ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1143/21 Справа № 201/5873/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000999 від 16 травня 2020 року, за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року, про повернення прокурору обвинувального акту щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
секретаря - ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000999 від 16 травня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України повернуто прокурору, з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Мотивуючи прийняте рішення, суд, послався на те, що органом досудового розслідування не були встановлені належним чином відомості про обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема, його дійсне місце проживання, що, у свою чергу, позбавляє суд об`єктивної можливості здійснити виклик його до суду, в тому числі, забезпечити явку обвинуваченого шляхом застосування до нього примусового приводу, і, як наслідок, здійснити проведення судового провадження у розумні строки. При цьому, судом було вичерпані всі передбачені нормами діючого КПК України можливості виклику обвинуваченого ОСОБА_6 до суду, зокрема застосовання до нього примусового приводу, який не було виконано й не надано суду жодних матеріалів при причини невиконання цих ухвал. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність повернення цього обвинувального акту прокурору, з підстав його невідповідності вимогам КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та направити обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Так, на думку прокурора, у суду не було підстав стверджувати про те, що обвинувачений не проживає за вказаною в обвинувальному акті адресою, оскільки, як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування, обвинувачений з`являвся до слідчого, для проведення слідчих та процесуальних дій. До того ж, прокурор зазначає, що матеріали провадження не місять жодного підтвердження про належне сповіщення обвинуваченого про час та дату судового засідання, відповідно до вимог ст. 136 КПК України. При цьому на переконання прокурора, у разі ухилення обвинуваченого від суду, суд мав можливість зупинити провадження та оголосити ОСОБА_6 у розшук, чого ним здійснено не було, та з огляду на те, що підготовче судове засідання було проведено без участі обвинуваченого, ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка апеляційну скаргу підтримала, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку та вони є слушними та такими, що заслуговують на увагу.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт вказаним вимогам відповідає, а тому висновки суду щодо необхідності його повернення є необґрунтованими.
Так, органом досудового розслідування встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
Як видно з матеріалів провадження, суд здійснював виклики ОСОБА_6 за вказаною у обвинувальному акті адресою, проте обвинувачений у судове засідання жодного разу не з`явився та причини своєї неявки суду не повідомив.
У зв`язку з неодноразовою неявкою обвинуваченого у підготовче судове засідання та за відсутністю відомостей про його повідомлення, ОСОБА_6 01 липня 2020 року було піддано приводу.
На виконання цієї ухвали, на адресу суду надійшов рапорт Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП у Дніпропетровській області від 28.07.2020, відповідно до якого, працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_6 перебуває в ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4».
Разом з цим, після звільнення ОСОБА_6 з-під варти, у зв`язку із відбуттям покарання у іншому провадженні, судом було здійснено його виклик до суду за адресою його проживання, й після його нез`явлення застосовано повторний примусовий привід, однак ухвала від 26 січня 2021 року виконана не була.
Обґрунтовуючи свої висновки про необхідність повернення акта прокурору, суд керувався тим, що вказані в обвинувальному акті анкетні відомості обвинуваченого, зокрема, відомості про місце його проживання, не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_6 там не проживає, на що вказує неможливість його примусового доставлення до судового засідання й невиконання ухвал суду про його привід.
Між тим, суд, встановивши, що обвинувачений утримується в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4», тривалий час не зміг забезпечити його доставлення до зали суду, для проведення підготовчого судового засідання, а саме, з 28 липня 2020 року по 15 жовтня 2020 року, тобто по день його звільнення з установи виконання покарань, у зв`язку із відбуттям покарання у іншому кримінальному провадженні.
Наведені обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, спростовують висновки суду про хибність встановлених органом досудового розслідування відомостей про місце проживання обвинуваченого.
За наявності наведених відомостей, суд не перевірив поважність причин неявки обвинуваченого у судове засідання, будучи повідомленим про перебування обвинуваченого в місцях позбавлення волі, належним чином не забезпечив його участь в судовому засіданні, внаслідок чого дійшов до передчасного висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору.
Отже, посилання суду першої інстанції на порушення вимог ст. 291 КПК України, як на підставу повернення обвинувального акта, є необґрунтованими.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року, про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 прокурору скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарження не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3