справа №619/2135/21
провадження №1-кп/619/252/21
ВИРОК
іменем України

16 червня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданнікримінальне провадження № 0000016 від 16.01.2021 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_3 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 починаючи з 2019 року, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, маючи прямий умисел, спрямований на виготовлення та зберігання наркотичних засобів, в одному з кондитерських магазинів, розташованому в районі залізничного вокзалу м. Харкова купував кондитерське насіння маку, з якого за допомогою хімічних реакцій виготовляв розчин макового опію, тим самим, незаконно виготовляв особливо небезпечний наркотичний засіб «концентрат з макової соломи». Продовжуючи реалізацію свого прямого умислу спрямованого на незаконне зберігання наркотичного засобу, частково вживав його шляхом випивання, а залишки зберігав за місцем мешкання для власного вживання. 26.01.2021 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді від 18.01.2021 працівниками Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: АДРЕСА_1 , на території домоволодіння та в приміщенні будинку виявлено та вилучено: полімерні пляшки прозорого кольору в кількості 27 штук, в яких маються залишки бурої рідини, які було поміщено до сейф-пакету НПУ ГСУ № 7247266; полімерний пакет прозорого кольору в середині якого знаходиться речовина чорного кольору в вологому стані, ззовні схожа на насіння маку, який поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ ГСУ № INZ 1089984; 3 полімерні пляшки прозорого кольору в середині яких знаходяться залишки рідини бурого кольору, одну полімерну пляшку прозорого кольору всередині якої знаходиться рідина розшарована, пляшка заповнена більше половини, верхній шар темно-бурого кольору, нижній шар прозорого кольору, поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ ГСУ № SUD2007441; емальована металева миска з нашаруванням бурого кольору всередині якої знаходиться речовина чорного кольору в вологому стані зовні схожа на насіння маку, яку поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ ГСУ № 7247262; 14 полімерних пакетів прозорого кольору всередині яких розміщена речовина чорного кольору зовні схожа на насіння маку, та речовина яку було виявлено на полімерному мішку та поміщено до полімерного пакету, який поміщено до сейф-пакету НПУ ГСУ № 7247264. Відповідно до висновку експерта № 1631/2550-2554 від 16.02.2021 речовина надана на дослідження в сейф-пакеті № 5, являє собою суміш насіння рослини (рослин) виду Мак снотворний (Papaver somniferum L.) з домішками особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено,- макової соломи. Маса наркотичного засобу макової соломи у перерахунку на суху речовину становить 4,38 г. Надана на дослідження рідина у полімерній пляшці № 12, запакована в сейф-пакеті №1, складається з двох шарів, що не змішуються. Нижній шар зазначеної рідини є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено-концентратом з макової соломи. Маса концентрату з макової соломи в перерахунку на суху речовину складає 0,12 г. Рідина, надана на дослідження у полімерній пляшці № 2, запакованій в сейф-пакет № 2, складається з двох шарів, що не змішуються. Нижній шар рідини є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено-концентратом з макової соломи. Маса наркотичного засобу-концентрату з макової соломи в перерахунку на суху речовину складає 1,10 г. Речовина, надана на дослідження в металевій мисці, запакованій у сейф-пакеті № 4, являє собою суміш насіння рослини (рослин) виду Мак снотворний (Papaver somniferum L.) з домішками особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - макової соломи. Маса наркотичного засобу-макової соломи у перерахунку на суху речовину становить 5,52 г. Речовини, надані на дослідження в 15-ти полімерних пакетах , сумісно запаковані у сейф-пакеті № 6 являють собою суміш насіння рослини (рослин) виду Мак снотворний (Papaver somniferum L.) з домішками особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - макової соломи, масою у висушеному стані: в пакеті № 61-16,35 г; в пакеті № 62-49,05 г; в пакеті № 63-31,32 г; в пакеті № 64-54,47 г; в пакеті № 65-20,38 г; в пакеті № 66-47,29 г; в пакеті № 67- 60,91 г; в пакеті № 68- 58,51 г; в пакеті № 69- 115,13 г; в пакеті № 610- 49,46 г; в пакеті № 611-39,85 г; в пакеті № 612- 7,27 г; в пакеті № 613- 3,99 г; в пакеті № 614-17,30 г; в пакеті № 615- 33,46 г. Загальна маса вилученого суміші насіння рослини (рослин) виду Мак снотворний (Papaver somniferum L.) з домішками особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, макової соломи у перерахунку на суху речовину складає 614,64 г, що згідно до таблиці 1 «Невеликих, великих і особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 відноситься до великих розмірів. Загальна маса вилученого концентрату з макової соломи у перерахунку на суху речовину складає 1,22 г.
Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у незаконному виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинених у великих розмірах, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факти і обставини його вчинення, так як це зазначено вище.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Вина обвинуваченого у вчиненні вище зазначених кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

Отже, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18) вказав, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Згідно з абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Згідно висновку досудової доповіді, складеної відповідно до ст.3141 КПК України, беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобіганню вчинення повторних кримінальних правопорушень: вилікуватись від залежності від психоактивних речовин, навчитися мислити чітко та раціонально. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, згідно п. 5 ч. 3 ст. 76 КПК України: пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.
Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Згідно з ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа № 634/609/15-к, провадження № 51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи характер суспільно-небезпечного діяння, дані про особу обвинуваченого, можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, суд дійшов висновку про звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України. На період іспитового строку суд покладає на нього обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. При цьому, суд не покладає на ОСОБА_3 обов`язок, передбачений п. 5 ч. 3 ст. 76 КПК України, на що вказує орган пробації, оскільки суду не надано доказів на підтвердження розладів психіки та поведінки останнього.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до статей 124, 126 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

З урахуванням вимог статей 176, 177, 377 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення в Національному науковому центрі «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» експертизи № 1631/2550-2554 від 16.02.2021 у розмірі 15 444,90 грн.
Речові докази: полімерні пляшки прозорого кольору в кількості 27 штук, в яких маються залишки бурої рідини, які було поміщено до сейф-пакету НПУ ГСУ № 7247266; полімерний пакет прозорого кольору в середині якого знаходиться речовина чорного кольору в вологому стані, ззовні схожа на насіння маку, який поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ ГСУ № INZ 1089984; 3 полімерні пляшки прозорого кольору в середині яких знаходяться залишки рідини бурого кольору, одну полімерну пляшку прозорого кольору всередині якої знаходиться рідина розшарована, пляшка заповнена більше половини, верхній шар темно-бурого кольору, нижній шар прозорого кольору, поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ ГСУ № SUD2007441; емальована металева миска з нашаруванням бурого кольору всередині якої знаходиться речовина чорного кольору в вологому стані зовні схожа на насіння маку, яку поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ ГСУ № 7247262; 14 полімерних пакетів прозорого кольору всередині яких розміщена речовина чорного кольору зовні схожа на насіння маку, та речовина яку було виявлено на полімерному мішку та поміщено до полімерного пакету, який поміщено до сейф-пакету НПУ ГСУ № 7247264, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів УЛМТЗ ГУНП в Харківській області, - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1