06.07.2021 Єдиний унікальний номер 205/3725/21
Провадження №1кп/205/915/21
Єд.унік.№205/3725/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня-технічна, одруженого, раніше засудженого: 09.10.2014 року вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки; 10.12.2014 року вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська за ст.185 ч.2 КК України до 2 років 1 дня позбавлення волі; 06.05.2015 року вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська за ст.15 ч.2-185 ч.2 КК України до 2 років 1 дня позбавлення волі; 06.12.2016 року вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі; 09.06.2017 року вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська за ст.185 ч.2, 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі; 04.06.2019 року вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за ст.185 КК України та вчиняючи злочин повторно, 25 січня 2021 року, близько 09 години 30 хвилин, проходив повз кв. АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел на крадіжку чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, за допомогою саморобної відмички, відкрив вхідні двері вищезазначеної квартири та проник у неї, звідки викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме:

-праску «Tefal FV 3235», вартістю125 грн.;

- телевізор «Ergo 32D 3004», вартістю 2943 грн., а всього на загальну суму 3068 грн., після чого з викраденим майном з місця злочину зник, завдавши потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене та підтвердив суду, що дійсно, при вказаних в обвинувальному акті обставинах, 25 січня 2021 року, близько 09 години 30 хвилин, він проник до кв. АДРЕСА_2 , звідки викрав майно потерпілої ОСОБА_5 , а саме: праску та телевізор на загальну суму 3068 грн., після чого з місця злочину зник.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит потерпілої та свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, характеризується задовільно, страждає низкою захворювань, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, відшкодував завдану шкоду, має неповнолітню дитину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , а також попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 червня 2019 року був засуджений за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки, в період якого вчинив інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання не відбутий строк покарання за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 червня 2019 року.
На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 326,88 грн. та 980,70 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутого строку покарання за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 червня 2019 року у виді одного місяця позбавлення волі, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та один місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 18 березня 2021 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів при проведенні:

-судової товарознавчої експертизи №360-21 від 27 січня 2021 року в розмірі 326 гривень 88 копійок;

-судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/104-21/10078-Д від 29 березня 2021 року в розмірі 980 гривень 70 копійок.

Речові докази по справі:

-відкопійовані на 2-х л/с 2 візерунка пальців рук, дактилоскопічну карту на ОСОБА_4 , компакт-диск з відеозаписом з камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження;

-праску «Tefal FV 3235» та телевізор «Ergo 32D 3004» - залишити за належністю у потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1