КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1632/2021 (757/3490/21-к) Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 277 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні судуапеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 на повідомлення старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 від 19.11.2020 року про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні №0002071 від 29.10.2020 року.

Приймаючи рішення, слідчий суддя вказав, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_8 підозра від 19.11.2020 відповідає вимогам ст. 277 КПК України, здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_8 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, при її врученні слідчим дотримані вимоги ст. 278 КПК України, у зв`язку із чим прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_7 та скасувати повідомлення старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 від 19.11.2020 про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні №0002071 від 29.10.2020, та зобов`язати компетентну посадову особу Офісу Генерального прокурора вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про дату та час повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0002071 від 29.10.2020 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає про порушення підслідності розслідування даного кримінального провадження, оскільки досудове розслідування кримінального провадження має здійснювати Національне антикорупційне бюро України. Захисник стверджує, що посадовими особами Офісу Генерального прокурора порушено правила визначення підслідності, оскільки внесена до ЄРДР кваліфікація не відповідає описаному у заяві ОСОБА_10 злочину, що потягло за собою повідомлення про підозру неуповноваженою особою.

Також захисник зазначає, що слідчим суддею не досліджено обставини провокації злочину відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_11 та штучного створення доказів, які містять матеріали кримінального провадження. Стверджує, що ОСОБА_11 та ОСОБА_8 не мали наміру забирати у ОСОБА_10 принесені ним у ресторан кошти, а зміст перемовин у ресторані спростовує версію потерпілого про вимагання хабара для передачі Генеральному прокурору. Додає, що доказом фабрикування доказів справи є і протокол ідентифікації і вручення грошових коштів від 18.11.2020.

Далі в апеляційній скарзі адвокат вказує на наявність прямого умислу у співробітників правоохоронних органів спровокувати ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на вчинення злочину. Додає, що слідчому судді не надано договір про надання ОСОБА_10 юридичних послуг, який, на думку сторони захисту, виключає провину ОСОБА_8 у інкримінованому злочині, як і не надано протокол допиту адвоката. Додає про невідповідність правової кваліфікації злочину фактичному викладу обставин кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 .

Крім того, адвокат вказує, що документи, на підставі яких відкрито кримінальне провадження, зареєстровані відділом документального забезпечення 30.10.2020 (№215124-20), тоді як дані внесені до ЄРДР 29.10.2020.

У підсумку сторона захисту наголошує на тому, що повідомлення про підозру незаконне та необґрунтоване.

Судове засідання по розгляду згаданої апеляційної скарги неодноразово призначалось до розгляду. Чергове судове засідання призначено на 22 червня 2021 року, про що належним чином повідомлені учасники провадження, проте 22 червня 2021 року на адресу суду надійшла заява захисника ОСОБА_7 про можливість розгляду поданої ним апеляційної скарги за його відсутності, у зв`язку із чим, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги захисника у відсутність зазначених осіб.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Державного бюро розслідувань перебувають матеріали кримінального провадження №0002071, відомості про яке 29.10.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке об`єднано з кримінальними провадженнями №002072 та №0002073, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

19.11.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

22.01.2021 захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою наповідомлення старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 про підозру від 19.11.2020, в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні вказаної скарги захисника ОСОБА_7 .

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді в частині того, що повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_8 причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Відповідно до вимог ч. 1 п.п. 4, 5 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру від 19.11.2020, вказано зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (а.с. 12-21).

Посилання захисника в апеляційній скарзі на порушення підслідності, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань та доручення органу досудового розслідування проведення досудового розслідування кримінальних правопорушень від 29.10.2020, доручено здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України у кримінальному провадженні №0002071 від 29.10.2020 Головному слідчому управлінню Державного бюро розслідувань (а.с. 26-28).

Доводи адвоката щодо підслідності зазначеного кримінального провадження Національному антикорупційному бюро України, не знайшли свого підтвердження, з огляду на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, яке згідно положень ст. 216 п. 5 КПК України, не підслідне Національному антикорупційному бюро України.

З цих же підстав колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги в частині того, що повідомлення про підозру здійснено неуповноваженою особою, тобто повідомлення про підозру мало б бути складено та погоджено виключно детективом Національного антикорупційного бюро України та прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Твердження адвоката про те, що посадовими особами Офісу Генерального прокурора порушено правила визначення підслідності, оскільки внесена до ЄРДР кваліфікація не відповідає описаному у заяві ОСОБА_10 злочину, не заслуговують на увагу, оскільки кваліфікація дій підозрюваного може бути змінена протягом досудового розслідування, проте на момент розгляду клопотання, у колегії суддів не викликає сумнівів правильність кваліфікації дій підозрюваного, з урахуванням обставин справи.

Посилання адвоката на те, що слідчим суддею не досліджено обставини провокації злочину відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , слідчому судді не надано договір про надання ОСОБА_10 юридичних послуг, який, на думку сторони захисту, виключає провину ОСОБА_8 у інкримінованому злочині, наявність штучно створених доказів, відсутність наміру ОСОБА_11 та ОСОБА_8 забирати у ОСОБА_10 принесені ним у ресторан кошти, зміст перемовин у ресторані, колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні, як і доводи апеляційної скарги щодо наявності прямого умислу у співробітників правоохоронних органів спровокувати ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на вчинення злочину.

Крім того, до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час.
Доводи апеляційної скарги про те, що доказом фабрикування справи є протокол ідентифікації і вручення грошових коштів від 18.11.2020, через черговість серійних номерів, в порівнянні з тими, які надало СБУ, містять ознаки припущення, тому не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Посилання адвоката на те, що документи, на підставі яких відкрито кримінальне провадження, зареєстровані відділом документального забезпечення 30.10.2020 (№215124-20), тоді як дані внесені до ЄРДР 29.10.2020, слід визнати непереконливими, з урахуванням тих обставин, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР 29.10.2020 стала заява ОСОБА_10 від 27.10.2020, про що зазначено у самому витязі (а.с. 7, 25) і проти чого не заперечує адвокат у скарзі (а.с. 1-6).

На підставі викладеного, висновок слідчого судді про те, що повідомлена 19.11.2020 ОСОБА_8 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при її врученні дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів причетності ОСОБА_8 до інкримінованого кримінального правопорушення, на переконання колегії суддів, ґрунтується на вимогах Закону, у зв`язку із чим посилання захисника нанеобгрунтованість та незаконність повідомлення про підозру, є необгрунтованими.

Посилання автора апеляційної скарги на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 277-278, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2021 року, якоювідмовлено у задоволенні скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 на повідомлення старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 від 19.11.2020 року про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні №0002071 від 29.10.2020 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4