г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/36/21
Номер провадження 1-кс/213/110/21
У Х В А Л А
12 березня 2021 року м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

свідка ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання слідчого СВ ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Кривому Розі, громадянин України, освіта профільна середня, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, не працючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-08.02.2012 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст.153 ч.3 КК України, до 3 (трьох) років позбавлення волі. Звільнений 01.04.2014 умовно-достроково на не відбутий строк 10 місяців 7 днів;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, заявлене у рамках кримінального провадження №0000007 від 14.01.2021,

В С Т А Н О В И В:

11.03.2021 слідчий СВ ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 в обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в провадженні слідчого відділу відділення поліції №6 Криворізького районного управління поліції Головного управління поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження за №0000007, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_6 , за попередньою змовою зі своїм раніше знайомим ОСОБА_8 , 13 січня 2021 року приблизно о 23.00 годин, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , разом прийшли до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де останній проживає зі своєю дружиною.
Слідчий зазначає, що для виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з переду перелізли огороджену територію, чим всупереч власника будинку ОСОБА_10 , незаконно проникли на територію домоволодіння, після чого обійшовши будинок з боку, направилися до дерев`яного вікна спальної кімнати будинку. Знаходячись біля віконної рами, ОСОБА_6 за допомогою фізичної сили вибив віконну раму дерев`яного вікна житлового будинку та разом з ОСОБА_8 незаконно проникли в його середину.
Слідчий у клопотанні зауважує що, перебуваючи в середині будинку у ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , раптово виник спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, після чого останні, переслідуючи корисливу мету, з метою подолання волі потерпілого ОСОБА_9 до повного його опору, усвідомлюючи протиправність своїх дій, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи спільно та погоджено, без попереднього розподілу ролей, зі значною силою, почали завдавати удари кулаками і ногами по тулубу та голові ОСОБА_9 , та після чого, поваливши останнього на підлогу, ОСОБА_6 за допомогою підшуканої дерев`яної ніжки з дерев`яного столу, умисно наніс декілька ударів потерпілому в область спини в присутності його дружини ОСОБА_11 .
Слідчий зазначає, що далі ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 , не розділяючи свій умисел, всупереч інтересам власника, викрали музичний центр марки «LG» моделі «FFH V386AX» сірого кольору, серійний номер «208HZJ000107» з двома акустичними колонками сірого кольору та розпорядившись викраденим на власний розсуд місце вчинення злочину покинули, чим спричинили матеріальної шкоди.
14.01.2021 о 03.40 годині ОСОБА_6 у відповідності до ст.208 КПК України затримано, та повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
16.01.2021 слідчим суддею Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 обрано запобіжний захід відносно підозрюваного у скоєні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14.03.2021.
В клопотанні слідчий зазначає, що під час досудового розслідування існує необхідність провести та завершити процесуальні дії, які неможливо було завершити у двомісячний строк, з таких причиннесвоєчасне повідомлення орган досудового розслідування про зміну своїх контактних даних, фактичного місця мешкання потерпілим ОСОБА_9 , який в період з 02.02.2021 по 02.03.2021 перебував с. Писарщина, Криничанського району, Полтавської області; несвоєчасне проходження потерпілим ОСОБА_9 судової медичної експертизи; не проведення за участі потерпілого слідчого експерименту, з метою відтворення обстановки, механізму, перевірки відомостей, що мали місце 13.01.2021 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 ; відмова підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_8 співпрацювати з органом досудового розслідування: надавати показання з приводу підозри та бути учасниками слідчих експериментів.
Тому слідчий просив продовжити підозрюваному строк тримання під вартою на 30 (тридцять) днів.

Необхідність продовження даного виду запобіжного заходу слідчий у клопотанні мотивував можливістю переховатись від органу досудового розслідування та/або суду, можливістю незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, можливістю перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, можливістю вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали.

Слідчий зазначив, що ризики, на цей час актуальні, не зменшилися, судово медична експертиза не була вчасно проведена, оскільки потерпілий виїхав по сімейним обставинам в Полтавську область, а без нього неможливо провести експертизу, судово-генетична експертиза не призначалась, відтворення обставин події вже відбулось.

