Провадження №1-кс/463/247/21
У Х В А Л А

16 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 11 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001096 від 22.09.2020, -

в с т а н о в и в:

до суду надійшла скарга ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 11 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001096 від 22.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 16.12.2020 він отримав поштою постанову про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001096 від 22.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367 КК України. Із вказаною постановою не погоджується та вважає, що така підлягає скасуванню. Зокрема, під час проведення досудового розслідування слідчим фактично жодного досудового розслідування не проведено, а таке звелось лише до формального проведення слідчих дій. Та слідчим в оскаржуваній постанові фактично підтверджено факт втрати працівниками правоохоронних органів медичної документації, проте з незрозумілих причин прийнято рішення про закриття. Також факт втрати речових доказів у кримінальному провадження підтверджено висновком службового розслідування. Отже, враховуючи, що слідчий не провів всіх необхідних слідчих дій для встановлення і з`ясування обставин вчиненого кримінального провадження, постанова є передчасною та таку слід скасувати.

В судовому засіданні скаржник пояснив, що Шевченківським ВП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003180 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.140 КК України, за фактом неналежного надання малолітньому ОСОБА_5 медичної допомоги лікарями міської дитячої клінічної лікарні та обласної дитячої спеціалізованої лікарні, що спричинило тяжкі наслідки. У ході такого слідчим допущено втрату основних речових доказів, а саме: медичної документації, внаслідок чого у кримінальному провадженні неможливо провести комплексну-медичну експертизу. Так на підставі його заяви від 27.08.2020 було внесено відомості про кримінальне провадження №0001096, за фактом втрати речових доказів. Слідчий ОСОБА_6 його жодного разу не викликав для допиту, хоча йому відомі певні обставини зникнення медичної документації. Отже, слідчим не проведено всіх необхідних слідчий дій та постанова підлягає скасуванню.
Суб`єкт оскарження в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, матеріали кримінального провадження на адресу суду не скерував, а тому в порядку ч.3 ст.306 КПК України суд розглядає дану скаргу без його участі.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скаргу слід задоволити виходячи з таких підстав.
Згідно оскаржуваної постанови від 11 грудня 2020 року слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 кримінальне провадження №0001096 від 22.09.2020, закрив на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діях слідчих шевченківського ВП ГУНП у Львівській області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному проваджені №0003180, ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Частина перша ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Не зважаючи на неодноразову вимогу слідчого судді, матеріали кримінального провадження на адресу суду не скеровано, в зв`язку з чим слідчим фактично не представлено суду доказів, які б могли підтвердити підставність та обґрунтованість оскаржуваної постанови. Жодних заперечень з приводу викладених у скарзі вимог, також на адресу суду не скеровано.

Крім того, ознайомившись із змістом оскаржуваної постанови, вбачається, що слідчим з моменту внесення відомостей до ЄРДР 22.09.2020р. допит заявника не проведено, що свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування.
Беручи до уваги наведене, керуючись принципом змагальності кримінального процесу, приходжу до висновку, що скаргу ОСОБА_3 слід задоволити, скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 11 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001096 від 22.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367 КК України.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 303-307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

скаргу ОСОБА_3 - задоволити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 11 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001096 від 22.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1