Справа№ 953/6674/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2021 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, який не працює, без визначеного місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий: 1) вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.08.1992 за ч.3 ст. 140, ч.2 ст. 141, ч.3 ст. 81, ч.1 ст. 89, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі; 2) вироком Київського районного суду м. Харкова від 03.01.1995 за ч. 3 ст. 142, ч.3 ст. 101, ч.3 ст. 42 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 3) вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.02.2003 за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі; 4) вироком Київського районного суду м. Харкова від 21.07.2004 за ч.3 ст.185, ст. 71 ч.1 КК України до 4-х років позбавлення волі; 5) вироком Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2010 за ст.395, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст. 70 КК України до 5-ти років позбавлення волі; 6) вироком Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2015 за ч.2 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі; 7) вироком Київського районного суду м. Харкова від 31.07.2015 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3-х років 1 місяця позбавлення волі; 8) вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2018 за ч.2 ст.185 КК України до 1-го року позбавлення волі; звільнений 13.02.2020 з Темнівської ВК №100 Харківської області по відбуттю строку покарання,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України
10.02.2021 близько 10:00 год., ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого фактичного проживання на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить його батьку ОСОБА_5 , діючи, згідно раптово виниклого у нього умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і свідомо бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, без згоди його батька ОСОБА_5 , таємно викрав з сараю, який розташований на території вищевказаного домоволодіння, електропилу ТМ «PRO CRAFT» К 2300, яка належить його батьку ОСОБА_5 , вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 24 від 16.02.2021 становить 1148 грн. 00 коп., після чого разом із викраденим майном залишив місце вчинення злочину, привласнивши його та розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1148 гривень 00 копійок.
Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся та дав суду свідчення про обставини скоєння злочину, як про це викладено в обвинувальному акті, позовні вимоги визнав.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана повністю та його дії за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, розмір заподіяної шкоди, визнання позовних вимог обвинуваченим, особу винного, його ставлення до вчиненого, ті обставини, що він раніше судимий за корисливі злочини, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що той раніше неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів, звільнений 13.02.2020 по відбуттю строку покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2018, яким він засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 1-го року позбавлення волі, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, без визначеного місця реєстрації, не працевлаштований, не одружений, осіб на утриманні немає. Даних про незаконність затримання або застосування до обвинуваченого заходів фізичного або психологічного впливу під час затримання або надання ним пояснень суду не надано.
Інших будь-яких даних по особистості обвинуваченого (наявність неповнолітніх дітей, хвороб, дружини) суду також не надано.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує відношення обвинуваченого до вчиненого, визнання своєї провини та його щире каяття, репутацію та майновий, сімейний стан, розмір майнової шкоди, визнання позовних вимог, і вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції статті, інкримінованої йому, а саме у вигляді позбавлення волі, з ізоляцією від суспільства, враховуючи схильність до кримінально-протиправної діяльності.
Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Витрати на проведення експертиз відсутні.
Вирішуючи питання щодо міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до набрання законної сили вироком суду, враховано, що він засуджується за санкцією статті, що йому інкриміноване у вигляді позбавлення волі, для належного виконання вироку суду, при цьому враховані всі дані по особі обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Цивільний позов потерпілого задовольняється судом в межах його доведеності під час судового розгляду, в межах заявлених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківській слідчий ізолятор» - до вступу вироку по даній справі у законну силу.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня його фактичного затримання, тобто з 25.02.2021, зарахувавши час перебування під вартою в час відбуття покарання.
Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму у відшкодування матеріальних збитків в розмірі 1148 (одна тисяча сто сорок вісім) грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1