Прокурор продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою підтримав, зауважив що буде реагувати на зазначені захисником порушення.

Захисник проти задоволення клопотання слідчого заперечувала в повному обсзі, пояснила що 09.03.2021 прокурором вручено їй клопотання про продовження строку досудового розслідування, однак клопотання повинно було вручено їй 05.03.2020, а прокурор повинен був винести постанову про продовження строку досудового розслідування 10.03.2021, на її думку єдиною підставою продовження строку досудового розслідування є те, що не відкриті матеріали кримінального провадження стороні захисту. Також додала, що не призначені генетична та судово-медична експертизи оскільки в матеріалах кримінального провадження немає постанов про призначення цих експертиз Нічим не підтверджується, що підозрюваний якимось чином буде перешкоджати проведенню цих експертиз. Звернула увагу суду що всі продуктивні слідчі дії були проведені 14.01.2021 року.Просила обрати підозрюваному домашній арешт.

Свідок ОСОБА_7 , яка є матір`ю підозрюваного, пояснила що обставини справи їй не відомі, просила обрати сину цілодобовий домашній арешт оскільки він дуже допомагає в побуті, вона мати одиначка в неї є малолітня дитина, яку необхідно водити до школи, а в цей час хтось повинен робити по господарству.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував, зазначив що дійсно вчинив зазначений злочин, каявся просив цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши пояснення підозрюваного, захисника, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

За змістом статей 131, 132, 176, ч.2 ст.177, ч.1 ст.194 КПК України запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявності хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно зі ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлена наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, що підтверджується наданими суду письмовими матеріалами кримінального провадження, та його поясненнями в суді.

Разом з тим, суд вважає, що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, характеризується позитивно, мешкає з матірю та малолітню сестрою, що вказує на наявність у останнього міцних соціальних зв`язків.
При цьому слідчий суддя враховує, що до клопотання не додано жодних доказів на підтвердження можливості підозрюваного ухилятися від слідства та суду, та не доведено про це в суді, слідчим проведено всі необхідні слідчі дії та допити 14.01.2021, після цього проведено два слідчих експерименти 16.02.2021 та 02.03.2021, отже за два місяці знаходження під вартою проведено всього дві слідчих дії, отримана одна експертиза. Доказів того що обвинувачені не сприяють розслідуванню злочину суду не надано. Постанови про призначення експертиз на які посилається слідчий суду не надано, та її існування ставится судом під сумнів.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п.111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти Росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

ЄСПЛ у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами. Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Суд, в свою чергу, повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Як зазначено в п.143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав, за яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»).

Аргументи за чи проти звільнення, у тому числі ризик того, що обвинувачений може перешкодити належному проведенню судового розгляду, не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

Приймаючи до уваги, що обставини, які були встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , є недостатніми для переконання, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам вчинення підозрюваним дій, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України (можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), а також, ураховуючи обставини, визначені ст.178 КПК України (постійне місце мешкання, наявність родини та місця роботи, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків), суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є застосування до нього запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, визначивши строк дії даної ухвали, а саме два місяці, з покладенням на підозрюваного обов`язків прибувати до слідчого та суду за викликом; не відлучатися за межі міста без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Посилання слідчого на те що потерпілий змінив місце проживання та не проведення слідчих дій не можуть бути підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Доводи адвоката про відсутність підстав продовження строків досудового розслідування не є предметом даного судового розгляду, оскільки постанова прокурора на разі є чинною.

Зважаючи на те, що підозрюваний, має сім`ю, а також, враховуючи, що він кається у скоєному, слідчим не доведено ризик переховування останнього від досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який на думку суду, буде достатнім для здійснення контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 .

За таких обставин, у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

Керуючись статтями 132, 176-179, 182, 183, 194, 197, 206 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 30 днів, тобто по 11 квітня 2021 року.

Заборонити ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_6 :

- прибувати до слідчого, та суду за викликом;
- не відлучатися за межі Дніпропетровська область, смт.Широке, Широківського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утриматися від спілкування з потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 звільнити з під варти в залі суду.

Копію ухвали направити до СВ ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області для постановки ОСОБА_6 на облік та здійснення контролю за виконанням ним ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1