ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1003/21 Справа № 206/2302/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника третьої особи, щодо майна
якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 ,
третьої особи, щодо майна
якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000116,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2021 року задоволено клопотання дізнавача сектору дізнання ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 та накладно арешт у вигляді заборони на розпорядження, користування та відчуження майном, вилученим в ході проведення огляду місця події 29 травня 2021 року, а саме автомобілем марки "MAZDA" моделі "6", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що існує достатньо підстав для арешту тимчасово вилученого майна, оскільки автомобіль "MAZDA" моделі "6", д.н. НОМЕР_1 , являється майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення кримінального правопорушення та являється майном, яке містить відомості, що можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою арешту, відповідно до положень статті 170 КПК України, доцільним буде збереження вказаного автомобіля, як речового доказу та його подальше експертне дослідження з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою повернути автомобіль "MAZDA" моделі "6", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 на відповідальне зберігання як речового доказу з правом користування вказаним авто до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 є законним власником вказаного автомобіля.
Також зазначає, що в експертному дослідженні в описовій та в мотивувальній частині експертом вказано, що транспортний засіб наданий на дослідження гр. ОСОБА_9 на підставі його письмової заяви, та те, що транспортний засіб належить ОСОБА_9 , що не відповідає дійсності, так як ОСОБА_9 ніколи не був власником арештованого транспортного засобу, на момент проведення експертного дослідження власником авто є ОСОБА_7 , що підтверджується долученою копією технічного паспорту. Нелогічним і взаємовиключними є пункти в резолютивній частині дослідження, де в п. 1 вказано, що ідентифікаційний номер кузова був знищений шляхом видалення механічним способом фрагменту металу з первинним номером кузову, а в п. 3 дослідження вказано, що первинний ідентифікаційний номер кузова, - НОМЕР_2 ».

Також вказує на те, що в протоколі огляду місця події вказано, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вилучено сервісним центром для його анулювання, хоча в експертному дослідженні вказано, що воно відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу, тобто не є підробним, але будь-якого документу, що підтверджує вилучення, експерт не надав.

При цьому, долучений до матеріалів справи акт прийняття-передачі тимчасово затриманого майна - авто з ключами від нього, підтверджує відсутність опечатування автомобіля органом досудового розслідування, що створює умови для проникнення до нього, зняття (заміни) певних його частин, що зменшить його комерційну вартість, унеможливить його використання в подальшому.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт та його представника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, вивчивши надані матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Колегією суддів встановлено, що сектором дізнання ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 30.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, за фактом того, що 29.05.2021 року до ЧЧ ВП №4 ДРУП ГУНП надійшла заява від адміністратора ТСЦ 1241, що розташований за адресою: м. Дніпро вул. Маршала Малиновського, 130, про те, що 29.05.2021 року під час реєстраціії т.з. марки "MAZDA" моделі "6", д.н. НОМЕР_1 , було встановлено, що номер кузову підроблено, шляхом вварювання фрагменту металу.

29.05.2021 року слідчим СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 проведено огляд місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 130, в ході якого виявлено та вилучено у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , транспортний засіб марки марки "MAZDA" моделі "6", д.н. НОМЕР_1 .

Згідно із висновком експертного дослідження від 29.05.2021 №04/1241/2Д ідентифікаційний номер кузова наданого на дослідження автомобіля «MAZDA 6», червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , піддавався підробці, а саме був знищений шляхом видалення механічним способом фрагменту металу з первинним номером кузова, а фрагмент металу з найбільшими розмірами 200Ч40 мм., на якому нанесене літерно-цифрове позначення «JMZGG12F761639007» вварено не в умовах заводу виробника. Номер двигуна « НОМЕР_3 », на момент дослідження є первинним та змінам не піддавався. Первинний ідентифікаційний номер кузова наданого на дослідження автомобіля є « НОМЕР_4 ».

Постановою дізнавача від 31.05.2021 року автомобіль "MAZDA" моделі "6", д.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом. Транспортний засіб передано на зберігання на територію спеціального майданчика для паркування транспортних засобів ГУНП в Дніпропетровській області за адресою м. Дніпро, вул. Передова, 427.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказаний автомобіль має суттєве значення для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, та відповідно до ч.1 ст.170 КПК України існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, отже, арешт на автомобіль був накладений з дотриманням вимог закону, а тому доводи апеляційної скарги з цих підстав є необгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 є законним власником зазначеного автомобіля, не є підставою для скасування судового рішення, оскільки відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з цим, накладений арешт шляхом заборони розпорядження, користування та відчуження майном відповідає зазначеній у клопотанні меті арешту щодо збереження речового доказу та подальшого проведення експертиз у кримінальному провадженні, що вказує на співрозмірність обмеження права власності на цьому етапі досудового розслідування.
Посилання щодо зазначення в експертному дослідженні власником майна громадянина ОСОБА_9 колегія судів вважає таким, що не впливає на висновки суду та не є підставою для скасування правильного по суті судового рішення, оскільки відповідно до матеріалів кримінального провадження експертне дослідження провадилось за зверненням ОСОБА_9 та в його присутності, який зазначений як покупцем транспортного засобу "MAZDA" моделі "6", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно із ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги на цьому етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000116 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000116 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4