Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2021 року

м. Київ
справа № 203/1981/19
провадження № 51- 4656 км 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції
захисника ОСОБА_6
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.
Прийнято рішення щодо процесуальних витрат.
5 лютого 2020 року захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав заяву про перегляд вказаного вироку за нововиявленими обставинами. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2020 року залишено без задоволення заяву адвоката ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 .
Не погоджуючись з вказаною ухвалою місцевого суду, засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 залишені без задоволення, а ухвала місцевого суду без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційних скаргах, які є аналогічні за змістом, засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просять ухвали місцевого та апеляційного судів скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Зазначають, що оскільки ОСОБА_7 , визнаючи вину, обмовив себе, вказане, на їх думку, є нововиявленими обставинами, так як не були відомі суду під час винесення вироку.

Позиції інших учасників судового провадження
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав у повному обсязі свою касаційну скаргу та касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 та просив їх задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення касаційних скарг захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 .
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Залишаючи без задоволення заяву захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року вказаних вимог закону суд дотримався.
Глава 34 КПК визначає підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, строки звернення та вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
З урахуванням системного тлумачення норм цієї глави у сукупності з іншими нормами, що в цілому визначають процедуру судового провадження, призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
Так, згідно ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнається, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, а також інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути. Тобто, такі обставини повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.
Отже, нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, юридичні факти, що перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні і спростовують, через їх невідомість й істотність, висновки, які містяться у вироку чи ухвалі, що набрали законної сили, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.
Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини та вказувалося судом першої інстанції, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.
У заяві про перегляд вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами захисник ОСОБА_6 послався на те, що засуджений ОСОБА_7 самообмовив себе під час досудового розслідування та судового розгляду.Вказану обставину захисник вважав нововиявленою й достатньою для скасування обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 в порядку, передбаченої Главою 34 КПК процедури.
Однак, перевіривши вказані доводи, місцевий суд обґрунтовано залишив заяву захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Як убачається зі змісту вироку, при розгляді кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення, ОСОБА_7 надав суду показання, повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочину, в якому він обвинувачувався, не оспорював обставин його вчинення, як й інші учасники судового провадження, не заперечував проти його розгляду у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК, заявивши, що розуміє зміст цих обставин і його процесуальних прав, роз`яснених судом. Водночас, суд переконався у добровільності та істинності його позиції, а також позицій інших учасників судового провадження і роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Тобто, самообмова засудженого ОСОБА_7 , на яке захисник послався у своїй заяві як на нововиявлену обставину для скасування обвинувального вироку, ніяким чином не співставляється з повним визнання засудженим своєї вини, та не відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом для здійснення провадження за нововиявленими обставинами.
Крім того, посилання захисника на зловживання з боку органів досудового розслідування, а саме, на застосування щодо засудженого ОСОБА_7 психологічного примусу, також не є нововиявленими обставинами, оскільки такі обставини не підтверджені жодними іншими матеріалами, окрім тверджень самого засудженого.
З огляду на це, розглянувши заяву захисника ОСОБА_6 про перегляд вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 в порядку глави 34 КПК, не встановивши обставин на підтвердження доводів захисника, які би згідно з ч. 2 ст. 459 КПК можна було визнати нововиявленими, суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви без задоволення.
Вказані обставини також були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який за результатами перегляду ухвали місцевого суду відповідно до вимог ст. 419 КПК надав їм належну оцінку та правильно відмовив у задоволенні апеляційних скарг засудженого і захисника.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, не встановлено.
За таких обставин, касаційні скарги не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року залишити без зміни, а касаційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3