Справа № 344/6682/21
Провадження № 1-кс/344/2662/21
У Х В А Л А
30 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу Івано-Франківського районного управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002340 від 12.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002340 від 12.07.2019 по факту того, що 10 липня 2019 року до Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області поступила заява ОСОБА_4 з приводу шахрайських дій ОСОБА_5 , яка в 2017 році шляхом обману та зловживання довірою, заволодівши частиною його грошових коштів, провела на своє ім`я реєстрацію нерухомого майна, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Досудовим розслідуванням допитано потерпілого ОСОБА_4 , який надав покази про те, що з липня 2012 року вони переїхали від батьків і стали проживати разом з дітьми по АДРЕСА_2 . З метою поліпшення житлових умов він та дружина приблизно з 2006-2007 року, за спільною домовленістю, разом, почали відкладати кошти на придбання власного житла, квартири в м. Івано-Франківську. З того часу частину щомісячного заробітку, вони стали накопичувати на рахунку в Приватбанку, відкритому на ім`я дружини. Коли назбиралася значна сума, він в 2016 р. та дружина зайнялися пошуком квартири, яку можна було б купити для сім`ї. Рієлтор ОСОБА_6 , офіс якої знаходиться по АДРЕСА_3 , запропонувала оглянути кілька квартир в будинках, які будуються фірмою «Благо» по АДРЕСА_4 . Сторони попередньо домовилися про купівлі аналогічної квартири в сусідньому будинку-новобудові, який був вже зведений на рівень 8-9 поверху. Ця квартира згідно проекту мала бути на 10 поверсі цього будинку, під АДРЕСА_5 , з коморою між поверхами НОМЕР_1 та АДРЕСА_6 . З представником забудівника ОСОБА_7 в їхньому офісі вони узгодили ціну, порядок оплати та інші умови. Зокрема, домовилися укласти договір на цю квартиру через пів року, коли закінчиться термін дії депозиту в Приватбанку, і зможемо зняти кошти та одним платежем оплатити вартість квартири. Через пів року, в квітні 2017 року, цей будинок та обрана квартира вже була зведена, лише не було перегородок всередині, а також закінчувався строк депозиту. Вони домовилися з ОСОБА_7 про укладення Договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створене в майбутньому, 25.04.2017 р. 25.04.2017 р. вранці він з дружиною поїхав у відділення Приватбанку по вул. Пасічна, де вона попередньо замовила готівку, та зняли з рахунку-депозиту всі гроші в сумі близько 490000 гривень спільних заощаджених коштів. Але цієї суми було недостатньо, тому обміняв в обмінному пункті на гривні 4000 євро, які позичив з метою придбання житла на один рік у свого знайомого. Після оплати ним та дружиною, коштів за вказану квартиру, та оформлення первинних документів на ім`я тещі, представник забудівника передав документи, а також 5 комплектів ключів від квартири АДРЕСА_7 . В подальшому потерпілий з дружиною час від часу ходили на новобудову, спілкувалися з прорабом та планували ремонтні роботи в квартирі після введення будинку в експлуатацію. ОСОБА_5 цією квартирою взагалі не цікавилася. В розмові зі мною теща підтвердила, що на прохання дочки лише дала свої документи, аби таким чином допомогти їй в отриманні житла і за місцем роботи. Також згідно умов договору потерпілі мали доплатити певну суму забудівнику вже після здачі будинку в експлуатацію у разі збільшення фактичної площі квартири, так як під час укладення договору оплатили лише за 65 кв.м. Однак близько року назад сімейні стосунки потерпілим та дружиною почали погіршуватись. 25.04.2019 р. дружина звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Крім цього, весною 2019 року, коли дружина вже вела мову за розлучення, то вона раптом дружина заявила, щоб потерпілий не розраховував на будь-яке майно, так як по документах право власності на придбану квартиру вже оформлено на її маму, квартира під час розводу ділитися не буде. Проте, квартира куплена за спільні кошти сім`ї, саме в потерпілого та дружини зберігаються квитанції про оплату, а мати дружини не вносила жодних своїх коштів. Однак коли потерпілий став шукати документи на квартиру, які постійно зберігалися за місцем проживання по АДРЕСА_8 , то потерпілий виявив, що їх немає, ні договору, ні квитанцій. Він зрозумів, що дружина все заздалегідь спланувала та спеціально заховала від потерпілого документи. В документах, які дружина ОСОБА_8 потерпілого подала до суду, неправдиво стверджує, що квартира куплена і оплачена її матір`ю, яка є її єдиним власником. Потерпілий стверджує, що йому нанесено значно матеріальну шкоду, так як вказана квартира фактично придбана ним та дружиною за спільні кошти, є спільно нажитим майном подружжя, а тому згідно закону йому належить право власності на половину даної квартири. ОСОБА_5 не мала жодного відношення до оплати вартості цієї квартири. В кримінальному проваджені повідомлення про підозру нікому не оголошувалось. На теперішній час у кримінальному провадженні буде прийнято рішення щодо проведення слідчих дій для встановлення свідків очевидці, тощо. Враховуючи наведене, та те що строк в вказаному кримінальному провадженні спливає 03.05.2021 року. Для повного завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та прийнятті кінцевого процесуального рішення необхідно продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 03.11.2021 року.

