Справа № 201/4877/21
Провадження № 1-кс/201/1575/2021
УХВАЛА
Іменем України

19 травня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 , за участю дізнавача СД ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , особи, у якої вилучено майно, ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000322 від 16.05.2021 р., за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в обгрунтування якого зазначив, що 15.05.2021 року до ВП №5 ДРУП надійшов рапорт від працівників ВП №5, про те, що за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 35, було виявлено автомобіль Volkswagen д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу були виявлені явні ознаки підробки.

15.05.2021 року під час огляду, проведеного в порядку ст. 237 КПК України, було вилучено:

- Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ;

- ключі від транспортного засобу Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору;

Відомості за даним фактом зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000322 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

У зв`язку з необхідністю з`ясувати обставини, що мають значення для кримінального провадження та необхідністю проведення судової трасологічної експертизи для встановлення чи підлягав змінам номер кузова та чи можливо встановити первинний номер, а також проведення судово-технічної експертизи документів для встановлення відповідності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу офіційному бланку, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна та збереження речових доказів дізнавач просив накласти арешт на вищевказані вилучені речі.

В судовому засіданні дізнавач СД ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити, дав пояснення, які відповідають обставинам, викладеним у клопотанні.
Особа, у якої вилучено майно, ОСОБА_4 , та його адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, у задоволенні клопотання просили відмовити, зокрема адвокатом наголошено, що автомобіль та ключі від нього не мають відношення до кримінального провадження, відомості за яким внесені до ЄРДР за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Крім того, на думку адвоката, з клопотання неможливо встановити які саме дати реєстрації ТЗ мають розбіжності між реєстраційним документом та інформації з бази МВС, та який саме пристрій використовував співробітник поліції при перевірці свідоцтва про реєстрацію ТЗ та неможливо перевірити чи дозволений цей пристрій для використання в органах МВС відповідно до чинного законодавства.
На підставі ст.107 КПК України здійснювалось фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. (ч. 2 ст. 171 КПК України).
Разом з тим з огляду на зміст клопотання, вказані вимоги закону не дотримані і, як наслідок, клопотання не містить відповідне обґрунтування необхідності арешту майна із зазначенням наявності передбачених ч.1 ст. 170 КПК України ризиків. Прохаючи накласти арешт на транспортний засіб Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 та ключі від нього, дізнавач, поряд з цим, не надає належних доказів існування такої обставини. Дізнавачем лише формально процитовані статті КПК без належного обґрунтування клопотання та зазначення ризиків. При цьому висновок фахівця НДЕКЦ МВС про відповідність бланку свідоцтва про реєстрацію ТЗ бланкам, які знаходяться в офіційному обігу, а також про зміну (підроблення) первинного номеру кузову чи двигуна автомобіля дізнавачем не надано. Ним також не надано документів, які підтверджують право власності на автомобіль.

Викладене вказує на те, що клопотання не відповідає вимогам закону щодо його змісту.
Також слідчий суддя звертає увагу на наступне.
Як встановлено у судовому засіданні, власником автомобіля є не ОСОБА_4 , у якого був вилучений автомобіль, свідоцтво про реєстрацію та ключі, а його батько, відомості про якого ні в клопотанні, ні в матеріалах кримінального провадження відсутні.

До теперішнього часу у даному кримінальному провадженні жодній особі повідомлення про підозру не оголошено, тобто арешт на майно, яке тимчасово вилучене в ході огляду від 15.05.2021 року є майном особи, яка не є підозрюваною, обвинуваченою у даному кримінальному провадженні, а тому є третьою особою.
Згідно вимог ст. 64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна третьої особи до слідчого судді повинен звертатися прокурор.
Разом з тим, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся дізнавач СД ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Зважаючи на вищевикладене слідчий суддя вважає, що клопотання подане з порушенням вимог кримінального процесуального кодексу, у зв`язку з чим клопотання підлягає поверненню прокурору з встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 64-2, 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000322 від 16.05.2021 р., за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, повернути прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпропетровська ОСОБА_6 для усунення недоліків.
Встановити строк для усунення недоліків - 72 години.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1