Справа № 192/1589/19
Провадження № 1-кп/192/53/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання захисника обвинуваченого

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаїв, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , не працює, має неповну середню освіту, не одружений, громадянин України, не військовозобов`язаний, раніше судимий:
- 04 липня 2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 20 лютого 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; звільнився по відбуттю строку покарання 18 січня 2016 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Солонянського районного суду Дніпропетровськогї області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Як з`ясовано з обвинувального акту, ОСОБА_3 03 червня 2019 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, знаходячись поблизу зупинки транспортних засобів по вул. Січових Стрільців в м. Дніпро, яка розташована на перехресті з вул. Святослава Хороброго, знайшов на землі поліетиленовий згорток, в якому побачив рідину масою 1,4715 г, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0619 г. Також побачив речовину, масою 16,137 г, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить відповідно 14,362 г. Крім цього, побачив речовини, масою 0,2327 г, 0,2244 г, 0,2193 г, 0,2507 г, 0, 2000 г, 0,2124 г, які є наркотичним засобом, обіг яких обмежено метадон (фенадон). Маса метадону в речовині становить відповідно 0,1405 г, 0,1681 г, 0,1364 г, 0,1821 г, 0,1312 г, 0,1599 г (загальною масою 0,9182 г), та керуючись раптово виниклим умислом на їх незаконне придбання, зберігання та перевезення, поклав у ліву кишеню своїх штанів, тим самим незаконно придбав та почав зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

Цього ж дня, приблизно о 20 годині 15 хвилин ОСОБА_3 , реалізовуючи свій умисел на незаконне зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, а саме: поліетиленового згортку із вказаними наркотичними засобами, які знаходилися в лівій кишені його штанів, перебуваючи в автомобілі марки «HYUNDAI H-1» білого кольору, виїхав з м. Дніпро та попрямував до с. Аполонівка Солонянського району Дніпропетровської області.

Приблизно о 21 годині 00 хвилин, знаходячись поблизу маскувальної огорожі дільниці №2 охоронюваної території ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» по вул. Військове містечко, біля буд.15 в с. Аполонівка Солонянського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 був помічений працівниками ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» за підозрою в порушенні охоронюваної території ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» та останніми на місце події було викликано слідчо-оперативну групу.

Приблизно о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції наркотичні засоби: рідину, масою 1,4715 г, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0619 г; речовину, масою 16,137 г, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить відповідно 14,362 г; речовини, масою 0,2327 г, 0,2244 г, 0,2193 г, 0,2507 г, 0, 2000 г, 0,2124 г, які є наркотичним засобом, обіг яких обмежено метадон (фенадон). Маса метадону в речовині становить відповідно 0,1405 г, 0,1681 г, 0,1364 г, 0,1821 г, 0,1312 г, 0,1599 г (загальною масою 0,9182 г), які ОСОБА_3 умисно, незаконно придбав, зберігав, перевіз для особистого вживання, без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 було подано клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі того, що він добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов добровільне лікування від наркотичної залежності. Обвинувачений пояснив суду, що самостійно в травні 2021 року звернувся для лікування від наркотичної залежності. Проте висновку ЛКК про встановлення діагнозу «наркоманія» він не має. Клопотання свого захисника підтримав.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання у зв`язку з тим, що обвинуваченому не було поставлено діагноз «наркоманія», а самостійно він звернувся для лікування лише після пред`явлення йому обвинувачення. Тому прокурор вважає, що звернення для лікування є лише лінією захисту та можливістю уникнення від кримінальної відповідальності.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому ч. 4 ст. 309 КК України визначає, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставила за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є раніше судимою особою, обвинувачується у вчиненні проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Згідно листа Комунального підприємства «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежності зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради» від 12 липня 2021 року №1272 знаходився на стаціонарному лікуванні з 19 травня 2021 року по 02 червня 2021 року за самозверненням згідно усвідомленої згоди. Діагноз на час госпіталізації: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Стан відміни (F11.3). Діагноз під час виписки: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності (F11.2)».

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом. Звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК за дії, передбачені ч.1 цієї статті, винна особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.

Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Так, відповідно до положень Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», медичне обстеження це обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу «наркоманія»; добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; якщо в результаті медичного огляду чи медичного обстеження встановлено, що особа, яка зловживає наркотичними засобами або психотропними речовинами і відносно якої встановлено діагноз «наркоманія», потребує лікування, у тому числі в стаціонарних або амбулаторних умовах, лікар-нарколог зобов`язаний запропонувати такій особі пройти курс добровільного лікування і видати направлення до наркологічного закладу для такого лікування.

Відповідно до п. 6,7,8 наказу Міністерства охорони здоров`я України № 158/417 від 16 червня 1998 року, медичним обстеженням особи, яка зловживає наркотичними засобами або психотропними речовинами, вважається її обстеження в стаціонарних умовах за направленням лікаря-нарколога після проведеного медичного огляду з метою підтвердження (або не підтвердження) встановленого лікарем-наркологом діагнозу "наркоманія" чи "токсикоманія". Термін медичного обстеження не повинен перевищувати 10 діб. Діагноз "наркоманія" чи "токсикоманія" встановлюється лікарсько-консультативною комісією наркологічного закладу, де проводиться медичне обстеження. Якщо в результаті медичного обстеження встановлено діагноз "наркоманія" чи "токсикоманія" і особа потребує лікування в стаціонарних чи амбулаторних умовах, то лікарсько-консультативна комісія наркологічного закладу зобов`язана запропонувати їй пройти курс добровільного лікування та соціально-психологічної реабілітації.

З дослідженої судом медичної Довідки від 31 травня 2021 року № 1090/526, яка була надана обвинуваченим з`ясовано, що інформація про те, що ОСОБА_3 звернувся до зазначеного медичного закладу за направленням лікаря-нарколога та висновку лікарсько-консультативної комісії наркологічного закладу з діагнозом «Наркоманія», що повинно відповідати нормам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» - відсутня.

ВС у своїй постанові від 11 вересня 2019 року по справі № 227/2400/17 зробив висновок про те, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК україни суд має з`ясувати не тільки те, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, але й те, чи добровільно, а не вимушено вона звернулася до лікувального закладу та розпочала лікування, і чи дійсно така особа ставить за мету вилікуватись, а не ухилитись у згаданий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. ВС також зазначив, що оскільки рішення ЛКК щодо встановлення обвинуваченому діагнозу «наркоманія» не виносилося, та також у зв`язку з тим, що у матеріалах справи відсутня інформація стосовно того, чи має лікарня ліцензію на проведення лікування наркозалежних осіб, тому клопотання пр. звільнення від кримінальної відповідальності не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого про звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з тих підстав, що з наданих медичних документів судом не встановлено наявність такого діагнозу у обвинуваченого як «наркоманія», що є підставою для застосування норм, передбачених ч.4 ст. 309 КК України, оскільки іншим чином не можливо встановити чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї.

Суд вважає, що наявність лише діагнозів «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Стан відміни (F11.3).«Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності (F11.2)» не можуть бути підставою

для звільнення від кримінальної відповідальності.

Керуючись ч. 4 ст. 309 КК України, ст. ст. 284, 288, 350, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1