13.05.2021
справа № 642/2697/21
провадження № 1-кп/642/556/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який тимчасово не працює, який раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 197-1 КК України, -
та Угоду про визнання винуватості від 28.04.2021, укладену між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 -
встановив:
На території Холодногірського району м.Харкова розташована земельна ділянка із кадастровим номером :04:054:0011, яка перебуває у комунальній власності, і належить територіальній громаді м. Харкова, а саме земельна ділянка площею 0,0991 га, відомості про яку внесені до Публічної кадастрової карти України, далі по тексту Ділянка). Вказана ділянка межує з земельною ділянкою площею 0,0250 га з кадастровим номером :04:054:0011, що відноситься до земель громадської забудови на якій розміщена нежитлова будівля за літ.»А-2» по АДРЕСА_3 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, з видом використання для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літери «А-2»( вулканізація та авто мийка»,що знаходиться за адресою : АДРЕСА_3 ., і яка на той час належала на праві приватної власності ОСОБА_6 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 .Який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.10.2018, номер запису про право власності 28327384, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.
Подальшим судовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , всупереч встановленому законом порядку, а саме, в порушення вимог ст. 14 Конституції України, згідно з якою земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, за відсутністю будь-яких підстав набуття права на землю, передбачених ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якого громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону, нехтуючи вимогами ч. 1 ст.81 Земельного кодексу України, згідно з якими громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі : придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;безоплатної передачі із земель державної та комунальної власності;приватизації земельних ділянок,що були раніше надані їм у користування;прийняття спадщини;виділення в натурі ( на місцевості) належної їм земельної частки (паю), ст. 125 Земельного кодексу,згідно з якою право власності на земельну ділянку, або її оренди, право державної реєстрації цих прав виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, право постійного користування, або оренди земельною ділянкою, та його державної реєстрації, вчинив злочин у сфері земельних відносин за наступних обставин.
Так, в період часу з 12 листопада 2018 року по 24 січня 2019 року ( більш точна дата під час судового розслідування не встановлена) ОСОБА_4 , отримавши відповідно договору оренди № 1 від 12.11.2018 року в оренду в строкове платне користування нежитлову будівлю літ «А-2», загальною площею 164,6 кв.м. та земельну ділянку ( на якій розташована ця будівля) площею 0,025 га , кадастровий номер :04:054:0011, розташованій по АДРЕСА_3 , усвідомлюючи відсутність будь-яких законних підстав для зайняття земельної Ділянки із кадастровим номером :04:054:0011, яка перебуває у комунальній власності, і належить територіальній громаді м.Харкова площею 0,0991 га та здійснення на ній будівництва будівель і споруд, достовірно знаючи, що він не має права на зайняття та використання зазначеної Ділянки, діючи з корисливих мотивів, у комерційних цілях, з метою подальшого використання у діяльності вулканізації та авто мийки, здійснив самовільну прибудову споруди до отриманих в оренду за договором оренди № 1 від 12.11.1018 будівлі Літ «А-2» вулканізації та авто мийки, на самовільно зайнятій частині земельної Ділянки на якій стала знаходиться самовільна забудова площею 0,0991 га., встановленої відповідно до геодезичної зйомки, проведеної 28.12.2020 за вказаною адресою під час проведення огляду земельних ділянок.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , спричинив значну шкоду територіальній громаді м.Харкова на загальну суму 192 771,95 грн., яка була розрахована Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Харківській області відповідно до «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням,зняття грунтового покриву ( родючого шару грунту) без спеціального дозволу» затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2009 р. № 963.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів у комерційних цілях, з метою подальшого використання у підприємницькій діяльності у сфері надання послуг з вулканізації та авто мийки, здійснив самовільну добудову до взятої в оренду авто мийки та вулканізації- споруди , при цьому добудову здійснив на самовільно зайнятій земельній ділянці, що виявилось у самовільному, тобто всупереч встановленому законом порядку, спорудженні прибудови загальною площею 170 кв.м., яка була розміщена на самовільно найнятій земельній ділянці загальною площею земельній ділянці із кадастровим номером :04:054:0011, площею 0,0991 га яка перебуває у комунальній власності, і належить територіальній громаді м.Харкова, до орендованої ним нежитлової будівлі літ «А-2», загальною площею 164,6 кв.м. розташованої по АДРЕСА_3 на земельній ділянці загальною площею 0,025 га ,належної гр. ОСОБА_6 із кадастровим номером :04:054:0011, по АДРЕСА_3 , після чого площа реконструйованої авто мийки та вулканізації склала 334,6 кв.м., а розмір земельної ділянки, на якій розміщувалась дана забудова склала разом 0,1241 га., чим ОСОБА_4 спричинив територіальній громаді міста Харкова значну матеріальну шкоду на загальну суму 192 771,95 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєному злочину, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Прохав затвердити угоду.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана повністю та кваліфікує його дії, що виразилися у самовільному будівництві будівель та споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, яким завдано значної шкоди її законному власнику за ч. 3 ст. 197-1 КК України.
Під час досудового розслідування, 28 квітня 2021 року між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 укладена угода, в якій сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і його правової кваліфікації за ч. 3 ст. 197-1 КК України, щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень та щиро покаявся та щодо призначення останньому судом покарання за ч. 3 ст. 197-1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн.
Обвинувачений погодився на його призначення.
Обвинувачений усвідомив наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Виконавши вимоги ст.ст. 342-348 КПК України, з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості затвердження угоди, суд вважає, що угода підлягає затвердженню з ухваленням вироку і призначенням узгодженого сторонами покарання з наступних підстав.
Угода узгоджена з положеннями ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України і при її укладені вимоги закону дотримані.
В судовому засіданні з`ясоване цілковите розуміння обвинуваченим положень пунктів 1-4 ч.4 ст. 474 КПК України і своїх прав, а також наслідків укладення і затвердження угоди.
Суд переконався в добровільності укладення сторонами угоди і правильності правової кваліфікації кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
При затверджені угоди будуть виконані умови, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України.
Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 100, 202, 314, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 28 квітня 2021 року прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч )грн.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосувався.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-економічної експертизи № СЕ-19/121-21/6671-ЕК вартістю 1307 грн. 60 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, особою, яка перебуває під вартою - протягом 30 днів з моменту отримання копії вироку, особою, яка не викликалась в суд протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.
Вирок, який набрав законної сили, обов`язків для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1