Житомирський апеляційний суд
Справа №279/244/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 січня 2021 року про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и л а:

Прокурор звернувся з клопотанням про арешт майна в якому зазначив, що 26.12.2020 року о 06:00 годині невстановлена особа шляхом вільного доступу, перебуваючи неподалік від буд. АДРЕСА_1 , незаконно заволоділа транспортним засобом, який належить ОСОБА_7 , а саме автомобілем марки МАZDА-3, д.н.з. НОМЕР_1 , фіолетового кольору, 2007 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 , чим заподіяла потерпілому матеріальної шкоди.

По даному факту 14 січня 2021 року слідчим слідчого відділу Коростенського ВП ГУНП України в Житомирській області, були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

19.01.2021 року в період часу з 15 години 15 хвилин по 16 годину 00 хвилин було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 . В ході даного огляду було виявлено автомобіль марки МАZDА-3, д.н.з. НОМЕР_1 , фіолетового кольору, 2007 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 , який в подальшому вилучено до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Головного управління Національної поліції в Житомирській області, що розташований за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Сергія Кемського,3.

20.01.2021 року вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000034.

В ході досудового розслідування встановлено, що вказаний автомобіль належить ОСОБА_7 , проживаючому в АДРЕСА_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 .

Транспортний засіб є об`єктом кримінально протиправних дій осіб, які вчинили вище вказане кримінальне правопорушення та зберіг на собі сліди вчинення злочину, тому має істотне значення для розслідування кримінального правопорушення.

Просить накласти арешт на автомобіль марки МАZDА-3, д.н.з. НОМЕР_1 , фіолетового кольору, 2007 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 січня 2021 року клопотання задоволено.

Накладено арешт на автомобіль марки МАZDА-3, д.н.з. НОМЕР_1 , фіолетового кольору, 2007 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 , з забороною розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що вилучений транспортний засіб може бути використаний як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а заявлене клопотання містить достатньо даних про майно, та належну обґрунтованість підстав для арешту майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить на підставі ч.5 ст.171, ч.3 ст.172 КПК України клопотання про накладення арешту повернути прокурору або ж відмовити у його задоволенні та зобов`язати слідчого (прокурора) негайно повернути йому даний транспортний засіб.

Вважає оскаржуване рішення необґрунтованим та незаконним, що призвело до порушення права на справедливий суд, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та право мирно володіти своїм майном, передбачене ст.1 Першого протоколу до вказаної Конвенції.

Посилається на те, що прокурором клопотання про арешт майна подане з порушенням передбаченого КПК України строку та без клопотання про його поновлення, що залишилось поза увагою слідчого судді та призвело до порушення принцип рівності перед законом і судом.

Вказує, що подане саме прокурором клопотання, яке було задоволено оскаржуваною ухвалою, є тим клопотанням слідчого, яке раніше (20.10.2021) було повернуто для усунення недоліків. В оскаржуваній ухвалі немає посилань на докази, які б підтверджували те, що прокурором клопотання було подане саме в межах 72 годин, встановлених в ухвалі слідчого судді..

Посилається на те, що при постановленні ухвали слідчим суддею порушено вимоги ч.2 ст.173 КПК України, зокрема розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказує, що жодного обґрунтування наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, оскаржувана ухвала та клопотання прокурора не містить. Саме по собі посилання на норми КПК України і твердження, що такі ризики існують не може вважатись обґрунтуванням наявності ризиків у розумінні абз.3 ч.1 ст.170 та ч.1 ст.173 КПК України.

Зазначає, що всупереч вимог ч.11 ст.170 КПК України оскаржувана ухвала не містить відомостей про те, які саме існують обставини і докази, які б підтверджували те, що незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Вказане дає підстави вважати, що у задоволеному клопотанні не було вказане відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та не надані відповідні докази, тому на підставі ч.3 ст.171 КПК таке клопотання підлягало поверненню прокурору як необґрунтоване, подане без додержання вимог статті 171 цього Кодексу.