Сторони в судове засідання не з`явились, слідчий просив розглянути клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до п. 1 ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 295-1 КПК України у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

Відповідно до ч.2 ст.295-1 КПК України у клопотанні про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру зазначаються: найменування (номер) кримінального провадження; всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведені під час кримінального провадження; обставини, що перешкоджали здійснити інші необхідні процесуальні дії раніше; строк, необхідний для проведення або завершення процесуальних дій; інші відомості, що обґрунтовують необхідність продовження строку досудового розслідування.

Згідно з ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.1,2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Процесуальним законом встановлено строки здійснення досудового розслідування, з метою забезпечення реалізації дієвості кримінального провадження.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1,2 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

В свою чергу слідчим не вказано в клопотанні, та не конкретизовано слідчих дій, які проведено в рамках кримінального провадження, не вказано на обставини, що перешкоджали здійснити слідчі дії в строк визначений кримінально-процесуальним законом, в клопотанні не вказано на жодні слідчі дії, які необхідно провести в рамках кримінального провадження та на обставини, що перешкоджали здійснити слідчі дії на протязі двох років, з дня реєстрації повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. До матеріалів клопотання не долучено жодних процесуальних документів, які б підтверджували факт проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження, окрім протоколу допиту заявника, за зверненням якого було зареєстровано кримінальне провадження. Тобто, подане клопотання не містить будь-якого обґрунтування правових підстав, що зумовлюють необхідність продовження строку. В описовій частині клопотання міститься виклад обставин за цивільно-правовим спором, що не складають склад злочину, який зареєстровано за попередньою кримінально-правовою кваліфікацією, згідно заяви особа, яка звернулась не вказала на очевидців дій, що вказані неправомірними, а саме очевидців факту приховування квитанцій.

Процесуальним законом встановлено критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження. Таким чином встановленого процесуальним законом строку достатньо для прийняття кінцевого процесуального рішення в кримінальному провадженні.

Згідно ч. 4 ст. 295-1 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру у разі його протиправності та необґрунтованості.

Клопотання по формі та змісту не відповідає вимогам процесуального закону, що ставляться до такого виду клопотань, таким чином наявні правові підстави для відмови в задоволенні клопотання.

Відповідно до ч.7 ст. 295-1 КПК України у разі відмови слідчим суддею у продовженні строку досудового розслідування прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування, зобов`язаний протягом п`яти днів здійснити одну з дій, передбачених частиною другою статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до зазначеного, суд -

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні клопотання слідчого відділу Івано-Франківського районного управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002340 від 12.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1