Справа № 444/1529/18
Провадження № 1-кп/444/204/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження № 0000607, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.04.2018 року

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працює, освіта середня, розлучений, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого: вироком Жовківського районного суду Львівської області від 16.05.2019 року за ч.2 ст.185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі; - за ст. 395 КК України на 6 (шість) місяців арешту; на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України засудженому ОСОБА_3 до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 31.01.2018 року і за сукупністю вироків ОСОБА_3 призначено остаточне покарання у виді 2 (два) роки та 6 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі; вироком Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2019 року за ч.2 ст. 345 КК України за яким ОСОБА_3 призначено покарання 1 (один) рік позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

головного спеціаліста ОСОБА_7 ,

інформаційних технологій

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Жовква Львівської області кримінальне провадження № 0000607, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.04.2018 року,

В С Т А Н О В И В :
26 квітня 2018 року, близько 23 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 , знаходячись по АДРЕСА_2 , підійшовши до потерпілого ОСОБА_6 , який йшов по узбіччі дороги вул. Б.Хмельницького, умисно, з корисливих мотивів, діючи повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, нанесли потерпілому ОСОБА_6 множинні удари по обличчі, які не були небезпечні для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, після чого із кишені сорочки потерпілого відкрито викрали грошові кошти в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень, з якими втекли з місця події та в подальшому розпорядились викраденими грошовими коштами на свій розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав частково та пояснив, що в цей день 26 квітня 2018 року у вечірній час доби потерпілий його бачив тоді, коли підійшов до нього (він в цей час підміняв таксиста) з невідомою жінкою та попросив їх відвести в готель, але він відповів, що він п`яних в машину не бере. Жодної балаклави у нього не було. Він потерпілого не бив. Зазначив, що дійсно коли потерпілого вдарили, то він підійшов першим, підняв потерпілого, та поставив його біля паркана так, щоб потерпілий мав можливість спертись на паркан, але він потерпілого не бив.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, його вина повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- допитом потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що 26.04.2018 року коли він повертався з роботи біля 22 год. 00 хв. біля кафе "Акцент" його зустріло двоє людей, вони сказали, що знають його і знають, що він є тренером з шахів і хотіли б з ним ближче познайомитись, щоб він навчав їх дітей грати в шахи. Після цього вони пішли в кафе, де замовили каву, закуску, грам 200-250 горілки, поговорили і він почав збиратись додому. Вийшли вони всі разом, але один з них пропав, як пізніше він взнав його прізвище, це був ОСОБА_8 . В кафе вони сиділи, там була жіночка та мужчина, як потім з`ясувалось, це був ОСОБА_8 . Обвинувачений (прізвище якого йому стало відомо вже пізніше) ОСОБА_3 появився вже з вулиці Січових Стрільців на вулицю Богдана Хмельницького, під час того як вони сиділи в кафе, обвинуваченого ОСОБА_3 з ними не було. Він пішов по вул. Б.Хмельницького, що в місті Жовква, додому, і тут раптом з вулиці Січових Стрільців вийшли двоє мужчин, спортивної натури, і в балаклавах чи капішонах, він їх обличь не бачив. Один з них наніс йому удар в голову, і він майже знепритомнів і під час цього в нього вилетів телефон з кишені, а його кошти були у внутрішній кишені сорочки. Потерпілий зазначив, що на його думку, першим наніс йому удар обвинувачений ОСОБА_3 . В перші хвилини вони двоє - ОСОБА_8 і обвинувачений ОСОБА_3 його тримали, почали витягувати гроші, витягнули гроші і почали його копати. Потерпілий пояснив, що хтось з них двох витягнув ці гроші, після чого вони ще почали бити його ногами, побили його ногами і пішли, а він трошки відійшов і почав йти додому. По дорозі додому він знепритомнів, його побачив сусід, який передзвонив його сину і син прийшов і визвав швидку допомогу, але він зразу на машині швидкої допомоги не поїхав в лікарню, а пішов додому. Зранку приїхала його дружина зі Львова і побачила його побитого, із зламаною рукою і викликала швидку допомогу і його завезли в лікарню. Потерпілий пояснив, що він не знає хто з двох чи ОСОБА_8 чи обвинувачений ОСОБА_3 витягав у нього гроші, бо був у напівнепритомному стані, але ОСОБА_8 знав, що в нього у внутрішній кишені є гроші, бо він з кишені витягував гроші під час розрахунку в кафе.

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28.04.2018 року згідно з яким, ОСОБА_6 звернувся у Жовківське ВП ГУНП у Львівській області та повідомив, що 26.04.2018р. біля 23:00 год. в м.Жовква по вул. Б.Хмельницького невідомі 2 чоловіки підійшли до нього і відкрито заволоділи його майном, а саме коштами в сумі 980 гривень, мобільним телефоном марки Нокія з двома сім картами та спричинили тілесні ушкодження;

- протоколом огляду місця події від 28.04.2018 року згідно з яким місцем огляду є автодорога розміщена в АДРЕСА_2 . На час огляду на узбіччі вказаної автодороги розміщений магазин "Оберіг". Зі слів потерпілого ОСОБА_6 біля вказаного магазину на узбіччі автодороги відносно нього було вчинено грабіж, який мав місце 26.04.2018р. близько 23:20 год.;

- протоколом огляду предметів від 30.04.2018 року відповідно до якого за участі ОСОБА_3 проведено огляд та встановлено: чорна матерчата куртка, яка застібається на замок блискавку на передній частині зліва є надпис "Varsiti", також розміщені по бокам дві врізні кишені, на лівому рукаві розміщена пляма РБК, схожа на кров, розміром приблизно 1 см. на 1 см., яку добровільно видав ОСОБА_3 ;

- постановою від 30.04.2018 року згідно з якою чорна матерчата куртка, яку видав ОСОБА_3 , яка застібається на замок блискавку на передній частині розміщені по бокам дві врізні кишені визнана речовим доказом та передана на зберігання в камеру зберігання речових доказів Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.04.2018 року з метою перевірки і уточнення відомостей факту вчинення грабежу відносно ОСОБА_3 , який було проведено під безперервний відеозапис та поміщено на CD-R диск, який опаковоно в пакет на якому зазначено номер кримінального провадження та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом даного слідчого експерименту;

- висновком експерта № 609/2018-ім згідно з яким кров громадянина ОСОБА_6 , 1953 року народження, відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0;

- висновком експерта № 610/2018-ім згідно з яким кров громадянина ОСОБА_6 , 1953 року народження, відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У слідах на куртці вилученій у громадянина ОСОБА_3 виявлена кров людини. Антигени А,В,Н та ізогемаглютиніном анти-А, анти-В не виявлені через вплив предмету носія, усунути який не вдалося і тому висловитись про групову приналежність крові неможливо;

- висновком експерта 111/2018 від 04.05.2018р. відповідно до якого у гр. ОСОБА_6 при поступленні в лікарню, як свідчать медичні документи, виявлено наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, переломо-звих правого плечового суглобу, забійні садна на обличчі, гематома на нижній повіці правого ока. Вказані ушкодження могли утворитись 26.04.2018 року від дії тупих предметів, ударі об такі при падінні і відносяться до ушкоджень середньої важкості за ознакою тривалого розладу функції правої руки.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 28 вересня 2020 року кримінальне провадження № 0000607, відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.04.2018 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_8 .
Аналізуючи та оцінюючи усі надані суду докази в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що такі докази є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_3 . Суд також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.
Суд вважає, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, це діяння містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і обвинувачений винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення, оскільки відсутні будь-які підстави для закриття кримінального провадження чи звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_3 відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб,тобто скоєння ним злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При призначенні покарання, суд враховує вимоги п.1, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно з якими суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають додержуватись загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обставин, які б обтяжували чи пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено та органом обвинувачення в вину обвинуваченому не пред`явлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме вчинення злочину середньої тяжкості ( в редакції закону станом на 26.04.2017р.), особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, який на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працює, негативно характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово судимий, відсутність обставин, які б обтяжували чи пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , і вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст.186 КК України.

Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особу винного, який на шлях виправлення не став, та, будучи раніше неодноразово судимим, вчинив новий злочин, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства.

Окрім того, суд враховує, що обвинуваченого ОСОБА_3 16.05.2019 року вироком Жовківського районного суду Львівської області визнано винним та засуджено ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі; - за ст. 395 КК України на 6 (шість) місяців арешту. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України засудженому ОСОБА_3 до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 31.01.2018 року і за сукупністю вироків ОСОБА_3 призначено остаточне покарання у виді 2 (два) роки та 6 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

З вироку від 10.06.2019 року ухваленого Жовківським районним судом Львівської області встановлено, що даним вироком визнано винним та засуджено ОСОБА_3 за ч.2 ст.345 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив даний злочин - 26.04.2018 року, тобто до постановлення зазначених вище вироків, остаточне покарання ОСОБА_3 належить призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 16.05.2019 року та від 10.06.2019 року. При цьому в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання частково відбуте за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 16.05.2019 року та за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 10.06.2019 року.

В даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_8 про солідарне відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також витрат на юридичну допомогу. Даний позов потерпілим ОСОБА_6 було уточнено, у зв`язку з чим він просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в його користь матеріальну шкоду в сумі 5498 грн. 46 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., щодо витрат на юридичну допомогу в сумі 500 грн., то потерпілий просив такі з обвинуваченого ОСОБА_3 не стягувати.

В обґрунтування позову потерпілий посилається на те, що діями обвинуваченого ОСОБА_3 йому спричинена матеріальна шкода в розмірі 5498 грн. 46 коп. (980 грн. - це кошти, які в нього викрали, 3018 грн. 46 коп. витрати на лікування, які він поніс, що підтверджується фіскальними чеками, 1500 грн. вартість втраченого мобільного телефону, який в нього випав під час подій та пропав). Також діями обвинуваченого йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях у зв`язку із ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, у зв`язку з викраденням грошових коштів та мобільного телефону, його душевних стражданнях та стражданнях його сім`ї щодо стану його здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 Кримінального процесуального кодексу України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 1 ст. 129 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Як встановив суд і описано вище, внаслідок кримінального правопорушення діями обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду, розмір якої становить 5498 грн. 46 коп. Зазначений розмір матеріальної шкоди підтверджується встановленими під час судового розгляду судом обставинами справи, а також доданими до цивільного позову копіями фіскальних чеків пов`язаних із придбанням медичних препаратів, які використовувались під час лікування травм нанесених обвинуваченим потерпілому, даний розмір матеріальної шкоди цивільний відповідач визнав повністю і не заперечував його.

Суд вважає доведеним факт заподіяння протиправними діями ОСОБА_3 матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 в розмірі 5498 грн. 46 коп. та погоджується з обґрунтованістю та доведеністю розміру такої шкоди.

Потерпілий зазначає, що внаслідок вчиненого відносно нього кримінального правопорушення він зазнав моральної шкоди, яка виражена у фізичному болю та стражданнях у зв`язку із ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, у зв`язку з викраденням грошових коштів та мобільного телефону, його душевних стражданнях та стражданнях його сім`ї щодо стану його здоров`я. Моральну шкоду оцінює в розмірі 10000,00 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.п.4,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд, оцінюючи позовні вимоги потерпілого, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заподіяна потерпілому моральна шкода знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із вчиненим ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди заподіяної потерпілому ОСОБА_6 , суд враховує форму вини обвинуваченого, те що побиття потерпілого спричинило йому душевні страждання, стрес, протиправна поведінка обвинуваченого завдала моральних страждань та відчуття дискомфорту через отримані травми, погіршення стану здоров`я та необхідність проходження курсу лікування.

Виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що розмір заявлених вимог є адекватним, відповідає характеру шкоди спричиненої потерпілому, належним чином обґрунтований у позовній заяві, а також враховуючи визнання цивільним відповідачем повністю такої суми моральної шкоди, суд дійшов висновку, що цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, підлягає задоволенню в повному обсязі та з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 належить стягнути 10000,00 гривень заподіяної моральної шкоди.

В даному кримінальному провадженні запобіжний захід обвинуваченому не обирався, а тому строк відбуття покарання у виді позбавлення волі за даним вироком необхідно рахувати з часу фактичного затримання обвинуваченого, а саме з 16.05.2019 року.

Питання про речові докази належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Керуючись статтями 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України покарання ОСОБА_3 призначити за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 16.05.2019 року і вироком Жовківського районного суду Львівської області від 10.06.2019 року та призначити остаточно ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів 4 /чотири/ роки 2 /два/ місяці позбавлення волі.

Зарахувати в строк покарання частково відбуте ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 16.05.2019 року та за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 10.06.2019 року.

Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_3 з часу фактичного взяття обвинуваченого під варту, тобто з 16 травня 2019 року.

Речові докази: чорна матерчата куртка, яку видав ОСОБА_3 , яка застібається на замок блискавку на передній частині розміщені по бокам дві врізні кишені, яка передана на зберігання в камеру зберігання речових доказів Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області - повернути ОСОБА_3 .

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 12.12.1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду в розмірі 5498 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто вісім) гривень 46 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 12.12.1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) моральну шкоду в розмір 10 000 (десять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст. 395 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1