Справа № 635/4190/21
Провадження № 1-в/635/463/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений за вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 05 квітня 2019 року за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.
ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою та просить зарахувати відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в строк покарання строк його попереднього ув`язнення в СІЗО міста Полтави. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він засуджений за вироком Октябрського районного суду міста Полтави за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі; початок строку покарання 05 квітня 2019 року; кінець строку покарання 12 жовтня 2022 року. На час звернення до суду засуджений перебуває в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)».

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання ОСОБА_4 заперечував, посилаючись на те, що вимога засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у визначений ним період є безпідставною, останньому вже зараховано весь період строку його попереднього ув`язнення.

Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд без його участі клопотання ОСОБА_4 про перерахунок строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши думку прокурора, розглянувши заяву представника державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» та засудженого, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Полтави, громадянин України, має середню освіту, неодружений, не працевлаштований, засуджений за вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 22 січня 1988 року за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 22 серпня 1991 року за відбуття м строку покарання; вирком Київського районного суду міста Полтави від 20 жовтня 1992 року за ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 222, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 27 серпня 1995 року за відбуттям строку покарання; вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 13 червня 1997 року за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років виправних робіт з утриманням 20% заробітку в дохід держави; вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука від 26 липня 2002 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 28 липня 2003 року за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 28 серпня 2003 року за ч. 1 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 07 серпня 206 року умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 21 день; вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 25 вересня 2009 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Ленінського районного суду міста Полтави від 24 грудня 2009 року за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Ленінського районного суду міста Полтави від 23 квітня 2010 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 23 березня 2012 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 26 червня 2014 року на підставі ст. 2 Закону України «про амністію»; вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 07 червня 2012 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; вироком Київського районного суду міста Полтави від 01 грудня 2016 року за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України до 2 років обмеження волі; вироком Ленінського районного суду міста Полтави від 04 жовтня 2017 року за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Київського районного суду міста Полтави від 27 жовтня 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, звільнений 16 березня 2018 року за відбуттям строку покарання; вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 11 вересня 2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 05 квітня 2019 року за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. І Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року, частину п`яту статті 72 Кримінального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2001 р., № 25-26, ст. 131) викладено в такій редакції: «5. Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».

Великою палатою Верховного суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, а саме якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються судами при застосування таких норм права.

Відповідно до вимог абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України, у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Як вбачається зі змісту вироку Октябрського районного суду міста Полтави від 05 квітня 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 11 вересня 2018 року більш суворим за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі; обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили; ухвалено рахувати строк покарання ОСОБА_4 з 05 квітня 2019 року; на підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 в строк покарання період його попереднього ув`язнення з 07 червня 2017 року до 09 червня 2017 року та з 09 жовтня 2018 року по дату вступу вироку в законну силу з розрахунку, що один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, а також з 11 вересня 2018 року до 09 жовтня 2018 року з розрахунку, що один день тримання під вартою відповідає одному дню позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року, вирок Октябрського районного суду міста Полтави від 05 квітня 2019 року залишено без змін.

Вирок суду від 05 квітня 2019 року набрав законної сили 03 вересня 2019 року.
Таким чином, ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання за вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 05 квітня 2019 року до якого на підставі ч. 4 ст. 70 КК України зараховано покарання за вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 11 вересня 2018 року зараховано весь період строку його попереднього ув`язнення, а саме у періоди: з 07 червня 2017 року до 09 червня 2017 року та з дня його фактичного затримання 09 жовтня 2018 року до дня набрання вироком суду законної сили 03 вересня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, при суд також враховує, що не є строком попереднього ув`язнення, переведення засудженого, після набрання вироком законної сили для його ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (ухвала Октябрського районного суду міста Полтави від 11 жовтня 2019 року) та для розгляду його касаційної скарги (ухвала Верховного суду від 13 липня 2020 року), та вказані періоди не підлягають зарахуванню в строк покарання останнього відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

На підставі викладеного, суд відмовляє ОСОБА_4 в задоволення клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання в повному обсязі.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України - повністю відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1