Провадження № 1-кс/734/196/21 Справа № 734/2942/20
У х в а л а

іменем України

23 квітня 2021 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділення поліції №1 Чернігівського районного управління ГУНП в Чернігівській області від 10 лютого 2021 про закриття кримінального провадження №0000575 від 11 жовтня 2020 року,-

в с т а н о в и в:

до суду із скаргою звернулася ОСОБА_3 , у якій просить скасувати постанову слідчого СВ відділення поліції №1 Чернігівського районного управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 від 10 лютого 2021 про закриття кримінального провадження №0000575 від 11 жовтня 2020 року. Свої вимоги мотивує тим, що вказане кримінальне провадження було порушено за ознаками ч.1 ст.286 КК України. В ході проведення розслідування даного кримінального провадження було встановлено, що 11 жовтня 2020 року в смт. Козелець по вул. Соборності навпроти будинку № 56-А автомобіль ВАЗ-2115 державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , здійснив наїзд на ОСОБА_3 , яка рухалась в попутному напрямку на велосипеді, в результаті чого автомобіль та велосипед отримали механічні ушкодження, а ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому зовнішньої щиколотки лівого гомілко-ступеневоіго суглобу, яке відноситься то тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Так, по справі слідчим призначено та проведено ряд експертиз, але в свою чергу слідчий невідомо з яких причин став на сторону водія ОСОБА_6 про його невинуватість у скоєнні вказаного злочину, та в своїй постанові про закриття кримінального провадження послався на висновок експерта який зазначає, що автомобіль під керування ОСОБА_6 з моменту виникнення небезпеки для руху не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований автомобіль до місця наїзду на велосипедистку ОСОБА_3 . З даним твердженням слідчого погодитись неможливо так як відповідно до вимог ст.286 КК України встановлено, що діяння при вчиненні цього злочину завжди пов`язане з недотриманням вимог відповідних нормативних актів - правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів. Такі правила встановлені у законах та інших нормативно-правових актах, насамперед Правилах дорожнього руху України. Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що водій заздалегідь побачив рух велосипедиста в попутному напрямку, але ніяких дій не вчиняв а продовжував рухатись далі, а коли відстань між ними стала критичною він почав, гальмувати та здійснив наїзд, тобто водієм ОСОБА_6 були грубо порушені вимоги Правил дорожнього руху України, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Дану обставину справи слідчий не врахував при розслідуванні вказаного кримінального провадження. Допитані по справі свідки та сам водій ОСОБА_6 підтверджуюсь вказані обставини справи у своїх показах при проведенні допиту, а саме що вони бачили велосипедиста який їхав по дорозі і що він не раптово появився на дорозі.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження слідчий навіть не керувався Правилами дорожнього руху України, так як ним не зазначено ким були порушені Правила дорожнього руху України та не встановлений причинний зв`язок між діями та наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Під час винесення оскаржуваної постанови було порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. Зокрема, з часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви та порушення кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин; кримінального провадження. Слідчим не було проведено допит свідків по справі, про яких заявлялося йому в усній формі. Відтак, рішення слідчого СВ відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, оформлене постановою від 10 лютого 2021 року є необґрунтованим, протиправним, незаконним та таким, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України.

У судовому засіданні представник скаржника вимоги підтримав, та просив їх задовольнити посилаючись на доводи вказані у скарзі.

Слідчий заперечив проти скарги, пославшись на те, що досудове розслідування проведено повно та об`єктивно. Рішення про закриття кримінального провадження було прийнято на підставі зібраних доказів, у тому числі і висновків судових експертиз. На питання представника скаржника зазначив, що слідчий експеримент з водієм ОСОБА_6 не проводився, оскільки той має статус свідка і в подальшому міг отримати статус підозрюваного. У своїх показах потерпіла ОСОБА_3 зазначила, що рухалася на велосипеді без зміни напрямку руху, тому проводити з нею слідчий експеримент є недоцільним. Покази свідка ОСОБА_7 співпадають з показами водія ОСОБА_8 , тому з останнім також не було необхідності проводити слідчий експеримент. Клопотань про допит інших осіб у якості свідків від потерпілої не надходило.

Під час судового засідання було встановлено, що у провадженні СВ відділення поліції №1 Чернігівського районного управління ГУНП в Чернігівській області перебувало кримінальне провадження №0000575 від 11 жовтня 2020 року за ознаками ч.1 ст.286 КК України.

В ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження було встановлено, що 11 жовтня 2020 року в смт. Козелець по вул. Соборності навпроти будинку № 56-А автомобіль ВАЗ-2115 державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , здійснив наїзд на ОСОБА_3 , яка рухалась в попутному напрямку на велосипеді, в результаті чого автомобіль та велосипед отримали механічні ушкодження, а ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому зовнішньої щиколотки лівого гомілко-ступеневоіго суглобу, яке відноситься то тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Під час досудового розслідування було проведено слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_9 та на підставі отриманих даних проведено судову інженерно-транспортну експертизу.

10 лютого 2021 року слідчим СВ відділення поліції №1 Чернігівського районного управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000575 від 11 жовтня 2020 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділення поліції №1 Чернігівського районного управління ГУНП в Чернігівській області від 10 лютого 2021 про закриття кримінального провадження №0000575 від 11 жовтня 2020 року є обґрунтованою і такою що підлягає задоволенню виходячи з наступного:

відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження.

Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Як зазначено в ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ висловлює сталу позицію, вказуючи у своїх рішеннях на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах "Ніконенко проти України" від 14.11.2013 року, п.44, "Мута проти України" від 31.07.2012 року, п. 61, "Карабет та інші проти України" від 17.01.2013 року, п.259).

Судом встановлено, що у висновку експерта №СЕ-19/125-21/237-ІТ від 02.02.2021 року, який покладений слідчим в основу оскаржуваної постанови, експертом зазначено, що в умовах події викладених в постанові, в діях водія автомобілю ВАЗ в частині вибору швидкості руху в населених пунктах, що позначені дорожніми знаками 5.45, 5.46 з технічної точки зору, вбачається невідповідність вимогам п.12.4 Правил дорожнього руху України. В умовах місця події викладених у постанові, в діях велосипедистки в частині зміни напрямку руху, з технічної точки зору, вбачається невідповідність вимогам п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України. Оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутній повний комплекс вихідних даних, що необхідні для дослідження дій водія автомобілю ВАЗ вимогам 12.3 ПДР України, то встановити чиїх дії, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та відповісти на частину запитання:- «Чиї дії, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди?», під час проведення експертизи експерт не має можливості.

Тобто, експертом у висновку було чітко зазначено, про відсутність повного комплексу вихідних даних, що необхідні для встановлення чиї дії, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Однак, слідчим в подальшому під час досудового розслідування, не було вжито заходів для здобуття таких даних.

Також, суд звертає увагу, що слідчим у постанові про призначення вищевказаної експертизи ставилося, а відповідно експертом досліджувалось питання, чи мав можливість водій уникнути наїзду на пішохода при дозволеній швидкості руху автомобіля в населеному пункті 50 км/год. При цьому, слідчим проігноровано висновок експерта в тій частині, що в діях водія автомобілю ВАЗ в частині вибору швидкості руху в населених пунктах, що позначені дорожніми знаками 5.45, 5.46 з технічної точки зору, вбачається невідповідність вимогам п.12.4 Правил дорожнього руху України. Дане питання залишилося без правової оцінки.

Тому, суд знаходить слушними доводи скаржника та її представника про те, що слідчим не було вжито всіх можливих заходів для встановлення фактичних обставин у кримінальному провадженні. Так, слідчим під час досудового розслідування не проведено на місці слідчі експерименти з усіма учасниками та свідками дорожньо-транспортної пригоди для з`ясування всіх обставин події, не вжито заходів для встановлення всього кола свідків пригоди, не надано юридичної оцінки розбіжностям у показах потерпілої ОСОБА_3 та водія ОСОБА_6 .

Що стосується безпосередньо оскаржуваної постанови, то суд звертає увагу, що у мотивувальній та у резолютивній частині слідчий зазначає про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України з мотивів відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Тоді, як у п.2 ч.1 ст. 284 КПК України вказано, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Дотримання норм матеріального і процесуального права органами і службовими особами, які ведуть кримінальне провадження, є необхідною умовою досягнення ними завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

При наявності таких обставин необхідно усунути зазначені вище неповноту досудового розслідування, більш детально з`ясувати усі обставини, в тому числі й ті, на які вказує у своїй скарзі та у судовому засіданні особа, яка подала скаргу, з метою правильної та належної їх оцінки. За необхідністю слідчий повинен вчинити і інші дії, необхідність у яких виникне під час досудового розслідування кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в постанові слідчого, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимоги ст. ст. 2, 284 КПК України, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 107, 110, 303, 305-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділення поліції №1 Чернігівського районного управління ГУНП в Чернігівській області від 10 лютого 2021 про закриття кримінального провадження №0000575 від 11 жовтня 2020 року - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ відділення поліції №1 Чернігівського районного управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 від 10 лютого 2021 про закриття кримінального провадження №0000575 від 11 жовтня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Час проголошення повного тексту ухвали 27 квітня 2021 року о 15 год. 30 хв.

Слідчий суддя