Справа №463/5872/21
Провадження №1-кс/463/3549/21
У Х В А Л А

08 липня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , про визнання діяння слідчого протиправними та незаконними, повернення майна (грошових коштів) -

в с т а н о в и в:
Скаржник звернувся до суду з скаргою, в якій просив визнати протиправними дій та бездіяльність старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 та зобов`язати останнього повернути вилучені грошові кошти загальною сумою 3000 доларів США номіналом по 100 доларів США кожна законному володільцю ФЕУ СБ України.

Крім того, також просив зобов`язати слідчого повернути автомобіль Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , військовий жетон, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, паперовий конверт білого кольору, чохол від службового посвідчення, ключі від автомобіля. На момент розгляду скарги вказане майно повернуто ОСОБА_4 і тому за клопотанням скаржника вказана вимога ухвалою слідчого судді залишена без розгляду.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді від 17.05.2021 накладено арешт на вказані грошові кошти. Вказані кошти є власністю третьої особи ФЕУ СБ України, внаслідок чого слідчий не уповноважений був подавати клопотання про арешт такого майна. Тому просить зобов`язати повернути зазначені кошти.

Представник власника майна та слідчий в судове засідання не з`явились, хоча про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Причин неявки не повідомили. Їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, оглянувши та перевіривши матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 00000090від 22.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

За обставинами даного кримінального провадження, ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу діючи умисно, з корисливих мотивів, у період з 19.04.2021 по 05.05.2021 вимагав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 3000 доларів США (згідно курсу НБУ складає 83 199 гривень). 05.05.2021 приблизно о 18 год. 50 хв., перебуваючи в салоні автомобіля Volkswagen Passat B7 р.н.з. НОМЕР_1 , припаркованого поблизу дільничного пункту відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області, за адресою: вул. Симона Петлюри, 2А, м. Львів, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 3000 доларів США (згідно курсу НБУ складає 83 199 гривень) за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме: прокурорів, які підтримують публічне обвинувачення у кримінальному провадженні № 0001883 від 26.05.2018 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та суддю Залізничного районного суду м. Львова, яким здійснюється судовий розгляд указаного кримінального провадження, - задля вирішення питання щодо зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший, не пов`язаний із позбавленням волі, а також перекваліфікації дій останнього на іншу статтю КК України, санкція якої передбачає менш тяжке покарання.

У період з 21.05 год. 05.05.2021 по 23.29 год. 05.05.2021 слідчим проведено обшук транспортного засобу «Volkswagen Passat» B7 з номерним знаком НОМЕР_1 під час якого виявлено та вилучено:

- грошові кошти загальною сумою 3000 доларів США, номіналом по 100 доларів США кожна, із наступними серіями та номерами:, а саме: MF60235187A, MF60235169A, MF60235171A, MB63902027E, LB74243232G, MB65309925M, MF60235192A, MF60235185A, MF60235172A, MF60235174A, LC51917486B, MB27492930M, MF60235181A, MF60235208A, MF60235191A, MB57811506F, MF60235170A, LC22077053B, MF60235175A, MF60235206A, MF60235168A, ML25502616C, MF77484628D, LF98036336G, MK32552989B, MF60235193A, MF60235167A, MF60235173A, ML25502614C, LB50297226G;

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17.05.2021, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 02.06.2021 накладено арешт на ряд майна, в тому числі на вказані грошові кошти.

При накладені арешту на вказані кошти слідчий суддя виходив з того, що такі є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не завершено. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

За змістом ч. 2 цієї статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Підстави для припинення тимчасового вилучення майна передбачені у ст. 169 КПК України і за змістом п. 2 ч. 1 цієї статті, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

За правилами п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Виходячи з обставин кримінального провадження, накладаючи арешт на вказане майно слідчий суддя виходив з того, що таке майно є речовим доказом у кримінальному провадженні та може мати доказове значення у кримінальному провадженні, тоді як не накладення арешту може призвести до його подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вказане в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України не є підставою для повернення тимчасово вилученого майна та крім цього, не встановлено будь-якої іншої підстави, передбаченої статтею 169 КПК України щодо обов`язку слідчого повернути тимчасово вилучене майна.

Тому, підстави для визнання діяння протиправними і зобов`язання повернути майно (грошові кошти) відсутні, що виключає можливість задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 167, 174, 170, 174, 234, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , про визнання діяння слідчого протиправними та незаконними, повернення майна(грошових коштів) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 13.07.2021 о 13.50 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1