Справа №766/8159/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
представника Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор»: ОСОБА_4
засудженого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, в залі суду м. Херсона клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що ним відбуто 3/4 строку призначеного покарання. Перебуваючи в установі стягнень не має, залучався до робіт з благоустрою установи, має сім заохочень за зразкову поведінку та ставлення до виконання обов`язків чергового по камерному приміщенню.
Засуджений ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання, оскільки наявність заохочень за час відбування покарання свідчить про його виправлення. Представник Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» (далі по тексту ДУ «СІЗО») в судовому засіданні щодо клопотання засудженого покладався на розсуд суду. Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на ту обставину, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані суду матеріали в обґрунтування заявленого подання, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 у ДУ «СІЗО» відбуває покарання за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 11.06.2019 р. за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України у виді 2 років 02 місяців позбавлення волі. Початок строку: 11.06.2019 р.; кінець строку: 11.08.2021 р.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
ОСОБА_5 фактично відбув 3/4 частини строку покарання, що дає можливість розглянути питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Тобто головною умовою для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що говориться і в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».
Так, відповідно до довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 , останній за період відбування покарання сім разів заохочувався начальником СІЗО, шляхом оголошення подяки, зокрема: за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до виконання обов`язків чергового камери, стягнень не має. З характеристики на ОСОБА_5 вбачається, що останній характеризується позитивно, залучається до робіт з благоустрою установи. У період з 27.11.2015 по 26.12.2018 рр. перебував на профілактичному обліку у психолога як особа, схильна до самогубства та знятий з обліку у зв`язку покращенням загального психоемоційного стану. На заходи виховного впливу реагує вірно, робить правильні висновки. Відомості щодо офіційного працевлаштування засудженого ОСОБА_5 в матеріалах справи відсутні.

Не зважаючи на викладене та формальне існування достатніх підстав для звільнення засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково, суд не вбачає підстав для задоволення його клопотання, оскільки останній за час відбування покарання працевлаштованим не був, що є перешкодою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки суд позбавлений можливості дійти висновку, що засуджений в результаті залучення до праці довів своє виправлення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх даних про те, що до ОСОБА_5 можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1