Номер провадження: 11-сс/813/936/21
Номер справи місцевого суду: 947/5809/21 1-кс/947/4739/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 19.04.2021, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0002200 від 16.06.2018

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на постанову ст. слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 від 04.09.2020 про закриття кримінального провадження №0002200 від 16.06.2018 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України на підставі абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.
Мотивуючи своє рішення про відмову в задоволенні скарги, слідчий суддя зазначив, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002200 закінчився 16.06.2020, із клопотанням про продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчий у відповідності до вимог ст. 295-1 КПК України до слідчого судді не звертався, а слідчі (розшукові) дії не можуть проводитись після закінчення строку досудового розслідування, який згідно ч. 5 ст. 294 КПК України поновленню не підлягає.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою та зазначив, що поза увагою слідчого судді залишилось те, що органом досудового розслідування не проведено жодної необхідної слідчої дії, тобто фактично досудове розслідування не проводилось, численні вказівки слідчому від процесуального керівника про проведення комплексу слідчих заходів не виконані; жодній особі не повідомлено про підозру, не зважаючи на наявність в матеріалах провадження протоколів допиту потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , висновку судово-почеркознавчої експертизи, відповідно до якого підпис та рукописний текст у заповіті виконані не ОСОБА_11 , а іншою особою; обставини, викладені у клопотаннях та скаргах потерпілого та його представника, не в повній мірі стали предметом дослідження як під час досудового розслідування, так і при судовому контролі; з моменту постановлення слідчим суддею Київського райсуду м. Одеси від 04.08.2020 ухвали про скасування попередньої постанови слідчого від 16.06.2020 про закриття зазначеного кримінального провадження слідчим не було здійснено жодної слідчої дії та не з`ясовано всіх обставин справи.

Посилаючись на наведені доводи, представник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постанову слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 від 04.09.2020 про закриття кримінального провадження №0002200 від 16.06.2018.
В судове засідання апеляційного суду учасники провадження не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду.
Від представника ОСОБА_6 надійшла заява про проведення розгляду апеляційної скарги в режимі відео-конференції із Личаківським райсудом м. Львова, а у разі неможливості проведення дистанційного судового провадження здійснення розгляду за його відсутності та відсутності потерпілого ОСОБА_7 у зв`язку із процесуальною зайнятістю та значною віддаленістю Одеського апеляційного суду від м. Львова.
Враховуючи неможливість встановлення відео-зв`язку із Личаківським райсудом м. Львова, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд без участі учасників провадження та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про наступне.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Водночас, п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що постановою ст. слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 від 04.09.2020 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002200 від 16.06.2018 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України було закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України (а.с. 8-11).
Згодом, 19.02.2021 потерпілий ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Київського райсуду м. Одеси зі скаргою на зазначену постанову слідчого, в якій просив її скасувати та матеріали кримінального провадження №0002200 направити керівнику Одеської місцевої прокуратури №1 для продовження досудового розслідування.
Оцінюючи на предмет законності вказану вище постанову слідчого, апеляційний суд наголошує на тому, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Водночас, аналізуючи доводи представника потерпілого ОСОБА_6 , викладені ним в апеляційній скарзі, щодо фактичного непроведення досудового розслідування та непроведення жодної слідчої дії, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу представника на наступні вимоги кримінального процесуального закону.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

З огляду на викладену норму закону, в даному випадку застосуванню підлягають норми КПК України, які діяли на момент прийняття слідчим постанови від 04.09.2020 про закриття кримінального провадження №0002200, яка є предметом оскарження на теперішній час.
Так, ч. 1 ст. 219 КПК України (в ред. від 13.08.2020) передбачає, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 219 КПК України (в ред. від 13.08.2020) передбачено, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5-ти до 12-ти років (конфіскація майна додаткове покарання), у зв`язку із чим зазначене кримінальне правопорушення, на підставі приписів ч. 4 ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів.

Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України (в ред. від 13.08.2020), слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру, при цьому, відповідно до положень п. 1 Розділу 6 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, якими ст. 284 КПК України була доповнена вказаними положеннями, наведені вимоги закону не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін, тобто з 15.03.2018, з огляду на приписи п. 4 § 2 Розділу 4 та п. 1 Розділу 6 зазначеного Закону.

При цьому, відповідно до вимог ч. 5 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає, тобто можливість продовження досудового розслідування за межами строку, який встановлений ст. 219 КПК України не передбачена, незалежно від кваліфікації злочину, наслідків, повноти досудового розслідування.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу представника потерпілого на те, що слідчим суддею в судовому засіданні суду 1-ої інстанції досліджувались матеріали кримінального провадження №0002200 та було встановлено, що жодній особі про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України повідомлено не було, ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 27.11.2019 було продовжено строк досудового розслідування зазначеного кримінального провадження до 6-ти місяців, тобто до 16.06.2020, при цьому, відомостей про продовження строку досудового розслідування після вказаної дати або про зупинення кримінального провадження досліджені слідчим суддею матеріали провадження не містять.
Враховуючи те, що відомості про вчинення кримінальних правопорушень за №0002200 були внесені до ЄРДР 16.06.2018, жодній особі не було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, строк досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, з огляду на положення вищевказаної ст. 219 КПК України (в ред. від 13.08.2020), закінчився, колегія суддів погоджується із висновком слідчого в постанові про закриття кримінального провадження від 04.09.2020 щодо того, що продовження досудового розслідування та проведення слідчих (розшукових) дій у вказаному провадженні неможливо з огляду на закінчення строків досудового розслідування.
За викладених обставин, зважаючи на те, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України (в ред. від 13.08.2020), встановлений законом для такої категорії кримінального провадження 18-місячний з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР строк досудового розслідування закінчився, зазначений строк в порядку, передбаченому ст.ст. 294, 295 КПК України, продовжений не був, тому, з урахуванням положень абз. 2 ч. 5 ст. 294 КПК України, поновленню не підлягає, жодній особі не було повідомлено про підозру, апеляційний суд вважає, що слідчий дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття вказаного кримінального провадження на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (в ред. від 13.08.2020) у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, а також не мав законних підстав для його відновлення й проведення відповідних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що закріплена в абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України норма, з огляду на форму її викладення є імперативною, а відтак за умови закінчення строків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК України, слідчий зобов`язаний законом закрити кримінальне провадження, а незгода потерпілого з постановою слідчого про закриття кримінального провадження, яка прийнята на виконання вимог чинного КПК України, тобто його фактична незгода з діючою нормою кримінального процесуального закону України, не може бути компенсована шляхом зобов`язання, всупереч вимогам закону, скасувати таку постанову.
Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що строк досудового розслідування кримінального провадження №0002200 вже сплив, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення вимог скарги, оскільки скасування постанови слідчого від 04.09.2020 про закриття кримінального провадження не спричинить ніяких правових наслідків в даному кримінальному провадженні, оскільки строк досудового розслідування продовженню вже не підлягає.
Таким чином, колегія суддів вважає, що у даному випадку слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки строк досудового розслідування в зазначеному кримінальному провадженні №0002200 на момент прийняття постанови сплив та поновленню відповідно до вимог кримінального процесуального закону не підлягає.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 та скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді немає.
Керуючись ст.ст. 24, 303, 370, 379, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 19.04.2021, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на постанову ст. слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 від 04.09.2020 про закриття кримінального провадження №0002200 від 16.06.2018 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4