У Х В А Л А
про повернення касаційної скарги

16 серпня 2021 року
м. Київ

справа №536/940/20
провадження № 51-3689ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу законного представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 грудня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 квітня

2021 року,

в с т а н о в и в:

Законний представник неповнолітнього засудженого ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою,в якій виклав вимогу про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Верховний Суд ухвалою від 30 липня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишив без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) і надав строк для усунення недоліків протягом 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.
Також законному представнику неповнолітнього засудженогороз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах встановленого строку ОСОБА_4 знову звернувся до Суду з касаційною скаргою, однак не усунув недоліки, зазначені в ухвалі.
Так, всупереч положенням ст. 438 КПК України, законний представник неповнолітнього засудженого,висловлюючи незгоду з вказаними судовими рішеннями, посилається на неповноту досудового розслідування та судового розгляду, невідповідність висновків судів першої та апеляційної інстанцій фактичним обставинам кримінального провадження як на підстави для їх скасування, що не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Крім того, однією з підстав залишення касаційної скарги без руху, була невідповідність викладених у скарзі вимог до суду касаційної інстанції положенням ч.1 ст.433 КПК України.
Стаття 433 КПК України визначає межі перегляду кримінального провадження судом касаційної інстанції.
Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак ОСОБА_4 , подавши аналогічну за змістом касаційну скаргу, знову виклав вимоги, які не узгоджуються з положеннями зазначеної норми кримінального процесуального закону.
Також всупереч ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути законному представнику неповнолітнього засудженого.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу законного представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 грудня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 квітня 2021 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3