Провадження № 11-кп/4820/352/21
Справа № 682/1248/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Славутським міськрайонним судом, ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор (№29)» кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000031 від 20.02.2018 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 15 березня 2021 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 15 березня 2021 року клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою задоволено.
Дію запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миньківці Славутського району Хмельницької області, громадянина України, з професійно- технічною освітою, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2017 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці,
у виді тримання під вартою продовжено на 60 днів, до 13 травня 2021 року включно.

Дію запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченої
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Миньківці Славутського району Хмельницької області, громадянки України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженої, проживаючої по АДРЕСА_1 , непрацюючої, раніше неодноразово судимої, останній раз вироком Апеляційного суду Херсонської області від 10 липня 2017 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 121, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 днів, звільненої 13 липня 2017 року у зв`язку з відбуттям покарання,
у виді тримання під вартою продовжено на 60 днів, до 13 травня 2021 року включно.
Клопотання обвинувачених та їх захисників про зміну запобіжного заходу залишено без задоволення.

Своє рішення суд обґрунтовував тим, що продовжують існувати ризики переховування від суду; незаконного впливу на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому з урахуванням ступеня тяжкості та суспільної небезпеки злочину в якому обвинувачуються ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , особи кожного з обвинувачених зокрема, тяжкості можливого покарання у разі визнання обвинувасчених винними у вчиненні інкримінованого злочину та що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігти ризикам визначеним у ст.177 КПК України, є необхідність у продовженні строку тримання під вартою щодо обвинувачених.

Обвинувачена ОСОБА_11 в поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 15 березня 2021 року та постановити ухвалу про обрання відносно неї більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю та покладенням обов`язків, передбачених КПК України.
Вказує про недоведеність ризиків визначених у ст.177 КПК України.
Також ОСОБА_11 зазначає, що не переховувалася від суду та органу досудового розслідування, не перебувала у розшуку, має постійне місце проживання та хвору маму пенсіонерку, яка потребує допомоги.
Крім того, за місцем проживання обвинуваченої та за місцем роботи будь-яких скарг на неї не надходило.
Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 15 березня 2021 року та постановити ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Зазначає, що судді ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не можуть брати участь у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки вони відводилися від розгляду кримінального провадження з тих підстав, що брали участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.
Зазначені у клопотанні прокурора від 10.03.2021 року ризики є недоведеними.
Судом не враховано, що обвинувачений ОСОБА_10 не переховувався від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; не здійснював незаконного впливу на потерпілого.
З моменту затримання та позбавлення волі ОСОБА_10 , останній жодного адміністративного або кримінального правопорушення не вчинив.
Оскаржувана ухвала суду не містить посилання на фактичні дані, які встановлені судом та могли б свідчити про наявність мінімального ризику неправомірної поведінки обвинуваченого, окрім як тяжкості пред`явленого йому обвинувачення.
Суд першої інстанції не розглянув можливості застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої захисником ОСОБА_8 апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої ОСОБА_11 та її захисника ОСОБА_9 на підтримку доводів поданої ОСОБА_11 апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд з врахуванням обставин провадження, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовано продовжив обвинуваченим ОСОБА_10 ОСОБА_11 , кожному зокрема, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження видно, що обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, обвинувачені, неодноразово судимі, не працюють, не мають легальних джерел для існування та міцних соціальних зв`язків, а тому, з урахуванням обставин передбачених ст.178 КПК України, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання обвинувачених під вартою, а саме ризики: переховування від суду; незаконного впливу на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених, та не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в ухвалі суду.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 суд першої інстанції дослідив обставини, які враховувалися судом при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які на даний час не змінилися.
В ухвалі суду викладені обставини, на підставі яких суд дійшов до висновку що продовжують існувати ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачені, можуть здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтована неможливість запобігання ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, враховані усі обставини, передбачені статтею 178 КПК України у тому й числі тяжкість можливого покарання у разі визнання обвинувачених винними у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Зважаючи на викладене безпідставними є твердження апеляційний скарг захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_11 про недоведеність ризиків визначених у ст.177 КПК України, та доводи адвоката ОСОБА_8 про те, що в ухвалі суду необґрунтована неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту.

Під час розгляду клопотання прокурор довів, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та вони виправдовують продовження тримання обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 під вартою, та що більш м`який запобіжний захід, у тому й числі у вигляді домашнього арешту, про що клопочуть обвинувачені, не зможуть забезпечити мету застосування запобіжного заходу.
Наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанцій.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував всі обставини провадження, об`єктивно оцінив особистість

обвинувачених, тяжкість злочину у вчиненні якого вони обвинувачуються, обґрунтовано прийняв рішення про необхідність продовження ізоляції обвинувачених від суспільства.

Обставини на які в апеляційній скарзі посилається обвинувачена ОСОБА_11 , а саме на те, що вона має постійне місце проживання, здійснює догляд за хворою мамою пенсіонеркою, яка потребує допомоги та що за місцем проживання обвинуваченої та за місцем роботи будь-яких скарг на неї не надходило, не є такими, які б давали суду підставу обрати відносно обвинуваченої більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Не заслуговують на увагу твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 про те, що судді ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не можуть брати участь у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки вони відводилися від розгляду кримінального провадження з тих підстав, що брали участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.76 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законами № 2147-VIII від 03.10.2017, № 1027-IX від 02.12.2020 суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Отже участь судді у кримінальному провадженні під час досудового розслідування не є перешкодою для перегляду цим суддею в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм кримінального процесуального закону, і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 15 березня 2021 року про продовження щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: