Ухвала
про залишення скарги без руху
22 березня 2021 року

м. Київ
справа № 686/33233/19
провадження № 51- 1360 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 14 грудня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, в тому числі з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого через м`якість. Просить скаргу розглянути за його відсутності.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням потерпілому строку для усунення недоліків на таких підставах.
У пункті 4 ч.2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК одними з підстав для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції, в тому числі є невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
При вирішенні питання про наявність передбачених положеннями ст. 438 КПК підстав для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412, 414 КПК.
Відповідно до положень ст.414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм розміром чи видом є явно несправедливим через м`якість.
Як убачається зі скарги, потерпілий посилається на не врахування судом при призначенні покарання обвинуваченому обтяжуючих покарання обставин вчинення злочину щодо особи похилого віку та з інвалідністю, однак при цьому не зазначив жодних обґрунтувань про те, чи порушувалось ним питання під час розгляду провадження в суді першої інстанції про врахування зазначених обставин при призначенні покарання обвинуваченому та чи надавались суду докази на підтвердження таких обставин.
Відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК під істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як убачається зі скарги, потерпілий хоча й посилається на недотримання судами положень статей ч.1 ст.368 КПК, однак при цьому не навів обґрунтувань і не зазначив, які крім вказаної норми КПК були порушені судами першої й апеляційної інстанції процесуальні норми, з огляду на зазначені у скарзі порушення, та яким чином недотримання судами норм КПК вплинуло або могло вплинути на законність і обґрунтованість постановлених судових рішень.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і відповідно до ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Так, потерпілий у скарзі посилається також як на підставу перегляду судових рішень - неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 цього Кодексу не відноситься до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції та виходить за межі його перегляду.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою потерпілого ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду потерпілим має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК України.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 14 грудня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3