Посилається на те, що з 2008 року перебуває в шлюбі з ОСОБА_8 , та мають спільну малолітню дитину. Зазначений транспортний засіб придбаний в 2012 році у період шлюбу між ним та ОСОБА_8 , а тому відповідно до ст.ст.60, 61 Сімейного кодексу України є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Про вказану обставину було відомо слідчому, однак ні слідчий, а ні прокурор не вказали у клопотанні відповідні відомості, внаслідок чого були порушені передбачені ст.ст.56, 171 КПК України процесуальні права потерпілого та власника майна.

Крім того вказує, що дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку та не працює. Він є єдиною особою, що забезпечує сім`ю та працює за трудовим договором на посаді торговельного працівника. Для виконання трудових функцій йому необхідний транспортний засіб. Проте накладення арешту на автомобіль з забороною користуватись ним та ненадання можливості його відремонтувати (без його відчуження) має наслідком настання негативних наслідків, які негативно позначаються на його інтересах, інтересах його сім`ї і порушує право мирно володіти своїм майном згідно ст.1 Першого протоколу до вищевказаної Конвенції.

Зазначає, що його та дружину належним чином не повідомлено про розгляд клопотання про арешт майна внаслідок чого були позбавлені навести аргументи проти задоволення вказаного клопотання, та були позбавлені можливості надати докази і заявити клопотання про їх витребування і дослідження.

Разом з тим просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.01.2021.

Зазначає, що участі в розгляді вказаного клопотання не приймав. Копія оскаржуваної ухвали була відправлена лише 02.02.2021 поштовим відправленням, однак через неправильно вказаний судом поштовий індекс вказане поштове відправлення перенаправлялось між підрозділами/відділеннями AT «Укрпошта» і було вручене йому лише 17.02.2021.

Власник майна ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду, призначеного на 11.03.2021 року, не з`явились, будучи повідомленими належним, що підтверджується телефонограмою наявною в матеріалах провадження. Разом з тим просив розглядати апеляційну скаргу без його участі, просив її задовольнити.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд вказаного кримінального провадження у відсутність власника майна ОСОБА_7 , який належним чином повідомлений.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду частково підтримав апеляційну скаргу та просив накласти арешт на вказаний автомобіль в частині заборони його відчуження з правом користування ним та розпорядження, оскільки в провадженні з вказаним автомобілем проведені експертизи, інші слідчі дії, і необхідності в його повному арешті немає.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників провадження, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2021 року за № 0000034, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

В клопотанні прокурора зазначено, що 26.12.2020 року о 06:00 годині невстановлена особа шляхом вільного доступу, перебуваючи неподалік від буд. АДРЕСА_1 , незаконно заволоділа транспортним засобом, який належить ОСОБА_7 , а саме автомобілем марки МАZDА-3, д.н.з. НОМЕР_1 , фіолетового кольору, 2007 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 , чим заподіяла потерпілому матеріальної шкоди.

19.01.2021 року в період часу з 15 години 15 хвилин по 16 годину 00 хвилин було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 . В ході даного огляду було виявлено автомобіль марки МАZDА-3, д.н.з. НОМЕР_1 , фіолетового кольору, 2007 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 , який в подальшому вилучено до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Головного управління Національної поліції в Житомирській області, що розташований за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Сергія Кемського,3.

20.01.2021 року вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000034.

В ході досудового розслідування встановлено, що вказаний автомобіль належить ОСОБА_7 , проживаючому в АДРЕСА_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 .

Транспортний засіб є об`єктом кримінально-протиправних дій осіб, які вчинили вище вказане кримінальне правопорушення, та зберіг на собі сліди вчинення злочину, тому має істотне значення для розслідування кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Таким чином, у клопотанні прокурора про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 КПК України, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно належним чином обґрунтоване та відповідає вимогам КПК України, разом з тим в ньому не зазначено підстав для накладання арешту в повному обсязі, в тому числі і шляхом користування та розпорядження даним автомобілем.

