КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває на розгляді кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.

Під час розгляду справи в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2021 року задоволено клопотання прокурора і продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 15 серпня 2021 року включно.

На вказану ухвалу обвинувачений ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що не погоджується з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2021 року про продовження строку тримання його під вартою, та вказує, що суд не взяв до уваги дані про стан його здоров`я, а саме захворювання на туберкульоз обох легень, що потребує лікування в спеціалізованому закладі, яке не може бути йому надано в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» , а також, що вчинений ним злочин не був пов`язаний з насиллям.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги; думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вказуючи на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції; перевіривши матеріали контрольного провадження №1-кп/357/318/21 (справа №357/5/19 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 та апеляційні доводи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, виходячи з наступного.

Згідно абзацу 2 ч.2 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою,про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом положень ч.1 та ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення про задоволення клопотання прокурора на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування ( продовження) виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, у відповідності з вимогами ст.178 КПК України, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, стан здоров`я обвинуваченого, неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового провадження, що виразилась у неявці в судове засідання без поважних причин, що свідчить про намагання останнього уникнути кримінальної відповідальності та що зумовило необхідність оголошення в розшук обвинуваченого, обставини його особистого життя, які свідчать про ризик його переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України. При цьому, враховуючи неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового провадження, який в судові засідання не з`являвся без поважних причин, що зумовило необхідність оголошення його у розшук, у зв`язку з чим суд дійшов обґрунтованого висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про необхідність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого та його неналежна процесуальна поведінка під час розгляду справи в суді, свідчать про неможливість застосування стосовно ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, так як він не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього під час розгляду даного кримінального провадження.

Апеляційні доводи обвинуваченого щодо не врахування судом першої інстанції стану його здоров`я, а саме захворювання на туберкульоз обох легень, що зумовлює необхідність лікування в спеціалізованому закладі, яке не може бути йому надано в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» колегія судів вважає безпідставними, оскільки цій обставині суд першої інстанції надав відповідну оцінку та обґрунтовано зазначив, що вказана обставина не доводить неможливість утримання ОСОБА_6 під вартою, і не є безумовною підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання його під вартою.

За викладеним, ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2021 року про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою, належним чином мотивованою, і підстав для її скасування та обрання ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2021року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ « Київський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто до 15 серпня 2021 року включно без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:__________________ ____________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3