У Х В А Л А

26 травня 2021 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
перекладача - ОСОБА_10 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:

В провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області перебуває зазначене вище кримінальне провадження.

Під час судового розгляду прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 з підстав викладених в клопотанні та, зокрема, з підстав існування ризиків, відсутності доказів про їх зменшення та відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом частин першої, третьої статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, яке крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

За правилами ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відносно клопотання прокурора, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_7 просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю, а також вказав, що ризики на які посилається сторона обвинувачення жодним чином не підтверджені в судовому засіданні, ґрунтуються на припущеннях.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , дослідивши зміст клопотання, а також матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи сторін, повно та всебічно оцінивши обставини на які вони посилаються, суд встановив таке.

02 травня 2020 року слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області постановив ухвалу якою частково задовольнив клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначивши розмір застави у розмірі 477 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 1 002 654, 00 (один мільйон дві тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 28.05.2020 р. ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 травня 2020 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 скасовано.

Постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 - задоволено частково.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено ОСОБА_4 розмір застави 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 315 300 (триста п`ятнадцять тисяч триста) гривень для внесення на депозитний рахунок Тернопільського апеляційного суду. Також покладено на ОСОБА_4 ряд обмежень в разі внесення застави.

Отже, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 застосований за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.05.2020 р. строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 продовжено до 25.07.2020 р.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.07.2020 р. строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 продовжено до 10.09.2020 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 09.09.2020 р. строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 продовжено до 08.11.2020 року.

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2020 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено до 03 січня 2021 року.

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2020 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено до 14 лютого 2021 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 січня 2021 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2020 року щодо продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 12 лютого 2021 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено до 13 квітня 2021 року.

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2021 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено до 06 червня 2021 року.

Станом на даний час обставини, зазначені у вказаних судових рішеннях не змінилися, даних, котрі давали б підстави для зміни запобіжного заходу, сторонами кримінального провадження не надано, судове провадження до спливу строків дії запобіжного заходу не завершене, що в сукупності дає підстави для висновку про доведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених пп. 1, 2 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити, оскільки судове засідання відкладається, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, підстав вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, не існує, оскільки це не підтверджено жодними доказами.

Крім того, суд враховує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, тому продовження тримання його під вартою є виправданим, оскільки у даному випадку наявність конкретного суспільного інтересу щодо вирішення справи про вчинення суспільно небезпечного діяння превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Зважаючи на вказане, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, його вік, характер висунутого звинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у їх взаємозв`язку з можливими ризиками переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, передбаченими у п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та встановленими в попередніх та вищевказаних по тексту рішеннях судів, суд не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що є недостатніми для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків, і вважає за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Поряд з цим, при постановленні цієї ухвали суд не бере до уваги ризики на, які посилається прокурор передбачені п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд враховує, що обставини у справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і цілодобового домашнього арешту, про застосування якого просила сторона захисту.
Суд в чергове констатує, що стороною захисту в обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на домашній арешт, а в сьогоднішньому засіданні на цілодобовий домашній арешт з застосуванням засобу електронного контролю, не подано жодного доказу, що унеможливлює прийняття рішення про задоволення такого клопотання.
Таким чином, клопотання прокурора належить задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 176-178, 183, 318, 331, 369-372 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Республіки Молдова, жителю АДРЕСА_1 , громадянину Республіки Молдова, обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 185 КК України, продовжити на шістдесят днів з 26 травня 2021 року до 24.00 години 25 липня 2021 року.
Судовий розгляд відкласти на 11 годину 50 хвилин 17 червня 2021 року та провести його в залі судових засідань №1 Шаргородського районного суду Вінницької області.
В судовий розгляд викликати прокурора, обвинувачених, захисників, перекладача.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом семи днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1