Справа№751/566/21
Провадження №1-кс/751/213/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2021 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

адвоката ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігова клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до суду із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13.12.2018 року у справі № 751/8604/18 на житловий будинок АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, який належить їй на праві приватної власності.

Клопотання обґрунтовано тим, що згідно витягу з державного реєстру речових прав не нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.10.2018 року, будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 на праві приватної власності.

У провадженні ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження № 0000057 від 06.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. У цьому провадженні житловий будинок АДРЕСА_1 визнаний речовим доказом.

13.12.2018 року слідчим суддею Новозаводського районного суду міста Чернігова на вказаний житловий будинок накладено арешт, шляхом обмеження ОСОБА_5 права на відчуження житлового будинку.

Заявник зазначає, що з моменту накладення арешту минуло більше двох років, виникла гостра необхідність у здійсненні поліпшень будинку та ремонтних робіт на території домоволодіння. Враховуючи той факт, що органами досудового слідства, на її думку, проведено весь комплекс необхідних слідчих дій, тому відсутня необхідність в арешті належного їй майна.

У судовому засіданні представник заявника клопотання підтримала, посилаючись на обставини викладені у ньому та наявні докази. Додатково пояснила, що згідно рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01.03.2018 року , залишеним в силі ухвалою апеляційного суду, договір купівлі-продажу визнаний недійсним, визнано право власності за ОСОБА_5 та витребувано будинок з володіння ОСОБА_6 . Також, згідно ухвали суду від 10.09.2018 року скасовані заходи забезпечення позову. ОСОБА_5 може проживати у будинку, але він потребує капітального ремонту.

Слідчий у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотанн, посилаючись на письмові заперечення ( а.с. 33-34). Зазначив, що 07.02.2019 року винесено постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань №№ 0004055, 0000057 в одне провадження за № 0004055. Потерпілими в об`єднаному кримінальному провадженні є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Житловий будинок визнано речовим доказом. Кримінальне провадження зупинено до розшуку підозрюваного, ОСОБА_7 , який на момент укладення договору купівлі-продажу був чоловіком ОСОБА_5 . Вважає, що право ОСОБА_5 щодо користування вказаним будинком не обмежується.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадження слідчого управління ГУНП в Чернігівській області перебуває об`єднане кримінальне провадження

№ 0004055 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01.03.2018 року, залишеним у силі згідно із постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 20.06.2018 року, визнано недійсною довіреність від імені ОСОБА_5 , посвідчену 19.04.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстровану в реєстрі за № 8724; визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 ; витребовано з володіння ОСОБА_6 житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.12-20).

Згідно ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10.08.2018 року скасовані заходи забезпечення позову, вжиті судом відповідно до ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.08.2017 року (а.с.21).

Постановою слідчого від 11.12.2018 року житловий будинок, розташований за адресую: АДРЕСА_1 , визнаний речовим доказом (а.с.35-36).

Постановою слідчого від 31.01.2020 року досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_9 (а.с.41-42).

Згідно ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31.01.2020 року наданий дозвіл на затримання ОСОБА_9 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с. 39-40).

Відповідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Другою частиною цієї ж статті передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з пам`яток про процесуальні права та обов`язки потерпілими в об`єднаному кримінальному провадженні є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.50-52,53-54).

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України , речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, слідчий суддя скасовує цей захід забезпечення лише у випадку надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи:

1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна;

2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба;

3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Із наданих суду документів вбачається, що арештований житловий будинок АДРЕСА_1 , відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігові від 13.12.2018 року арешт на житловий будинок, за адресою АДРЕСА_1 , накладений шляхом обмеження права на відчуження, тобто ОСОБА_5 обмежена лише у праві передачі права власності на майно юридичним чи фізичним особам, а отже право користування вказаним майном жодним чином не обмежене.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що арешт накладений на житловий будинок АДРЕСА_1 , є обґрунтованим, відповідає вимогам кримінально-процесуальних норм, арешт допускається з метою збереження речових доказів, потреба у застосуванні цього заходу не минула, тому у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити власнику, що відмова у задоволенні клопотання не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись статтями 174, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13.12.2018 року, на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 29 березня 2021 року о 09 год. 55 хв.

Слідчий cуддя ОСОБА_1