Дата документу 24.03.2021 Справа № 335/2711/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/2711/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/317/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою процесуального прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2021 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, маючого середню технічну освіту, одруженого, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 11 березня 2021 року, приблизно о 18 год. 45 хв., перебуваючи у приміщенні кафе «Алдан», що розташоване по бул. Центральному 11 в м. Запоріжжя, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи при собі предмет схожий на вогнепальну зброю, під час вживання алкогольних напоїв, підійшов до ОСОБА_10 та почав грубою нецензурною лайкою виражатися на його адресу, провокуючи бійку. Після чого, діючи умисно, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві правила та норми поведінки, усвідомлюючи, що знаходиться у громадському місці, а саме приміщенні кафе, ОСОБА_7 почав безпричинно штовхати руками у тулуб ОСОБА_10 , на що останній почав оборонятися та чинити опір діям ОСОБА_7 .
Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_7 , дістав предмет, схожий на вогнепальну зброю, з метою її подальшого застосування.

Злочинні дії ОСОБА_7 були помічені іншими відвідувачами та співробітниками кафе ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 , які в цей час перебували у кафе та, помітивши конфлікт, підійшли до ОСОБА_7 щоб зупинити його протиправні дії.

Помітивши вищевказаних осіб, ОСОБА_7 , не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій, використовуючи наявний в нього предмет, схожий на вогнепальну зброю, здійснив 1 постріл у бік ОСОБА_14 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, а саме вогнепальне непроникаюче поранення правої здухвинної ділянки (між нижньою частиною живота між пупком та лобком).

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_7 , відвідувачі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по бул. Центральному, 11 у м. Запоріжжя, були вимушені залишити його приміщення, чим був порушений нормальний розпорядок роботи зазначеного закладу.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

11 березня 2021 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

11 березня 2021 року о 20 год. 30 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12 березня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (а.с. 29).

Задовольняючи частково клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив про тяжкість злочину, що інкриміновано ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та достатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, врахувавши його вік, міцність соціальних зв`язків, та даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання, де проживає разом із дружиною, за місцем проживання та сусідами характеризується позитивно, є пенсіонером, за останнім місцем роботи у ТОВ «Охоронне підприємство Титан» також характеризується позитивно.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 днів.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в ухвалі суду безпосередньо зазначено, що виходячи з тяжкості злочину, інкримінованого ОСОБА_7 , а також обставин його вчинення, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також зазначає, що не надано оцінки ризику, який передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначеному у клопотанні слідчого, а саме твердження про те, що залишаючись на волі, ОСОБА_7 може вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення.
Крім того зауважує, що відмовляючи в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд прийняв рішення щодо обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період часу з 19 год. до 8 год. при цьому не позбавивши його права вільного пересування в інший час доби, хоча злочин останнім вчинено приблизно о 18 год. 45 хв.
Зазначає, що слідчим суддею не в повній мірі надано оцінку тяжкості покарання та вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, яке вчинено з безпідставним застосуванням вогнепальної зброї щодо потерпілого, грубим порушенням громадського порядку та моральності, явної неповаги до суспільства, загальноприйнятих норм моралі та поведінки у суспільному житті, що зокрема свідчить про суспільну небезпеку підозрюваного для оточуючих.
У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Разом з тим, зазначив, що доказів про порушення підозрюваним ОСОБА_7 умов перебування під домашнім арештом немає.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. Зазначила, що заявлені ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є необґрунтованими. Вказала, що потерпілий є молодшим за підозрюваного, а тому такий ризик, як вплив на потерпілого необґрунтований. Крім того зауважила, що підозрюваний має позитивну характеристику за місцем проживання, де мешкає вже 30 років, а також зазначила, що підозрюваному були нанесені тілесні пошкодження, у зв`язку із чим він на даний час лікується.
Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та вірно зазначив про відсутність обставин для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Відповідно до п. "с" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Штегмюллер проти Австрії" вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 є пенсіонером, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи у гаражному кооперативі «Боксит», де працює охоронцем, на даний час лікується з діагнозом: Закрита черпно - мозкова травма, струс головного мозку.

Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під домашнім арештом.

Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який від органу досудового розслідування не переховувався, на виклики слідчого з`являвся, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики попереджені застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту у певний час доби.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги в частині посилання на тяжкість інкримінованого злочину, оскільки необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може обґрунтовуватись виключно тяжкістю злочинів та суворістю передбаченого за них покарання, тому що тримання під вартою є заходом забезпечення виконання особою процесуальних обов`язків, а не покаранням за вчинений злочин.
Доводи прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також не знайшли свого підтвердження, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, працює, займається суспільно-корисною працею, має постійне джерело доходу, що вказує на відсутність можливості вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422, 492 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2021 року, якою задоволено частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4