Справа № 539/3161/21
Провадження № 1-кп/539/250/2021
ВИРОК
Іменем України
18 серпня 2021 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта середня-спеціальна, не працюючий, не одружений, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 335 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 згідно Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" № 2233-ХІІ від 25 березня 1992 року та Указу Президента України "Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2019 році " № 22/2019 від 30 січня 2019 року відноситься до призовників чергового призову на строкову військову службу.
16 жовтня 2019 року ОСОБА_4 за результатами медичного огляду, призовною комісією Лубенського району (протокол № 11) на підставі вимог "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року, визнано придатним для проходження строкової військової служби та вирішено призвати на строкову військову службу, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", згідно якої на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.
Після цього, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 відмовився від отримання повістки, згідно якої він повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснивши, що не бажає проходити військову службу.
Тобто, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" які визначають, що захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, з метою ухилення від призову на строкову військову службу, будучи придатним за станом здоров`я для проходження строкової військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку, звільнення від призову на строкову військову службу під час чергового призову, передбачені ст. ст. 17-18 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому проступку визнав повністю, щиро покаявся та погодився з висунутим відносно нього обвинуваченням та його правовою кваліфікацією. Пояснив, що після проходження медичної комісії він відмовився отримувати повістку на 18.11.2019 року. Тижня через два він поїхав за межі України на заробітки і тільки нещодавно повернувся.
Виходячи з того, що обвинувачений винуватим себе визнав у повному обсязі за інкримінованим проступком, дав суду показання, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження, суд, переконавшись у правильному розумінні учасниками процесу змісту обставин справи та наслідків недослідження всіх доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає достатнім обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.
Суд констатує, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого його кримінального проступку доведена повною мірою, а його дії правильно кваліфіковані за ст. 335 КК України, як умисні дії, які виразилися в ухиленні від призову на строкову службу.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю проступку.
Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.
При обранні покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке класифікується як проступок; особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-невролога, лікаря-нарколога не перебуває, його відношення до вчиненого кримінального правопорушення і приходить до висновку, що необхідним покаранням для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ОСОБА_4 буде покарання у виді обмеження волі.
Разом з тим, враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що є підстави для застосування ст.ст.75,76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без обмеження його волі.
Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України , суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 335 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1