справа № 336/3551/21
н/п 1-кп/336/513/2021
ВИРОК

іменем України

16 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000421 від 07.04.2021 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню освіту, неодруженого, непрацюючого, який мешкає з адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.08.1997 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року до 2 років позбавлення волі. Відповідно ст. 46-1 КК України 1960 року відстрочено виконання вироку на 2 роки:

- 07.05.1999 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 43 КК України 1960 року частково приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.1997 і остаточно визначено покарання у виді 4 років посиленого режиму з конфіскацією майна. Звільнився 22.11.2001 умовно- достроково, не відбутий строк 1 рік 2 місяці 29 днів;

- 19.01 2005 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волi. Звiльнився 04.01.2008 за відбуттям строку покарання;

- 02.11.2010 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 25.07.2012 року умовно-достроково, не вiдбутий строк 1 рік 1 місяць 7 днів;

- 22.05.2013 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України, до 1 року 5 мiсяцiв позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2010 і остаточно визначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 13.11.2014 року умовно-достроково, не відбутий строк 1 місяць 19 днів.

- 06.06.2017 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнився 16.01.2020 року умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 3 місяці 30 днів,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2021 року, приблизно о 03 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з проникненням у житло, діючи повторно, з корисливих мотивів, перелiз через паркан, тим самим проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження вікна, проник до будинку. В подальшому ОСОБА_5 в приміщенні вказаного будинку, помітив потерпілий ОСОБА_7 та вимагав від обвинуваченого припинити злочинні дії, проте ОСОБА_5 , чітко усвідомлюючи, що його злочинні дії помічені потерпілим, застосував насильство до потерпілого ОСОБА_7 , яке не е небезпечним для життя чи здоров`я, а саме наніс кулаками обох рук не менше двох ударів в область голови. При цьому потерпілий ОСОБА_7 почав вчиняти опір на дії ОСОБА_5 , у зв`язку з чим останній взяв в праву руку чавунну сковороду та наніс два удари в область голови потерпілого ОСОБА_7 , спричинивши таким чином садна в тім`яній ділянці зліва, які є легкими тілесними ушкодженнями. Після цього ОСОБА_5 , розуміючи, що воля потерпілого подавлена, продовжуючи свій злочинний умисел, знаходячись в приміщенні будинку, обшукав будинок, і в результаті своїх злочинних дій відкрито викрав майно потерпілого, а саме:

- телевізор марки JVC модель AV-2134 EE, вартістю 400 гривень;

- кросівки помаранчево-сірого кольору з білою підошвою з написом Nike, вартістю 182 гривні 55 копійок;

- рюкзак тканинний чорно-сірого кольору вартістю 162 гривнi 27 копійок;

- тюнер Т2 із зарядним пристроєм, вартістю 30 гривень 84 копійки,

а всього на загальну суму 775 гривень 66 копійок. Після чого з місця вчинення злочину намагався зникнути, а саме винісши телевізор за межі подвір`я перед вхідними воротами, повернувся до будинку за тюнером Т2 із зарядним пристроєм та рюкзаком із кросівками, на виході з якого був затриманий працівниками поліції, у зв`язку з чим не зміг довести свій умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

В судовому засіданні обвинувачений вину не визнав. Пояснив, що 20 березня 2021 року зустрів потерпілого, у якого брат-електронщик. Друг ОСОБА_5 бажав, щоби брат потерпілого зробив йому тюнер Т2. Потерпілий підтвердив, що той зробить упродовж тижня. Десь через тиждень уночі він пішов до ОСОБА_7 із горілкою, постукав. Потерпілий відчинив двері. ОСОБА_5 висунув претензії щодо тюнера Т2, який ще не був виготовлений братом потерпілого. Потім ОСОБА_7 повідомив, що піде в туалет, та вийшов на вулицю. ОСОБА_5 його гукав, але потерпілий побіг. Він гадав, що потерпілий побіг за братом, який мешкає у якихось знайомих. Обвинувачений повернувся до кімнати, допив горілку. Чекав хвилин 40, потім відключив від телевізора тюнер Т2 та забрав вказаний приймач та рюкзак із кросівками. Телевізор не брав, тільки відключив тюнер. Пояснює свої дії тим, що потерпілий, побачивши відсутність речей, сам звернеться до нього. Вийшов з дому, підійшов до калитки, побачивши поліцейських, забіг за будинок спрацював рефлекс, як пояснив обвинувачений. Його затримали, посадили в патрульний автомобіль. По вул. Криворізький доїхали до магазину (кіоску), потерпілого не знайшли, потім поїхали до відділу поліції. Заперечив наявність у потерпілого тілесних ушкоджень, на його думку, ОСОБА_7 впав, біжучи на сходах у кінці вулиці. Зазначив, що йому відомо вже рік те, що у потерпілого нічого не має, адже той все розпродав, навіть газову колонку, тому йти до ОСОБА_7 з метою грабежу сенсу не було. Вважає, що потерпілий та свідки-поліцейські обмовляють його, говорять те, що просить орган досудового розслідування.

Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину при вище викладених обставинах повністю доведена.

Так, потерпілий повідомив, що він раніше не знав обвинуваченого. Він спав, коли почув, що хтось ходить по будинку. Запитав, хто той і що йому потрібно. У відповідь отримав удари по голові (не менше двадцяти), він закривався від ударів товстою ковдрою. Потім обвинувачений перевірив вміст його карманів та пошарив під подушкою. Там нічого не виявив. Наніс ще кілька ударів. ОСОБА_7 відштовхнув його, побіжав на кухню. На кухні ОСОБА_5 схопив сковороду та наніс нею два удари в голову, які прийшлися по дотичній. Потерпілий відштовхнув обвинуваченого та убіг на свою кровать. ОСОБА_5 пригрозив, що вб`є, якщо потерпілий підніметься з кроваті. Сам пішов в іншу кімнату кімнату його брата. Обвинувачений нишпорив по тій кімнаті хвилин 15. ОСОБА_7 попросився в туалет, на що отримав дозвіл ОСОБА_5 . Потерпілий схватив ключі, відкрив дверь та вибіжав на вулицю, як був у тапочках на босу ногу. Обвинувачений за ним, кричав, щоб повернувся, інакше вб`є. ОСОБА_7 побіг далі, на вул. Криворізьку у цілодобовий кіоск, де попрохав продавця дати телефон і подзвонив у поліцію. Йому повідомили чекати, та він чекав не менше 30 хвилин. Через деякий час вирішив повернутися. Біля дому нікого не було. Була вже п`ята година, він попрохав сусідку, яка вже прокинулася, зателефонувати до поліції ще раз. Поліція приїхала швидко та повідомила, що обвинуваченого вже затримали. Надалі приїхала слідчо-оперативна група. Потерпілий показав, що у нього було викрадено телевізор, приставку Т2, яка не мала корпусу, кросівки, а також рюкзак, який належить брату. Брат у момент події перебував у відрядженні. Органом досудового розслідування вказане майно було йому повернуто. Потерпілий відмітив, що на вулиці йшов дощ. На думку потерпілого, ОСОБА_5 проник через вікно, в якому не було скла, замість якого була прибита дошка. Він побачив, що ця дошка відірвана.

Під час проведеного у ході досудового розслідування слідчого експерименту потерпілий надав аналогічні показання, що зафіксовано протоколом вказаної слідчої дії, стенограмою до нього та відеозаписом (а.с. 169-178).

Допитаний в судовому засіданні свідок поліцейський УПП ОСОБА_8 показав, що на початку квітня він у складі екіпажу з ОСОБА_9 отримав виклик на АДРЕСА_2 або 67, такого змісту: хтось ударив заявника сковородою, виносить речі з дому. Під`їхавши до будинку, відразу звернули увагу, що перед воротами стояв телевізор. Зайшли у відчинену хвіртку, побачили обвинуваченого, який вийшов із дверей та почав убігати, викинувши при цьому рюкзак. Коли його зупинили, останній пояснив, що вони разом із товаришем вживали алкогольні напої, товариш напився до "білої гарячки", вискочив з будинку та убіг. Це насторожило поліцейського, адже запах алкоголю від ОСОБА_5 не відчувався. Обвинувачений добровільно показав поліцейським, що у нього не має нічого протизаконного: вийняв із карманів пару зарядних пристроїв від телефонів, із внутрішнього карману телевізійну приставку Т2, повідомивши, що це його власні речі. Свідок пояснив, що телевізійна приставка Т2 була без верхньої кришки. Потім викликали слідчо-оперативну групу. К цьому моменту обвинуваченого інший екіпаж поліції доставив до відділу поліції. Прийшов потерпілий та повідомив, що поки він спав до нього в будинок проник невідомий, вдарив сковородою та, застосовуючи силу й погрожуючи заявнику, примусив його лягти на підлогу, а сам в цей час нишпорив по кімнатах та виносив речі з будинку. Приблизно через 30 хв. заявник відпросився до туалету та зміг втекти, а ОСОБА_5 почав наздоганяти заявника та погрожувати йому, але наздогнати не зміг. Після чого ОСОБА_7 попросив у перехожого зателефонувати в поліцію. Свідок показав, що у потерпілого була пошкоджена задня частина голови (шишка невелике розсічення). Потерпілого їхній екіпаж відвіз на освідування до закладу охорони здоров`я.

Свідок ОСОБА_9 надав у суді аналогічні показання, лише відмітив, що не пам`ятає, хто доставив обвинуваченого до відділу поліції, але потерпілого відвіз на освідування саме їх екіпаж.

За результатами медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, що складений 07.04.2021 о 08.05 год., потерпілий ОСОБА_7 в стані сп`яніння не перебував.

Згідно із висновком судово-медичного експерта № 549п садна в тім`яній ділянці зліва у ОСОБА_7 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які утворилися від дії тупих предметів, а саме не менше двох травматичних впливів. Утворення тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного росту представляється малоймовірним. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному освідуваним (а.с. 89-90).

Повідомлені потерпілим та свідками обставини узгоджуються з відомостями, викладеними у рапорті чергового поліції. В якому зазначено, що до служби 102 07.04.2021 о 04:27 год. надійшов телефонний дзвінок від ОСОБА_7 про те, що 30 хвилин тому невідомий чоловік проник у вікно, побив його, вдарив по голові сковорідкою, нишпорив по хаті, шукав цінні речі. Заявник утік на вулицю, невідомий залишився біля будинку і кричав потерпілому, що впіймає того та вб`є. Чи викрав щось невідомий з будинку, заявник не бачив, тому що втік. Заявник повідомив, що начебто колись бачив цього чоловіка. Заявник очікує поліцію по АДРЕСА_3 , біля крамниці Україночка.

Також на службу 102 07.04.2021 о 05.23 год. надійшло повідомлення, за змістом якого до служби 102 раніше вже звертався сусід ОСОБА_7 , і він квапить наряд поліції. (а.с. 62-64).

Ці відомості повністю узгоджуються із повідомленим потерпілим обставинами кримінального правопорушення та його подальших дій здійснення виклику поліції з цілодобової крамниці та від сусідки, після повернення до будинку.

Суд зауважує, що відповідно до рапорту поліцейського УПП ОСОБА_10 , зміст якого приведений у результатах опрацювання завдання по події, на виклик прибув саме екіпаж у складі поліцейського ОСОБА_10 , що суперечить показанням свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які наполягали на тому, що саме вони затримали обвинуваченого, та позиції обвинуваченого, який не заперечував, що був затриманий саме вказаними особами, тому суд не враховує відомості рапорту ОСОБА_10 , що викладені у результатах відпрацювання, у якості доказу на підтвердження вини ОСОБА_5 (а.с. 63).

Відповідно до протоколу огляду місця події, на відстані 50 см від вхідної хвіртки на територію домоволодіння АДРЕСА_2 виявлено телевізор JVC модель AV-2134 EE. Біля вхідної двері в будинок, справа, розташовано дерев`яне вікно, в якому нижня ліва частина скла відсутня розміром 50х20 см. У мийці на кухні виявлено сковороду без ручки, яку було вилучено, ліжко із розкиданими предметами одягу. У кімнаті № 2 виявлено розкладений диван, на якому розкидані предмети одежі. Поруч із ліжком журнальний стіл, на якому знаходилася пара чорних рукавичок та дистанційний пульт від телевізора. Вздовж протилежної від входу стіни шафа та сервант, в центральній частині якого знаходився прямокутний отвір, з-за якого в бік кімнати стирчить кабель телевізійної антени. При огляді території двору на відстані 5 метрів від вхідних дверей на землі виявлено та вилучено пару кросівок помаранчево-чорного кольору з прошивкою білого кольору, на яких наявний логотип Nike та рюкзак тканинний чорно-сірого кольору.

Фототаблиця до протоколу огляду наявно відтворює обстановку у будинку та фіксує місця вилучення речових доказів, їх зовнішній вигляд; схема до огляду місця події пояснює розташування кімнат у будинку (а.с. 66-82).

Відповідно до протоколів оглядів потерпілий впізнав викрадене майно: кросівки, рюкзак, телевізор (а.с. 97-109).

Згідно із протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, у ОСОБА_5 під час обшуку було винайдено та вилучено, зокрема, плата з портами для підключення роз`ємів RCA (типу Тюльпан) з маркуванням 94 V-0 XFLYD-1 E/05/25, разом з зарядним пристроєм чорного кольору, блок якого обмотано жовтою ліпкою стрічкою без маркування; дріт з обох сторін оснащений роз`ємами білого, жовтого та красного кольорів (а.с. 179).

Висновками товарознавчих експертиз встановлено ринкову вартість телевізора 400 грн., рюкзаку 162 грн. 27 коп., кросівок 182 грн. 55 коп., блоку живлення 30 грн. 84 коп., вартість плати з портами для підключення роз`ємів RCA (типу Тюльпан) з маркуванням 94 V-0 XFLYD-1 E/05/25 не визначено, оскільки вона є складовою частиною цілого (а.с. 110-148).

Крім того у висновку від 16.04.2021 № СЕ-179/108-21/447-ТВ наведені зображення плати з портами для підключення роз`ємів RCA (типу Тюльпан) з маркуванням 94 V-0 XFLYD-1 E/05/25, разом з зарядним пристроєм чорного кольору.

У судовому засіданні потерпілий, свідки, обвинувачений показали, що викрадений тюнер Т2 представляє собою плату для підключення роз`ємів та не має корпусу.

Відтак суд не має сумнів, що вилучена відповідно до протоколу затримання ОСОБА_5 плата є саме тюнером Т2, зазначеним в обвинувальному акті.

Зарядний пристрій до тюнера нагадує зарядний пристрій до мобільного телефону, про який зазначали свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , пояснюючи, що ОСОБА_5 їм добровільно показав речі, які були при ньому під час затримання.

Суд не знайшов підстав вважати, що пояснення потерпілого та свідків продиктовані зі слів органу досудового розслідування, як вважає обвинувачений, адже відомості про злочин, якій має ознаки грабежу, ОСОБА_7 повідомив ще при під час виклику поліції 07.04.2021 о 04.28 год., тобто за кілька годин до приїзду слідчо-оперативної групи. Показання потерпілого є послідовними, адже аналогічні показання він надав під час слідчого експерименту та в судовому засіданні, і в цілому узгоджуються із іншими доказами по справі, у тому числі з показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Щодо доводів обвинуваченого про те, що потерпілий під час виклику поліції вказав, що знає нападника, суд уважає такий аргумент безпідставним, адже у повідомленні оператору 102 ОСОБА_7 зазначив, що чоловік, який проник у будинок, йому невідомий, але начебто (тобто можливо, здається) він колись його і бачив, що є логічним з огляду на те, що відстань між місцями проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , зі слів останнього, становить 120 метрів.

Доводи ОСОБА_5 про те, що вилучений рюкзак та той, що досліджувався експертом, є різними, також не знайшли свого підтвердження, адже фотознимки до протоколу огляду місця події та зображення рюкзака у висновках експерта від 13.04.2021 № СЕ-19/108-21/4449-ТВ є ідентичними.

Доводи сторони захисту щодо відсутності відбитків пальців обвинуваченого на поверхні телевізора, що на думку захисту, свідчить про непричетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, суд не приймає, адже відповідно до відомостей протоколу огляду місця події та фототаблицею до нього, телевізор був загорнутий у скатертину, на столі у кімнаті, де раніше стояв телевізор, поруч із дистанційним пультом керування телевізором виявлені чорні рукавичками, якими мав змогу скористатися обвинувачений, крім того, зі слів потерпілого, йшов дощ, тому сліди папілярних узорів пальців рук на телевізорі могли не зберегтися. Згідно із протоколом огляду місця події сліди папілярних узорів пальців рук вилучалися лише з поверхонь ручки і рами вікна у кімнаті № 2, і такі сліди відповідно до висновків експерта від 15.04.2021 № СЕ-19/108-21/4619-Д не придатні до ідентифікації.

На переконання суду, розміри отвору вікна (50х20 см), які встановлені протоколом огляду місця події, не є перешкодою для проникнення обвинуваченого у будинок, враховуючи дані про його попередні судимості за вчинення злочинів проти власності (а.с. 185-187), і такі дані визнаються судом допустимими доказами відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 188 КПК України.

Суд не погоджується із доводами захисту про відсутність корисливого мотиву в діяннях обвинуваченого, адже дії ОСОБА_5 : він обшукав кармани ОСОБА_7 , навіть нишпорив під подушкою під головою потерпілого, протягом щонайменше 15 хвилин розшукував цінні речі у будинку, розкидавши не потрібні йому предмети, що вбачається із показань потерпілого та протоколу огляду місця події із фототаблицею, свідчать про те, що обвинувачений діяв з прямим корисливим умислом на незаконне збагачення.

Приведену обвинуваченим версію подій суд вважає такою, що надана ним з метою уникнення від відповідальності, адже його пояснення спростовуються сукупністю доказів, наведених вище. Зокрема, потерпілий послідовно заперечував, що йому відомий обвинувачений, відтак він не міг обіцяти ОСОБА_5 , що його брат зможе виготовити тюнер Т2. Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали, що ОСОБА_5 повідомив їм, що речі, які були при ньому (тюнер Т2, зарядний пристрій) належать йому, та зазначив, що він разом із ОСОБА_7 вживали спиртні напої, і той напився до "білої гарячки" та побіг з дому, що, як встановлено судом, не відповідає дійсності, адже свідки не чули запах спиртного від ОСОБА_5 , а потерпілий не перебував у стані алкогольного сп`яніння згідно з результатами освідування.

Суд не враховує в якості доказу протокол пред`явлення особи для впізнання від 07.04.2021, адже обвинувачений не заперечує, що був у зазначений в обвинувальному акті день і час у будинку потерпілого, і той його бачив.

Інші доводи, приведені обвинуваченим на свій захист, не є суттєвими та на висновки суду вплинути не можуть.

Отже, зазначені вище докази узгоджуються між собою, стосуються події злочину, отримані у встановленому законом порядку, є належними, допустимими та такими, що в своїй сукупності послідовно і логічно підтверджують встановлені судом обставини вчинення злочину, які підлягають доказуванню, та винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину.

Щодо кваліфікації вчиненого правопорушення суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 15 КК України замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжку та грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 не мав можливості розпорядитися викраденим майном, адже винісши телевізор за ворота, та повернувшись до будинку за іншими речами, на виході із будинку був помічений працівниками поліції та затриманий на місці події.

Відтак, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, а саме як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, поєднаний з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, конкретні обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, та відсутність відомостей про обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, однак не працевлаштувався та на шлях виправлення не став, не одружений, однак має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Санкцією ч. 3 ст. 186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

За вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу (ч. 3 ст. 68 КК України).

Оцінюючи зазначені обставини у їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів не можливе без ізоляції його від суспільства.

При призначенні покарання судом також враховано, що ОСОБА_5 , будучи звільненим умовно-достроково від відбування покарання, вчинив злочин протягом невідбутої частини покарання, що явно свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення.

Долю долучених до справи речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експертів у сумі 3269 гривень, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого судом продовжувався до 16.09.2021 включно.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну раніше встановленого ризику, що виправдовує застосування відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, на думку суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у тому числі пов`язаної із виконанням вироку у разі набрання ним законної сили.

Строк відбування покарання необхідно рахувати із дня фактичного затримання 07.04.2021.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 81, ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2017 року та визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 07 квітня 2021 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 3269 гривень.

Речові докази:

-Телевізор «JVC» модель AV 2134 ЕЕ, кросівки помаранчево-сірого кольору з білою підошвою з написом Nike, рюкзак тканинний чорно-сірого кольору, плата з портами для підключення роз`ємів «RCA» (типу «Тюльпан») з маркуванням 94V-0 XFLYD-1 E488191 2018/05/25, разом з зарядним пристроєм чорного кольору, блок якого обмотано жовтою ліпкою стрічкою, без маркування (тюнер Т2 із зарядним пристроєм), та дріт з обох сторін оснащений роз`ємами «RCA» (типу «Тюльпан») білого, жовтого та красного кольорів, які зберігаються у ОСОБА_7 , залишити в його розпорядженні;

-мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі сіро-білого кольору, imei1: НОМЕР_1 , іmei2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 з батареєю «Original», сім-картою з маркуванням НОМЕР_4 передати ОСОБА_5 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк після отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1