ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2203/21 Справа № 199/8509/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001840 від 03 жовтня 2018 року, за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2019 року, ухваленого щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
засудженого за ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено остаточне покарання, із врахуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки 8 місяців. Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, засуджений, поза межами строку його апеляційного оскарження, звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку суду.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку засуджений посилається на незаконність судового рішення, яке було ухвалено з істотними порушенням його прав, зокрема права на захист, через ненадання обвинуваченому перекладача.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки учасників судового провадження, вивчивши й проаналізувавши доводи, викладені в заявленому клопотанні засудженого про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, при цьому апеляційна скарга повинна бути повернута, з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Із матеріалів провадження видно, що оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_5 , було ухвалено судом першої інстанції 05 лютого 2019 року й цього ж дня копію вироку, було вручено ОСОБА_5 , що підтверджується наявною в матеріалах провадження розпискою (т. 1 а.п. 92).
Між тим, засуджений звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження цього рішення та апеляційною скаргою до канцелярії установи виконання покарань лише 07 липня 2021 року, тобто із значним пропуском встановленого законом строку на оскарження судового рішення, передбаченого ст. 395 КПК України.
При цьому, у поданому клопотанні засуджений не наводить жодних поважних та об`єктивних причин такого значного пропуску строку на оскарження судового рішення й в судовому засіданні суду апеляційної інстанції таких не вказав.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що засуджений був присутній під час проголошення вироку та йому було, відповідно до вимог закону, роз`яснені порядок і строки оскарження вироку, й копію цього вироку, згідно розписки, він отримав в день його проголошення 05 лютого 2019 року
Разом з цим, з матеріалів провадження видно, що ОСОБА_5 був в повному обсязі ознайомлений із матеріалами кримінального провадження 14.03.2019, про що свідчить його розписка (т. 1 а.п. 116).
Згідно до вимог ч. 2 ст. 113, ст. 116 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.
Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд також виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 мав об`єктивну можливість у визначений ст. 395 КПК України строк, подати апеляційну скаргу на вирок, проте наданим йому правом не скористався.
При цьому, судом апеляційної інстанції непереборних обставин, які об`єктивно би унеможливлювали подачу апеляційної скарги у строк, визначений КПК України, встановлено не було.
За таких обставин, на переконання колегії суддів, причини пропуску строку на апеляційне оскарження вироку, зазначені в клопотанні засудженого, не можуть вважатися поважними, а пропущений ним процесуальний строк апеляційного оскарження судового рішення, який складає більш ніж 2 роки, не може вважатися таким, що підлягає поновленню.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження вироку та вважає, що апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст.ст. 399, 405 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2019 року, ухваленого щодо ОСОБА_5 .
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2019 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії хвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4