Справа № 500/5979/16-к
Провадження № 1-кп/946/200/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

провівши в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002203 від 22.07.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-31.08.2008 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 122 ч. 1 КК України у вигляді позбавлення волі строком до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік;

-24.09.2008 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком тривалістю 3 роки;

-19.09.2012 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 122 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

-21.11.2013 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України приєднано 6 міс позбавлення волі по вироку Ізмаїльського міського суду Одеської області від 19.09.2012 та к відбуттю покарання рахувати 3 років 6 місяців; 26.06.2014 року на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеса, на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію» від 08.04.2015 року, не відбитий строк покарання скорочений Ѕ та встановлений строк покарання 1 рік 5 місяців 12 днів позбавлення волі, всього к відбуттю покарання встановлено 2 роки 18 днів позбавлення волі,

-19 квітня 2018 року Приморським районним судом м. Одеса за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 22 07.2016 року приблизно о 12:00 години, знаходячись на куті вулиць Пушкіна та Тиха в м. Ізмаїлі Одеської області, зустрів знайомого ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_5 умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом надання допомоги при обміні іноземної валюти ЄВРО на національну валюту України - гривню, та достовірно знаючи, що в подальшому гроші не поверне, незаконно заволодів грошовими коштами 25 евро ОСОБА_8 (згідно курсу Національного банку України на 22.07.2016 складає 27,33 грн. за 1 ЄВРО, що становить 683 гривень 37 копійок), після чого з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

02.10.2016 приблизно о 18:00 годині знаходячись на вулиці Пушкіна кут вулиці Тиха в м. Ізмаїлі Одеської області, ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, підійшов до ОСОБА_9 та під приводом тимчасово мобільним телефоном марки «Noкіа Z2U Dual БІМ», який належить ОСОБА_9 , взяв його у останнього, хоча достовірно знав, що в подальшому його не поверне, незаконно заволодів мобільним телефоном марки «Nokia 220 Dual SIM» вартістю 410 грн., в якому знаходились сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар" вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходилось 10 гривень та сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 40 грн., на рахунку якої знаходилось 15 грн., а також карта пам`яті 4 ГБ вартістю 120 грн., загальною вартістю 615 гривень, та намагався втекти з місця злочину. Однак, ОСОБА_9 , зрозумівши, що ОСОБА_5 незаконно заволодів його майном та припиняючи його злочинні дії, наздогнав останнього і схопив його за тулуб. Далі, ОСОБА_5 не бажаючи бути затриманим, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне відкрите викрадення чужого майна, з метою звільнення від потерпілого, наніс йому один удар в область носа, від якого ОСОБА_9 , втративши рівновагу, впав на землю. Після чого, ОСОБА_5 , з викраденим майном з місця злочину втік розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний биток на вказану суму 615 грн.

03.10.2016 року о 14 години 51 хвилини ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, умисно, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного поступу, зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 та скориставшись відсутністю в приміщенні магазину продавців і сторонніх осіб, переконавшись, що його ніхто не бачить, пройшов до підвіконня вітринного вікна, звідки таємно викрав мобільний телефон «DOOGEE» вартістю 610 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «МТС» вартістю 20 грн., на рахунку якої грошові кошти відсутні, який лежав на сумці, що належить ОСОБА_10 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на суму 630 грн.

04.10.2016 року приблизно о 18:00 години ОСОБА_5 знаходячись біля адміністративного будинку Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області у м. Ізмаїлі Одеської області, побачивши свого знайомого ОСОБА_11 та почувши, що той чекає приїзду таксі, запропонував останньому підвезти його. Після приїзду таксі, ОСОБА_5 сів до салону автомобіля «Тайота-Каріна » таксі «МАКСІМ», під керуванням дія ОСОБА_12 , та знаходячись па задньому пасажирському сидінні, побачивши в салоні автомобіля, на полиці багажника, чоловічу куртку, з знову виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого, переконавшись, що його дії не бачить водій автомобіля і другий пасажир ОСОБА_11 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні, умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав чоловічу куртку вартістю 710 гривень, яка належить ОСОБА_12 , заховавши її під свій светр. Крім того в кишенях даної куртки знаходилось: гаманець вартістю 160 гривень, з грошовими купюрами в розмірі 400 грн., стикова картка банку «Приватбанк», на рахунку якої грошових коштів не було, які належать ОСОБА_12 , а також паспорт громадянина України, посвідчення водія, посвідчення тракториста і свідоцтво про шлюб на ім`я ОСОБА_12 , матеріали про крадіжку яких виділені в окреме провадження. Після чого, ОСОБА_5 , попросив водія зупинити автомобіль на розі вулиць Телеграфна і Тиха, та виносячи викрадене майно з місця злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на суму 1270 гривень.

01.11.2016 року о 14 години 40 хвилини ОСОБА_5 , підійшов до торговельного павільйону № НОМЕР_1 , який розташований на території центрального ринку вул. Пушкіна в м. Ізмаїлі Одеської області. Далі ОСОБА_5 , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись вільним доступом та відсутністю продавців і сторонніх осіб, переконавшись, що його ніхто не бачить, зайшов до павільйону, та з прилавку умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон «Samsung GGN- S85830 ОпухВІаск » вартістю 2000 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 гри, на рахунку якої знаходились грошові кошти у розмірі 17 гривень, та карта пам`яті, вартістю 100 гривень, а також з жіночій сумці, яка знаходилась поряд з телефоном таємно викрав гаманець, вартістю 100 гривень, в якому знаходились гроші у розмірі 475 гривень, пластикові З банківські картки «Приват Банку», на рахунках яких відсутні грошові кошти, що належить ОСОБА_13 , після чого з місця скоєння зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на суму 2717 грн.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_5 вчинив:

?заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, тобто шахрайство - злочин, передбачений ст. 190 ч.2 КК України,

?відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, тобто грабіж - злочин, передбачений ст. 186 ч. 2 КК України;

? таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, тобто крадіжку - злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явлених йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті. За спливом часу він не пам`ятає усіх обставин, все визнайот.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини справи, які викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого.

При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки про виклик через SMS-повідомлення. Цивільні позові від потерпілих не надходили. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без їх участі.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.ст. 65 - 67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшувальні покарання.

Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

Обставин, які б згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 затримувався 27 жовтня 2017 року, а в подальшому 19 квітня 2018 року засуджений Приморським районним судом м. Одеса за ст. 186 ч. 2 КК України до чотирьох років позбавлення волі, що підтверджується вироком суду. Також ОСОБА_5 16 листопада 2018 року епатований до СИЗО № 2 (м. Ізмаїл) для розгляду цього провадження де знаходиться до цього часу. Суд вважає за необхідне в силу ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 в строк його попереднього ув`язнення з 16 листопада 2018 року по дату набрання вироком законної сили. В силу вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 р.) строк його попереднього ув`язнення (знаходження в СІЗО № 2 ) ОСОБА_5 з 16 листопада 2018 року по дату набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 в необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України.

Речові докази розподіляються відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

?за ст. 190 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки,

?за ст. 186 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців,

?за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Згідно ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 визначити шляхом часткового складання призначених покарань і остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України до покарання визначеного за цим вироком частково приєднати покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеса від 19 квітня 2018 року у вигляді одного року позбавлення волі і остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у вигляді позбавлення волі строком на шість років.

В силу ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 16 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк тримання в ДУ «Ізмаїльському слідчому ізоляторі» з 16 листопада 2018 року по дату набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Запобіжний захід до набирання законної сили вироку відносно ОСОБА_5 залишити утримання під вартою.

Строк основного покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі обчислювати з 27 жовтня 2017 року.

Речові докази у справі, на які накладено арешт згідно ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 20 жовтня 2016 року скасувати, а майно на яке накладено арешт зберігати.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 в той же термін з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому у та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя