ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №293/492/21
1-кп/293/253/2021

02 серпня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , службове посвідчення № 062168 від 02.04.2021

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 , доручення № 006-0000485 від 22.03.2021

обвинуваченого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Черняхівського районного суду Житомирської області в смт Черняхів кримінальне провадження, внесене 26.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000259 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка Черняхівського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, одруженого, на утримані неповнолітніх дітей немає, інвалідності не має, військовозобов`язаного, освіта середня, раніше судимого:

- вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 20.02.2006 за ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України України із застосуванням ч.1 ст. 70 та ч.1 ст.71 КК України до 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі у спеціальній виховній установі;

- вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 20.05.2010 за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 , ч.2 ст.186, ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70 та ч.1 ст.71 КК України до 7 (семи) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 11.11.2010 за ч.1 ст. 385 КК України на 6 (шість місяців) арешту. На підставі ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 7 (сім років) шість місяців з конфіскацією всього належного йому майна;

- вироком Черняхівського районного суду Житомирської області 26.07.2016 за ч.3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі;

- вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 21.03.2018 за ч.2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України до 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 20.11.2019 по відбуттю строку покарання;

- вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 15.04.2020 за ч.2 ст. 185 КК України до арешту строком на 3 (три місяці). Звільнений від відбування покарання 09.10.2020 по відбуттю строку покарання;

та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Черняхів Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, не одруженого, працюючого, здійснює догляд за особою, яка має І групу інвалідності, військовозобов`язаного, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Столяренко будучи раніше неодноразово засудженим, востаннє 15.04.2020 Черняхівським районним судом Житомирської області, маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість повторно вчинив новий умисний злочин за таких обставин.

Так, ОСОБА_6 25.12.2020 близько 17 год 30 хв перебував за місцем проживання ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . В той же день та час до них в будинок за вищевказаною адресою прийшла ОСОБА_4 . Під час спільного розпиття спиртного в цей же день, час та місці у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Після чого в розмові із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запропонував йому спільно з ним вчинити крадіжку майна, що належить ОСОБА_4 , на що ОСОБА_6 погодився, в такий спосіб вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 .

В той же день, близько 20 години, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вступивши в попередню змову між собою, групою осіб, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , яким достовірно було відомо, що потерпіла ОСОБА_4 відсутня за місцем свого проживання, прибули до будинку ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б завадити вчиненню крадіжки, ОСОБА_6 діючи спільно з ОСОБА_7 підійшов до дверей веранди будинку, смикнув за дверну ручку, в результаті чого вхідні двері відчинились.

В подальшому ОСОБА_7 , діючи спільно зі ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні веранди, підійшов до вхідних дверей, що вели в середину будинку, які були зачинені на замок, та застосувавши фізичну силу, ногою вдарив в двері, у результаті чого пошкодив дерев`яне дверне полотно та в такий спосіб відчинив їх.

Після чого, ОСОБА_6 діючи спільно з ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна, проникли в середину будинку ОСОБА_4 .

Виявивши у кімнаті будинку ОСОБА_4 плазмовий телевізор марки «Samsung» типу LED Smart TV, діагональ 42 дюйма, FullHD 4k IPTV, вартістю 5133 гривні 71 копійка, мобільний телефон марки «Nokia», модель 200, типу RM-761, ІМЕII: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 в корпусі рожевого кольору, вартістю 302 гривні із стартовим пакетом оператора "Київстар" вартістю 100 гривень та виявивши в кухні мультиварку марки "Roteks" моделі "RMC 530 - G», вартістю 739 гривень 20 копійок, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 утримуючи викрадене майно при собі винесли його з будинку, в такий спосіб таємно, діючи спільно за попередньою змовою групою осіб, викрали його, після чого місце вчинення злочину залишили.

В подальшому, ОСОБА_6 діючи спільно з ОСОБА_8 викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Таким чином, своїми злочинними діями, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 спричинили потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 6274 гривні 91 копійку.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в житло, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 185 КК України.

ОСОБА_7 25.12.2020 близько 17 год 30 хв знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 разом із ОСОБА_6 . В той же день та час до них в будинок за вищевказаною адресою прийшла ОСОБА_4 .

Під час спільного розпиття спиртного в цей же день, час та місці у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. Після чого, в розмові ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_6 спільно з ним вчинити крадіжку майна, що належить ОСОБА_4 , на що ОСОБА_6 погодився, в такий спосіб вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 .

В той же день, близько 20 години, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вступивши в попередню змову між собою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_6 , яким достовірно було відомо, що потерпіла ОСОБА_4 відсутня за місцем свого проживання, прибули до будинку ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б завадити вчиненню крадіжки, ОСОБА_7 діючи спільно з ОСОБА_6 підійшов до дверей веранди будинку, смикнув за дверну ручку, в результаті чого вхідні двері відчинились.

В подальшому ОСОБА_7 , діючи спільно з ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні веранди, підійшов до вхідних дверей, що вели в середину будинку, які були зачинені на замок, та застосувавши фізичну силу, ногою вдарив в двері, в результаті чого пошкодив дерев`яне дверне полотно та в такий спосіб відчинив їх.

Після чого, ОСОБА_6 діючи спільно з ОСОБА_7 , з метою таємного, викрадення чужого майна, проникли в середину будинку ОСОБА_4 .

Виявивши у кімнаті будинку ОСОБА_4 : плазмовий телевізор марки «Samsung» типу LED Smart TV, діагональ 42 дюйма, FullHD 4k IPTV, вартістю 5133 гривні 71 копійки, мобільний телефон марки «Nokia», модель 200, типу RM-761, ІМЕ11: НОМЕР_1 , МЕ12: НОМЕР_2 в корпусі рожевого кольору, вартістю 302 гривень із стартовим пакетом оператора «Київстар» вартістю 100 гривень та виявивши в кухні мультиварку марки «Roteks», моделі "RMC 530 - G», вартістю 739 гривень 20 копійок, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_6 утримуючи викрадене майно при собі винесли з будинку, в такий спосіб таємно, діючи спільно за попередньою змовою групою осіб, викрали його, після чого місце вчинення злочину залишили.

В подальшому, ОСОБА_7 діючи спільно з ОСОБА_6 , викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Таким чином, своїми злочинними діями, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 спричинили потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 6274 гривні 71копійку.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 185 КК України.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті.

Так, ОСОБА_6 пояснив, що 25.12.2020 перебував за адресою АДРЕСА_3 , де проживає сім`я ОСОБА_9 . Ввечері цього ж дня після 17 години потерпіла ОСОБА_10 прийшла до їхнього будинку, принесла спиртні напої, щоб відсвяткувати свято. Вказав, що ОСОБА_7 у розмові запропонував піти до будинку ОСОБА_4 та вчинити крадіжку, оскільки достеменно знав, що вдома у потерпілої нікого немає. Повідомив, що у той момент у них з ОСОБА_7 виник умисел та таємне викрадення майна з будинку потерпілої. Реалізуючи свій умисел вони з ОСОБА_7 , пішли до будинку ОСОБА_4 та таємно викрали з її будинку плазмовий телевізор, мультиварку і телефон, після чого принесли викрадені речі до будинку ОСОБА_7 . Потім у цей день увечері ОСОБА_6 з будинку ОСОБА_7 викликав таксі, щоб поїхати у м. Житомир з метою здати викрадені речі у ломбард та отримати за них кошти. Повідомив, що в ломбард здали викрадений у потерпілої телевізор та мультиварку, а телефон залишили. Після цього повернулись у смт Черняхів до будинку ОСОБА_7 , де в цей час ще перебувала потерпіла. Пояснив, що коштами отриманими за викрадене майно розпорядились на власний розсуд.

ОСОБА_6 у ході допиту всі фактичні обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, вартість викраденого майна не оспорював.

Просив суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті.

У судовому засіданні дав аналогічні вищевикладеним показам в суді обвинуваченого ОСОБА_6 . Зазначив, що 25.12.2020 під час спільної розмови у них з ОСОБА_6 виник умисел на вчинення таємного викрадення майна з будинку потерпілої ОСОБА_4 . Пояснив, що свій умисел вони зі ОСОБА_6 реалізували, таємно проникли до будинку потерпілої та викрали плазмовий телевізор, мультиварку та телефон. Все викрадене, крім телефону здали у ломбард у м.Житомирі, за що отримали кошти у розмірі 2300-2350 грн.

Вказав, що отриманими коштами розпорядились на власний розсуд.

ОСОБА_7 у судовому засіданні вказав, що у вчиненому щиро розкаюється, попросив вибачення у потерпілої та просив суворо не карати.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 25.12.2020 їй приблизно об 19-20 год. зателефонувала громадянка ОСОБА_11 та запропонувала відсвяткувати свято Різдва. Пояснила, що взявши гроші пішла до Кабачевських, де в дорозі їй знову зателефонувала ОСОБА_11 і прохала купити хліба, цигарок та пляшку горілки. Придбавши продукти потерпіла пішла до будинку ОСОБА_9 . Вказала, що спочатку обвинувачених не було, а згодом вони прийшли. Запропонувавши їм випити, вони спочатку відмовились, а згодом погодились, випили при цьому можливо одну чи дві стопки. Далі ОСОБА_11 запропонувала наліпити вареників, обвинувачені в цей час ще були вдома, а згодом помітила, що їх десь не стало. Пояснила, що через деякий проміжок часу вона знову пішла до магазину за пляшкою горілки, після чого повернувшись назад до будинку ОСОБА_9 , побачила, що стоїть таксі, з якого вийшов ОСОБА_6 . Вказала, що ОСОБА_7 не бачила, а ОСОБА_6 сказав, що викликав таксі, щоб їхати до матері. Згодом потерпіла повернулась додому. Вказала, що при поверненні додому ворота до будинку були закриті, а перші двері до будинку були відкриті, оскільки був несправним замок, однак відкритими опинились і другі двері. Увійшовши у кімнату потерпіла відразу помітила, що не стало телевізора. Вказала, що в неї викрадено було телевізор марки «Samsung», діагональ 42, старий рожевий телефон, мультивару марки «Roteks» золотистого кольору. Після чого пішла до сусідки, повідомила про те, що у її будинку вчинено крадіжку та викликала поліцію.

Зазначила, що з викрадених речей їй нічого не повернуто та шкоду не відшкодовано.

Наполягала на суворій мірі покарання для обвинувачених.

Окрім повного визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими судом доказами:

- даними протоколу огляду місця події від 26.12.2020 з ілюстративною таблицею до нього, згідно якого встановлено, що було проведено огляд місця вчинення кримінального правопорушення за адресою АДРЕСА_4 в присутності понятих та власника приміщення ОСОБА_4 , під час якого потерпіла, зокрема, вказала на речі, які зникли (а.с. 79-85);

- даними протоколу огляду місця події від 26.12.2020 з ілюстративною таблицею, згідно якого у період часу з 12 год. 34 хв. по 13 год. 10 хв. в присутності слідчого СВ Черняхівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області та двох понятих було проведено огляд в приміщенні службового кабінету № 32 Черняхівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 , в ході якого у останнього було виявлено і вилучено мобільний телефон марки «Nokia», модель 200 типу RM -761, ІМЕII: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 (а.с.87-91);

- даними постанови про визнання предмету речовим доказом та передачу його на зберігання від 26.12.2020 (а.с. 92,93);

- даними висновку судової товарознавчої експертизи № 3495/20-25 від 29.12.2020, згідно якого визначена ринкова вартість майна потерпілої ОСОБА_4 , а саме мобільного телефону торгівельної марки «Nokia», модель 200 типу (Туре) RM -761), яка становить 302,00 грн (а.с. 95-99);

- даними відповіді ФОП « ОСОБА_13 » про вартість сім-картки мобільного оператора ПрАТ «Київстар», згідно якої убачається, що вартість останньої становить 100 грн (а.с. 100);

- даними відповіді з Повного Товариства «ЕВ.РО.ЛОМБАРД «ЕВ.РО.ФІНАНСИ ЛТД І КОМПАНІЯ», згідно якої убачається, що громадянин ОСОБА_6 закладав 25.12.2020 телевізор LCD/LED і мультиварку (а.с.101);

- даними протоколу огляду предметів від 30.12.2020 з ілюстрованою фото таблицею, згідно якого в присутності понятих та свідка було проведено огляд мобільного телефону MEIZU M5 NOTE IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_14 , в ході якого гр. ОСОБА_15 , пояснив, обставини щодо дзвінка виклику «таксі» до будинку Кабачевських (а.с. 102-113);

- даними протоколу огляду предметів від 30.12.2020 з ілюстрованою фототаблицею, згідно якого було проведено огляд мобільного телефону VericoC 281 IMEI1: НОМЕР_5 ; IMEI2: НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_6 , в ході якого встановлено, що при ввімкненні вказаного телефону виявлено, що екран пошкоджений та інформацію, яка наявна в мобільному телефоні переглянути неможливо (а.с. 114-122);

- даними висновку судової товарознавчої експертизи № 27/36/21-25 від 16.01.2021, згідно якої визначена ринкова вартість телевізора торгівельної марки «Samsung», типу LED Smart TV, діагональ 42 дюйма, FullHD, 4k IPTV, Android, Т2, WIFL, USB Android 7.1.2, 2GHZ, яка становить 5133 грн 71 коп та ринкова вартість мультиварки торгівельної марки «Roteks», моделі RMC 530-G, яка становить 739 грн 20 коп (а.с. 122,123-127);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.02.2021, в ході якого свідок ОСОБА_16 впізнав особу, фото якої зображено під № НОМЕР_7 як таку, якого 25.12.2020 близько 20 год.30 хв разом із ще одним молодим чоловіком відвозив із смт Черняхів вул. Стиртенської в м.Житомир та пояснив, що вказані особи перевозили телевізор та мультиварку. Під номером 2 в протоколі розміщено фотознімок ОСОБА_7 (а.с. 128-131);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.02.2021, в ході якого свідок ОСОБА_16 впізнав особу, фото якої зображено під № НОМЕР_8 як таку, що 25.12.2020 близько 20 год 30 хв разом із ще одним молодим чоловіком відвозив із смт Черняхова, вул. Стиртенської в м.Житомир та пояснив, що вказані особи перевозили в м.Житомир телевізор та мультиварку. Під №3 в протоколі розміщено, прошито та скріплено печаткою фотознімок ОСОБА_6 (а.с. 132-135);

- даними проведення слідчого експерименту від 22.02.2021 з ілюстративною таблицею за участю підозрюваного ОСОБА_7 , де останній у присутності понятих та слідчого показав та розповів про обставини вчинення ним крадіжки з будинку потерпілої ОСОБА_4 (а.с.156-167);

- даними проведення слідчого експерименту від 22.02.2021 з ілюстративною таблицею за участю підозрюваного ОСОБА_6 , де останній у присутності понятих та слідчого показав та розказав про обставини вчинення ним крадіжки з будинку потерпілої ОСОБА_4 (а.с.168-180).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинувачених та визнання їх винуватості.

Порушень вимог ст.87 КПК України не установлено.

Сторони кримінального провадження не оспорювали фактичних обставин викладених у досліджених судом доказах.

Таким чином, суд дійшов висновку про повну доведеність вини обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів та кваліфікує їх дії за ч.3 ст. 185 КК України як крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІІІ. Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченим покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.

Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 суд встановив, що останній раніше неодноразово судимий, повторно маючи непогашену судимість вчинив корисний злочин проти власності,одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, характеризується за місцем проживання посередньо, має середню освіту, не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 суд встановив, що останній раніше не судимий, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає,характеризується за місцем проживання посередньо, офіційно працевлаштований- здійснює догляд за особою, яка має інвалідність І групи, має середню спеціальну освіту, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Також, обираючи вид та строк покарання обвинуваченим суд враховує, що згідно із ст.12 КК України злочин передбачений ч.3 ст.185 КК України, є тяжким злочином проти власності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст.67 КК України не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст.67 КК України не встановленою.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09 жовтня 2018 року у справі №756/4830/17-к вказала про те, що визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України. При цьому суд дійшов переконання, що саме таке покарання є необхідним та буде достатнім для виправлення обвинуваченого. Разом з тим суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого є неможливим без ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив з попередніх судимостей, на шлях виправлення не став, натомість маючи непогашену судимість за злочин проти власності повторно вчинив корисливий злочин, що свідчить про його небажання до змін у свїй поведінці.

Призначаючи вид покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , ураховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, зважаючи на його молодий вік, приймаючи до уваги обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованого йому злочину, який дав критичну оцінку своїм злочинним діям та попросив вибачення у потерпілої у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією частини 3 статті 185 КК України та на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, у відповідності до ст. ст. 75-76 КК України, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім та необхідним для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Підсумовуючи викладене, на переконання суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про осіб обвинувачених. Визначене обвинуваченим покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні даних про обвинувачених відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому ст. 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

У даному кримінальному провадженні щодо обвинувачених запобіжний захід не застосовувався. Отже, ураховуючи те, що під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора на розгляд суду не надходило, тому підстав передбачених ст. 177, 178 КПК України для застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не убачає.

IV Рішення щодо речових доказів
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, у відношенні тих доказів по яким було надано суду відповідні постанови про їх визнання такими.

V Процесуальні витрати
З обвинувачених у рівних частинах необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати за залучення експерта в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. 2,7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
1. ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

2. ОСОБА_7 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки .

3. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

4. Відповідно до ст. 76 КК України, впродовж іспитового строку на ОСОБА_7 покласти наступні обов`язки:

- періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

5. Речовий доказ: телефон марки «Nokia», модель 200, типу RM-761. IMEII: 353681/05/6074/16/4; IMEI2: НОМЕР_2 в корпусі рожевого кольору, що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Черняхівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області за адресою: смт.Черняхів, вул. Шевченка,10 повернути власнику ОСОБА_4 .

6. Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових товарознавчих експертиз в розмірі 1470,96грн

7. Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судових товарознавчих експертиз в розмірі 1470,96грн.

8. Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - не обирати. Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

9. Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1