КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0006565за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 16.09.2020 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16.09.2020 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, і призначено йому покарання на підставі ст. 70 КК України у виді 1 (одного) років 6 (шести) місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, з покладенням на нього обов?язків передбачених ст. 76 КК України: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи. Вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду захисник ОСОБА_5 в інтресах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд вирок Дарницького районного суду м. Києва від 16.09.2020 року в кримінальному провадженні №0006565 відносно ОСОБА_6 , скасувати. Кримінальне провадження, закрити на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України.
В обґрунтування апеляційних вимог адвокат ОСОБА_5 зазначає що судом першої інстанції не було взято до уваги відсутність в діях ОСОБА_6 складу злочину, наявність порушення права на захист останнього, а покарання призначене обвинуваченому, не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_6 апеляційної скарги не подавав.
За встановлених судом першої інстанції обставин, Харківське Шосе, 160, кухарем та відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2001 року №559 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, порядку проведення цих оглядів та видачі особистих медичних книжок», зобов`язаний був проходити обов`язковий профілактичний медичний огляд та мати особисту медичну книжку, однак всупереч вимогам Закону України та постанови Кабінету міністрів України та наказу Міністерства охорони здоров`я України №280 від 23.07.2002 року «Щодо організації проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників окремих професій, виробництв і організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб» із відповідними змінами внесеними наказом Міністерства охорони здоров`я України №150 від 21.02.2013 року вирішив виготовити собі завідомо підроблений офіційний документ, з метою його використання під час своєї діяльності, а саме особисту медичну книжку видану на його ім`я та медичну карту огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на підставі якої видається особиста медична книжка. З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на виготовлення завідомо підробленого офіційного документа ОСОБА_6 у невстановлений час, у невстановленому місці, але не пізніше 29.08.2019 року надав свої анкетні дані невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка за грошову винагороду виготовила на його ім`я завідомо підроблений офіційний документ особисту медичну книжку серії РРР №423187 нібито видану Комунальним некомерційним підприємством «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району м. Києва ідентифікаційний код 2619940 та медичну карту огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я, в яких зазначається, що ОСОБА_6 29.08.2019 року пройшов медичний огляд у Комунальному некомерційному підприємстві «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району м. Києва, після чого останній почав зберігати завідомо підроблений документ за місцем роботи з метою його використання.

Крім того, 04 вересня 2019 року приблизно о 14 годині 20 хвилин перебуваючи на робочому місці, а саме у закладі громадського харчування «Doner Time» ФОП « ОСОБА_8 », що за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_6 на вимогу дільничного офіцера поліції Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 пред`явити особисту медичну картку, достовірно знаючи, про те що особиста медична картка серії РРР №423187 та медична картка огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я видані на його ім`я, що являються офіційними документами, які надають право на допуск займатись певним видом діяльності підроблені, пред`явив їх працівнику поліції, чим використав завідомо підроблені офіційні документи.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти поданої апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити без змін оскаржуваний вирок суду першої інстанції, їх пояснення, перевіривши матеріали судового провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Під час перевірки колегією суддів доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону ? в ході апеляційного розгляду вони свого підтвердження не знайшли.
В матеріалах кримінального провадження наявна заява ОСОБА_6 складена за участі захисника ОСОБА_10 , про визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний роз`яснити підозрюваному, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Отже, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявна заява ОСОБА_6 , яку він підписував власноручно та без здійснення тиску на нього, про те, що йому зрозумілий зміст встановлених під час досудового розслідування фактичних обставин кримінального правопорушення, доводи апеляційної скарги в частині оскарження фактичних обставин кримінальних правопорушень, зокрема про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, наявність порушення права на захист, судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Стосовно доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про те що призначене судом першої інстанції покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, суд апеляційної інстанції вважає вказані доводи неспроможними, а покарання призначене судом першої інстанції необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання, суд першої інстанції, врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину у вчиненні кримінальних проступків, які йому інкриміновано визнав у повному обсязі, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується, та прийшов до висновку, що покарання ОСОБА_6 слід призначити у виді обмеження волі у межах санкції ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, з вказаними обставинами погоджується і суд апеляційної інстанції.
Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що прохання висловлене в апеляційній скарзі, про застосування до обвинуваченого покарання у виді штрафу, фактично погіршує становище обвинуваченого ОСОБА_6 оскільки судом першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_6 застосовано положення ст. 75 КК України та звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та встановлено йому іспитовий строк 2 роки.
Істотних порушень вимог КПК, які б були підставою для безумовного скасування прийнятого судом першої інстанції судового рішення під час апеляційного розгляду не встановлено. Інших самостійних апеляційних вимог стороною захисту не заявлено. Відтак, враховуючи, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 в ході їх перевірки свого підтвердження не знайшли, то колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного вироку, як про те просить апелянт.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду міста Києва від 16.09.2020, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з часу оголошення.
СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/115/2021

Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_11

Суддя-доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1