У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора ТОВ «Ханбер» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги директора ТОВ «Ханбер» ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 16.02.2021 року.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги директора ТОВ «Ханбер» ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що заява ТОВ «ХАНБЕР» від 16 лютого 2021 року за своїм змістом та суттю є повідомленням про злочин, та містить конкретні та достатні дані про можливість вчинення кримінального правопорушення, а отже підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Водночас, якщо у випадку опісля проведення розслідування слідчі ТУ ДБР встановлять відсутність ознак злочину, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України, то положення КПК України дають можливість закрити кримінальне провадження за відсутністю складу злочину. Натомість, оскаржуваною ухвалою фактично заблоковано доступ Товариству до захисту власних прав та законних інтересів у рамках кримінально-правового аспекту, а також встановлення об`єктивної реальності у даній ситуації з діями співробітників СУ ГУНП в Одеській області та прокуратури Одеської області щодо втручання у господарську діяльність Товариства.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Директор ТОВ «Ханбер» ОСОБА_5 звернувся до ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 206 КК України.

Оскільки відомості про скоєння злочину до ЄРДР внесені не були, він, звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що наведені заявником у заяві обставини (наявність в Єдиному державному реєстрі судових рішень відносно ТОВ «Ханбер», помилковість висновків слідчого, не врахування органом досудового розслідування та працівниками прокуратури судового рішення адміністративного суду та інші) не вказують на ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 206 КК України. Будь-які фактичні відомості на підтвердження ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 206 КК України, у матеріалах скарги відсутні. Фактично доводи заявника зводяться до припущень, що не може бути підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, директор ТОВ «Ханбер» ОСОБА_5 звернувся до ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 206 КК України. В якій вказав, що старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , та прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , як службові особи з використанням службового становища створюють ТОВ «ХАНБЕР» як замовнику будівництва перешкоди у здійсненні законної діяльності з будівництва об`єкту нерухомого майна у вигляді незаконного припинення такої діяльності, що може спричинити тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди Товариству, в чому вбачаються ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206 Кримінального кодексу України.

Оскільки відомості про скоєння злочину до ЄРДР внесені не були, він, звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що подана ОСОБА_5 заява всупереч вимогами ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зокрема у поданій заяві не вказано будь-яких ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 206 КК України. За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань обставин викладених в заяві ОСОБА_5 .

З таким рішенням слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, згідно ч.1 ст.11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, з урахуванням викладеного, заява ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю, на думку колегії суддів, не є повідомленням про злочин, і не містить конкретних та достатніх даних про вчинення старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , та прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 206 КК України. Оскільки ОСОБА_5 фактично не погоджується з процесуальними діями та рішенням зазначених посадових осіб.

За такого, відсутні підстав для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань обставин викладених в заяві ОСОБА_5 .

Посилання апелянта на те що, викладені в його заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне. Так, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Апеляційний суд звертає увагу, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 303, 404, 406, 407, 422, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу директора ТОВ «Ханбер» ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги директора ТОВ «Ханбер» ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді