Справа № 467/195/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» про застосування до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу,-

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
Виконуючий обов`язки начальника ДУ «Арбузинска виправна колонія № 83» звернувся із вказаним клопотанням, в обгрунтування якого посилався на те, що засуджений ОСОБА_4 23 лютого 2021 року близько 16 год. 50 хв. переліз через огорожу локальної дільниці відділення СПС №6 до центральної алеї житлової зони, тим самим самовільно залишив призначену для перебування ізольовану зону і порушив вимоги п.п 2,3,4 розділу ПВР УВП.
Через таке, з урахуванням особистості засудженого, який знав про протиправність своїх дій, але свідомо допустив порушення, характеру допущеного ним порушення, його відношення до скоєного та неодноразове невиконання вимог режиму утримання, зокрема, суб`єкт звернення просив вирішити питання про застосування відносно ОСОБА_4 дисциплінарне стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу строком на 3 місяці.

Позиція учасників судового провадження
Представник установи виконання покарань та сам засуджений в судове засідання не прибули, клопотань про проведення судового засідання в режимі відео конференції не заявляли, про дату, час і місце цього розгляду були повідомлені належно, причин свого неприбуття не вказували.
Зокрема, засуджений надав письмову заяву, якою просив розглядати внесене відносно нього подання за його відсутності, із його змістом ознайомлений, пам`ятку про права та обов`язки, як учасник судового провадження, отримав.
Суд, з огляду на таке, ураховуючи положення ч.5 ст. 539 КПК України, не визнавав явку цих учасників в судове засідання обов`язковою, а тому вважав за можливе розглянути подання і завершити цей судовий процес за їх відсутності.
Прокурор вважав наявними підстави для застосування відносно засудженого стягнення у виді поміщення до ПКТ через що провив відповідне клопотання задовольнити.
Мотиви суду і положення закону, якими він керувався у ракурсі установлених фактичних обставин із даного питання
Суд, у свою чергу, заслухавши думку прокурора, перевіривши доводи та обґрунтованість внесеного на його розгляд клопотання, вивчивши додані до нього докази у їх сукупності, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, з урахуванням пояснень засудженого, який в судовому засіданні свою провину у вчиненні порушення не визнав, виходив із такого.

Відповідно до п.13-2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Вказане питання й порушене перед судом суб`єктом звернення, який вважав наявними підстави для застосування такого роду дисциплінарного стягнення до засудженого.
Тож, суд зважав на таке.
Зокрема, за змістом абзацу першого частини третьої статті 107 КВК України засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами.
Порядок же і умови виконання та відбування кримінальних покарань , у тому числі й у виді позбавлення волі на певний строк врегульовано Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що затверджені наказом Міністерства
юстиціїУкраїни 28 серпня 2018 року № 2823/5 (далі ПВР УВП).
Ці Правила обов`язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи.
Так, за нормою п.3 Розділу ІІ ПВР УВП засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами, а також виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань.
За п.4 розділу ІІ ПВР УВП засудженим, серед іншого, забороняється самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи, а також перебувати без дозволу адміністрації установи виконання покарань у гуртожитках та відділеннях, у яких вони не проживають, або на виробничих об`єктах, на яких вони не працюють.
Проте, у цій справі достовірно підтверджено сукупністю досліджених судом доказів, як то, рапортами від 23 лютого 2021 року, від 01 березня 2021 року та відомостями із витягу з протоколу №29 від 02 березня 2021 року засідання дисциплінарної комісії ДА «Арбузинська виправна колонія №83», що 23 лютого 2021 року близько 16 год. 50 хв. засуджений ОСОБА_4 самовільно залиши призначену для перебування ізольовану зону, оскільки переліз через огорожу локальної дільниці відділення СПС №6 на алею житлової зони.
Тим самим засуджений ОСОБА_4 порушив вимоги абзацу 11 пункту 4 розділу ІІ ПВР УВП.
Вирішуючи питання про застосування такого виду стягнення, про який йдеться у клопотанні, суд виходив зі такого.
Дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою ( ч.1 ст. 131 -1 КВК України), а персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку.
Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення ( ч.2 ст. 131 -1 КВК України).
Та у цій ситуації, суд установив наявність усіх ознак, які свідчать про учинення ОСОБА_4 дисциплінарного проступку з мотивів, що викладені ним вище.
Водночас, обставин, які виключають дисциплінарну відповідальність, передбачених ст. 131 -2 КВК України, суд не установив.
Суд також установив дотримання процедури дисциплінарного провадження відносно засудженого, яка регламентована ст. 135 КВК України, що підтверджується витягом з протоколу № 29 засідання дисциплінарної комісії установи від 02 березня 2020 року та розписками засудженого, відповідно до яких він повідомлений про розгляд комісією питання щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення та отримав копію рішення комісії від цього ж числа.
Тож, суд, урахувавши обставини і мотиви допущення засудженим порушення, його поведінку до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень (19 за період з 12 червня 2019 року по 24 лютого 2021 року), вважає, що до нього належить застосувати стягнення у виді поміщення до приміщення камерного типу ( ч.1 ст. 132 КВК України).
Згідно медичного висновку ДУ «Арбузинська виправна колонія №83» ОСОБА_4 за станом здоров`я може утримуватись в ПКТ.
Однак, з огляду на характер і тяжкість проступку, який виразився у порушенні локалізації, відсутність істотних наслідків, які б це порушення за собою потягло, суд вважає достатнім застосування такого стягнення строком на 2 місяці.
Як наслідок, обставини, на які посилався суб`єкт звернення доведені ним «поза розумним сумнівом», однак, подання підлягає частковому задоволенню з огляду на викладене судом вище.
З цих мотивів, керуючись ст.ст. 1- 27, 369-372, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» про застосування до засудженого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу задовольнити частково.
Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевести до приміщення камерного типу (одиночної камери) строком на 2 (два місяці).
На підставі ч. 4 ст. 134 КВК України допустити негайне виконання ухвали в частині накладеного стягнення після набрання ухвалою законної сили.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1