Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-в/641/20/2021 Справа № 641/204/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання , ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ВК №54 - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

засудженої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді позбавлення волі на певний строк, -

встановив:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_6 в якій вона просить замінити їй призначене покарання у вигляді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, зарахувати відбутий строк до покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.
У вказаному клопотанні засуджений просить замінити їй покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання, зокрема, на позбавлення волі на певний строк та зарахувати відбутий строк до покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Посилаючись на те, що її подальше тримання під вартою є порушенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зазначив, що відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Петухов проти України", довічне позбавлення волі засудженого без гарантування йому права перегляду вироку в частині скорочення строку відбування такого покарання, та перспектив можливого звільнення суперечить Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
В судовому засіданні засуджена та його захисник просили клопотання задовольнити, з підстав вказаних у ньому.
Прокурор та представник ДУ «Качанівська ВК № 54» проти задоволення поданого засудженою клопотання заперечували, оскільки чинним кримінально-процесуальним законодавством України не передбачена можливість заміни покарання у вигляді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на певний строк.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Згідно п.3 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 відбуває покарання, призначене вироком Київського міського суду від 30.05.2000 року, яким її засуджено за п. «а», «г», «з», «и», «і» ст. 93, ч.3 ст. 142, ч.1 ст. 222, 69,17 КК України (в редакції 1960 року) та призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

При розгляді клопотання засудженої суд виходить з вимог ст.82 КК України, якою не передбачена можливість заміни більш м`яким покаранням, покарання у виді довічного позбавлення волі.
У своїй постанові від 15 травня 2019 року Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що 12 березня 2019 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі «Петухов проти України» («Petukhov v. Ukraine», заява № 41216/13). У цьому рішенні ЄСПЛ визнав, що довічне позбавлення волі засудженого без гарантування йому права перегляду вироку в частині скорочення строку відбування такого покарання та перспективи можливого звільнення суперечить статті 3 Конвенції. Для вирішення цієї проблеми держава повинна буде вжити заходи загального характеру: реформувати систему перегляду вироків щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, так, щоби гарантувати у кожному конкретному випадку дослідження того, чи ґрунтується їх тривале ув`язнення на законних пенологічних підставах, а також, щоб дати можливість цим засудженим з певною мірою визначеності передбачати, що вони мають зробити для того, аби питання про їхнє звільнення було розглянуте, та за яких саме умов відповідно до стандартів, вироблених у практиці ЄСПЛ (§ 194).
Таким чином, на думку суду, на даний час відсутні підстави для заміни засудженій покарання у виді довічного позбавлення волі іншим покаранням. Лише за умови внесення змін до національного законодавства щодо можливості дострокового звільнення засуджених від покарання у виді довічного позбавлення або заміни такого покарання на більш м`яке вирішення таких питань можливе в порядку діючих статей 537, 539 КПК України.
Разом з тим, положеннями ч.1 ст.87 КК України передбачено можливість здійснення Президентом України помилування стосовно індивідуально визначеної особи.
Згідно ч.2 ст.87 КК України актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.
Таким чином, нормами Кримінального кодексу України передбачено можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням шляхом помилування засудженого.
За даних обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про заміну їй покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання, зокрема, на позбавлення волі на певний строк та зарахування відбутого строку до покарання у виді позбавлення волі на певний строк, слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 537,539 КПК України, ст. 82 КК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді позбавлення волі на певний строк відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженою в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Суддя- ОСОБА_1