При розгляді клопотання прокурора, слідчим суддею було встановлено, що вилучений під час огляду місця події 19.01.2021 року автомобіль марки МАZDА-3, д.н.з. НОМЕР_1 , фіолетового кольору, 2007 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 , має значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, та який був вилучений з метою його збереження, можливості уникнення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Таким чином, з огляду на наведене, з метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи можливість використання вказаного автомобіля як доказу у кримінальному провадженні, так як він визнаний речовим доказом, є предметом злочинного посягання та може містити на собі сліди неправомірних дій, для проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування, слідчим суддею обґрунтовано прийнято рішення про необхідність арешту вказаного автомобіля, однак при цьому безпідставно було задоволено клопотання в повному обсязі та заборонено не тільки його відчуження , а й розпорядження та користування ним.

Рішення слідчого судді в частин заборони власнику, який є потерпілим в даному кримінальному провадженні, користування та розпорядження автомобілем з огляду на положення ч.2 ст. 173 КПК України щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності на нього завданням даного кримінального провадження за ч.1 ст. 289 КК України є помилковим.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вимог ч.4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Також в судовому засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що в даному кримінальному провадженні експертні дослідження з вилученим автомобілем вже проведено, і подальше утримання обмеження права власності у виді користування та розпорядження не відповідає завданням кримінального провадження.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку про те, що з метою збереження даного автомобіля як речового доказу в кримінальному провадженні цілком достатнім буде його арешт саме шляхом заборони його відчуження з метою можливих здійснення подальших слідчих дій з вказаним майном.

В цій частині доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду провадження.

Разом з тим з огляду на викладене, а саме з підстав необхідності збереження автомобіля як речового доказу, відповідно до положень ч.3 ст. 170 КПК України безпідставними є посилання апелянта на те, що він не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні, тому на його майно не може бути накладено арешт, оскільки відповідно до зазначеної норми з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того не знайшли свого підтвердження доводи автора апеляційної скарги про те, що поза увагою слідчого судді залишилося звернення прокурора з клопотанням про арешт майна з порушенням передбаченого КПК України строку та без клопотання про його поновлення.

Як вбачається з матеріалів провадження 19.01.2021 року під час огляду місця події автомобіль марки МАZDА-3, д.н.з. НОМЕР_1 , фіолетового кольору, 2007 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 , вилучений(а.п.6-8).

Відповідно до копії ухвали слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.01.2021 року наявної в матеріалах провадження вбачається, що слідчий СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000034, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, а саме автомобіль марки МАZDА-3, д.н.з. НОМЕР_1 , фіолетового кольору, 2007 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 . Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання повернуто прокурору Коростенської місцевої прокуратури та встановлено строк в 72 години для усунення недоліків( а.п.18).

Як пояснив прокурор в судовому засіданні, копію ухвали слідчого судді про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків отримав 25.01.2021року, та 26.01.2021року після усунення недоліків він звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Як вбачається з матеріалів провадження клопотання прокурора про накладення арешту на майно надійшло до суду 27.01.2021 року, що підтверджується протоколом автоматизованого авторозподілу справи між суддями(а.п.19).

Крім того, вказаний довод був предметом перевірки слідчого судді, який зазначив, що порушення строків подання клопотання до суду не встановлено, оскільки попередньо з даним клопотанням звертався слідчий Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , яке 20.01.2021 року було повернуто прокурору для усунення недоліків, з встановленням для цього строку - 72 години.

Підсумовуючи наведені обставини, колегія суддів звертає також увагу, що арешт майна - це тимчасовий захід, а тому власник майна не позбавлений права звернутися з клопотанням про зняття арешту в разі непроведення слідчих дій з транспортним засобом протягом тривалого часу або з інших підстав.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, відповідно до положень ст. 407 ч.3 КПК України ухвала слідчого судді підлягає скасуванню с становленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора та накладання арешту на зазначений автомобіль шляхом заборони його відчуження.

Керуючись ч.2 ст.376 ст.ст.404,407,422 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 січня 2021 року про накладення арешту на майно скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки МАZDА-3, д.н.з. НОМЕР_1 , фіолетового кольору, 2007 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_7 , шляхом заборони його відчуження.

Зобов`язати слідчого, прокурора передати автомобіль власнику ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 16.03.2021 о16год.

Судді: