Справа № 308/9731/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

29.06.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та інших учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5
та адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/125/21, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в порядку ст. ст. 303, 304 КПК України, на бездіяльність слідчого по факту невинесення вмотивованої постанови, скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні.

З матеріалів провадження убачається, що 22.03.2021 до Ужгородського міськрайонного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на бездіяльність слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 по факту невинесення вмотивованої постанови, скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні щодо відмови забезпечення належної охорони речових доказів у кримінальних провадженнях № 0000023 та № 00000233. У скарзі порушуються такі питання : скаргу розглянути в присутності заявника у законом встановлений строк (72 години), для цього «Обов`язково» витребувати до суду матеріали 2 кримінальних проваджень № 0000023 та № 00000233 і, після вивчення та дослідження матеріалів кримінальних проваджень, визнати неправомірною бездіяльність старшого слідчого в особливо важких справах СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 по факту невинесення вмотивованої постанови у 72 години, на подане ними клопотання в порядку ст. 220 КПК України; скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання від 09.03.2021 старшого слідчого в особливо важких справах СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , вчинити певну дію у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, забезпечити реальну належну охорону речових доказів у кримінальному провадженні щодо спільного нерухомого майна реєстраційний номер 01 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме будівлі станції технічного обслуговування, автомийки і магазину загальною площею 905,8 кв. м. та земельної ділянки, на якій розташоване вказане майно, шляхом передачі на відповідальне зберігання арештованого майна реальним власникам потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно до ст. 6 Конвенції так як оригінали належних і допустимих доказів на арештоване приватне майно потерпілих підтверджуються оригіналами документів на право спільної приватної власності потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що в прохальній частині скарги порушується питання про скасування постанови від 09.03.2021 про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про передачу на відповідальне зберігання потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 речових доказів земельну ділянку під кадастровим номером :17:003:0074 площею 0,0843 га та побудовану на ній будівлю станції технічного обслуговування автомобілів, автомийки і магазину загальною площею 905,8 м. кв., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, відповідно до ст. 303 КПК України може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора, прийняте за результатами розгляду клопотання учасника кримінального провадження в порядку ст. 220 КПК України, про відмову в його задоволенні про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що свідчить про те, що вказаною нормою закону не передбачено оскарження слідчому судді постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання про передачу на відповідальне зберігання потерпілим речових доказів. Тому, слідчий суддя дійшов висновку про те, що подана скарга не підлягає розгляду в порядку ст. 303 КПК України, оскільки її вимоги не є предметом розгляду відповідно до цієї статті та не належать до предмета оскарження відповідно до п. 1 ч. 1 цієї статті. Тому слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за скаргою.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки слідчий суддя безпідставно та в порушення вимог КПК України відмовив у відкритті провадження за скаргою на постанову про відмову в задоволенні клопотання про передачу майна на зберігання. Разом із тим, зазначає, що слідчий суддя є зацікавленим та діє упереджено в цих кримінальних провадженнях, оскільки виніс більше 20 ухвал, якими явно перешкоджав слідчому в проведенні обшуків, вилученні оригіналів документів та вчасному проведенні оперативно-розшукових заходів. Просить ухвалу скасувати, визнати протиправною бездіяльність слідчого та процесуальних прокурорів у кримінальних провадженнях № 0000023 та № 0000233, а також вирішити питання про передачу арештованого спільного майна потерпілих на відповідальне зберігання потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників кримінального провадження : адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу ; прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Так, згідно зі ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Пунктами 111 частини 1 статті 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового слідства чи прокурора які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Вказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною 2 статті 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, згідно із правилами статей 314 316 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора, що не підлягає оскарженню.

Так, зі скарги ОСОБА_6 убачається, що він порушує питання про винесення слідчим суддею ухвали, якою просить визнати неправомірною бездіяльність старшого слідчого в особливо важких справах СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 за фактом невинесення вмотивованої постанови у 72 години, на подане ним клопотання в порядку вимог ст. 220 КПК України; скасувати постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 09.03.2021, яке полягає у передачі на відповідальне зберігання потерпілим речових доказів.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_6 в інтересах потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого за фактом невинесення вмотивованої постанови, скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, слідчий суддя місцевого суду в ухвалі обґрунтовано послався на ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій наведено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню.

Так, згідно зі змістом ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді відповідно до статей 314-316 КПК України.

У контексті розгляду процесуальних рішень слідчого, дізнавача або прокурора, апеляційний суд визнає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримніального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи положення ч. 1, ч. 3 ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Водночас ст. 303 КПК України регламентовано, що оскарженню під час досудового розслідування підлягає процесуальне рішення прокурора, слідчого у формі постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд вважає правильними та обґрунтованими висновки слідчого судді про те, що в скарзі не ставляться вимоги, які передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, і дана скарга адвоката ОСОБА_6 фактично не містить посилання на конкретний пункт ч. 1 ст. 303 КПК як на підставу для оскарження постанови слідчого від 09.03.2021 про відмову в задоволенні клопотання про передачу на відповідальне зберігання речових доказів потерпілим.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що подана скарга про скасування процесуального рішення слідчого у формі постанови не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, оскільки постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання про передачу речових доказів на відповідальне зберігання не належить до виключного переліку рішень, що підлягають оскарженню у порядку ст. 303 КПК України.

Отже, апеляційний суд вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження, оскільки скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.

З урахуванням наведеного вище, як такі, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та не спростовують висновків слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не досліджував та не розглядав матеріали судового провадження, які містяться у матеріалах справи та надавались Заявником, а також те, що «слідчим суддею умисно допущені порушення процесуальних строків, адже суддя в даних кримінальних провадженнях виніс більше 20 ухвал якими «явно чинив перешкоди слідчому» у проведенні обшуків, вчасному проведенні слідчо-оперативних дій».

Із урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду й спростовуються наведеним вище.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 .

Із цих підстав, як такі, що не впливають на висновки слідчого судді та є підставами для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційний суд визнає і надані ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду документи (клопотання потерпілих та захисника від 26.02.2021, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку).

Крім того, колегія суддів зазначає що частина 4 статті 304 КПК України має на меті оптимізацію кримінального процесу в частині оскарження рішень слідчого чи прокурора, обмежує право оскарження певними часовими рамками, визначає підстави для повернення скарги та відмови у відкритті по ній провадження.

Тому, колегія суддів вважає, що слідчий суддя діяв відповідно до вищезазначених норм права і його рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_6 є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без зміни, або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не впливають на висновки слідчого судді та не свідчать про незаконність оскаржуваного судового рішення, у зв`язку з чим, визнаються безпідставними, - задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в порядку ст. ст. 303, 304 КПК України, на бездіяльність слідчого по факту невинесення вмотивованої постанови, скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: