Справа № 399/492/21
Провадження № 1-кп/399/78/2021
В И Р О К
Іменем України

29 липня 2021 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Онуфріївка Кіровоградської області обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження № 0000039 від 08.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деріївка Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не судимого, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

встановив:
Рішенням Деріївської сільської ради № 749 від 10.10.2019 обвинуваченому ОСОБА_4 надано земельну ділянку в оренду загальною площею 2,8223 га для сінокосіння та випасання худоби, яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, комунальної форми власності, зі складом угідь пасовища 2,8223 га (кадастровий номер :51:000:0565).

Крім того, у користуванні обвинуваченого ОСОБА_4 перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :51:000:0022 з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» площею 1,2713 га, яка належить ОСОБА_7 , за якою ОСОБА_4 доглядає та періодично обробляє її власною технікою.

Так, приблизно в кінці листопада 2020 року (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше дати виявлення 07.06.2021), обвинувачений ОСОБА_4 , за допомогою власної сільськогосподарської техніки для проведення відповідних робіт, а саме трактора марки ЕО-2126 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обробку (боронування) та посів сільськогосподарської культури, а саме озимого жита, на земельних ділянках з кадастровими номерами :51:000:0565 та :51:000:0022, які розташовані в межах населеного пункту с. Деріївка Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області.

Здійснюючи засіювання вказаних земельних ділянок, достовірно знаючи про наявність земельної ділянки комунальної форми власності, яка не надана будь-кому у користування або власність, в межах населеного пункту с. Деріївка Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, межі якої не визначені ні на місцевості, ні на публічній кадастровій карті України, але яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :51:000:0565 з цільовим призначенням «01.08 для сінокосіння і випасання худоби» площею 2,8223 га та з земельною ділянкою з кадастровим номером :51:000:0022 з цільовим призначенням «01.03 для ведення особистого селянського господарства», та безпосередньо примикає до урізу води озера «Мухувате», та має обмеження, визначені ст. 88 Водного кодексу України, у обвинуваченого ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на самовільне зайняття вказаної земельної ділянки площею 0,8488 га, яка розташована у прибережній захисній смузі озера «Мухувате», з метою обробки, посіву та вирощування сільськогосподарської культури (озимого жита) для власних потреб.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на самовільне зайняття земельної ділянки, обвинувачений ОСОБА_4 діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, самовільно без правовстановлюючих документів, зареєстрованих у встановленому законом порядку, в порушення вимог ст. 14 Конституції України, згідно з якою «земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону», за відсутності будь-яких підстав набуття права на землю, передбачених ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої «громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону», нехтуючи вимогами ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, згідно з якою «громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю)», всупереч ст. 125 Земельного кодексу України, згідно з якою «право власності на земельну ділянку, або її оренди, право державної реєстрації цих прав виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, право постійного користування, або оренди земельної ділянки, та його державної реєстрації», та ст.ст. 60, 61, 150 ч. 1 п. г Земельного кодексу України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи ст.ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України, відповідно до яких «уздовж річок з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги, які встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води для середніх річок, на яких заборонено розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), змінив межі вищевказаних земельних ділянок, приєднуючи частину суміжної землі, яка знаходиться в охоронюваній зоні, до ділянок, які перебувають у його користуванні, за допомогою власної сільськогосподарської техніки для проведення відповідних робіт, а саме трактора марки ЕО-2126 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обробку (боронування) та засівання сільськогосподарської культури (озимим житом) вищевказаних земельних ділянок одним масивом без встановлення межових знаків, у томі числі земельної ділянки площею 0,8488 га, яка розташована у прибережній захисній смузі озера «Мухувате» на відстані 12 метрів від площі водного дзеркала, що відповідно до п. а ч. 2 ст. 60 Земельного кодексу України, згідно якого «прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів», належать до земель в охоронних зонах.

Відповідно до розрахунку, проведеного Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області, розмір шкоди державі, заподіяної обвинуваченим ОСОБА_9 внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,8488 га, що належить до земель в охоронних зонах в межах с. Деріївка Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, становить 3033 (три тисячі тридцять три) гривні 61 коп.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні.

До матеріалів обвинувального акту прокурором додано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 16 липня 2021 року між в.о. начальника Онуфріївського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Відтак, розгляд угоди щодо визнання винуватості проводиться судом за участі сторін угоди в порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджену в угоді про визнання винуватості від 16 липня 2021 року міру покарання у виді двох років обмеження волі зі звільненням такого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенню визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 16 липня 2021 року, вважаючи її такою, що відповідає вимогам КПК України.

Представник Онуфріївської селищної ради ОСОБА_6 в судовому засіданні погодився на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Зі змісту угоди про визнання винуватості, укладеної між в.о. начальника Онуфріївського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , вбачається, що прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження.

Згідно з угодою ОСОБА_4 визнав свою винуватість у інкримінованому йому діянні. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 197-1 Кримінального кодексу України у виді двох років обмеження волі зі звільненням такого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст ОСОБА_4 роз`яснено.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України відноситься до нетяжких злочинів, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 197-1 КК України кваліфіковано вірно, як самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, суд приходить до переконання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання не встановлені.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 липня 2021 року, укладену між виконувачем обов`язків начальника Онуфріївського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000039 від 08.06.2021.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 Кримінального кодексу України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1