Справа № 159/2681/18
Провадження № 1-кп/159/18/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 220 180 300 000 000 01 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька, мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, одруженого, утриманців не має, паспорт серії НОМЕР_1 (т. 1, а. с. 74), є учасником АТО ( т. 1, а. с. 78),

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 368 КК України,
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 з 12.02.18 р. був призначений на посаду тимчасово виконувача обов`язків старшого інспектора роти з обслуговування м. Ковеля Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів віднесені органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у ЗС України, НАБ України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. Так відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція діє виключно на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України. Ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначені основні обов`язки поліцейського, відповідно до яких останній повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції;

- професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно - правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

- поважати і не порушувати прав і свобод людини. Вимогами ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно - правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. За таких обставин відповідно до ст. ст. 1, 17, 62 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 1 примітки до ст. 364 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на займаній посаді, є службовою особою та постійно виконує функції офіційного представника державного органу виконавчої влади.

Крім того обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», обіймаючи вказану вище посаду, є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення і йому забороняється використовувати свої службові повноваження або службове становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб. Відповідно до ч. 1, п. п. 1, 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», обвинувачений ОСОБА_4 здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень; вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення та вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. Відповідно до пп. 1, 2, 5 - 8 п. 2. 1., пп. 2, 7, 9 п. 2.2., пп. 4, 6, 7 п. 4.1 Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, обвинувачений ОСОБА_4 :

(2.1). до покладених на нього завдань здійснює: безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі; первинне реагування на повідомлення про правопорушення, а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження; розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та у спосіб, передбачені законодавством; затримання осіб на підставах і у порядку, передбачених законодавством, а також доставляє затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, до підрозділів Нацполіції України та до суду;

(2.2). у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху патрульний поліцейський під час несення служби здійснює також: контроль за дотриманням учасниками дорожнього руху правил, норм і стандартів, діючих у сфері безпеки дорожнього руху; заходи із забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, у т. ч. тимчасове затримання транспортних засобів і доставлення їх на спеціальні майданчики чи стоянки; інші функції, передбачені законодавством;

(4.1). під час несення служби з метою виконання завдань має право: затримувати осіб на підставах і у порядку, передбачених законом, а також здійснювати їх доставлення до підрозділів Нацполіції України; зупиняти транспортні засоби, у випадках, передбачених законодавством. Проте він у порушення вимог вказаних вище нормативних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення став на шлях злочинної діяльності та вчинив умисне корисливе корупційне кримінальне правопорушення за таких обставин.

Так обвинувачений ОСОБА_4 , виходячи із викладених вище завдань і повноважень, обіймаючи посаду тимчасово виконувача обов`язків старшого інспектора роти з обслуговування м. Ковеля Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, будучи службовою особою, працівником правоохоронного органу, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого протиправного збагачення, о 20 год. 35 хв. 07.03.18 р. на узбіччі автомобільної дороги М - 19 неподалік с. Рокині Луцького району Волинської області, перебуваючи у автомобілі марки «Ауді», висловив прохання, а у подальшому - домовився із ОСОБА_6 про надання йому неправомірної вигоди в розмірі 200 грн за кожне безперешкодне перевезення вантажними транспортними засобами лісосировини автомобільною дорогою М - 07 сполученням Київ Ковель - МПП «Ягодин», що проходить територією Любомльського району Волинської області.

Після цього обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, з мотивів особистого незаконного збагачення, та продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на отримання неправомірної вигоди, перебуваючи на узбіччі автомобільної дороги М - 19 неподалік с. Рокині Луцького району Волинської області, у автомобілі марки «Ауді» о 20 год. 40 хв. 07.03.18 р. отримав від ОСОБА_6 обумовлену неправомірну вигоду в сумі 1 500 грнза безперешкодне перевезення вантажним транспортним засобом лісосировини (дров).

У подальшому 16.03.18 р. обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, з мотивів особистого незаконного збагачення, та продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на отримання неправомірної вигоди, будучи на узбіччі автомобільної дороги М - 19 неподалік с. Рокині Луцького району Волинської області, перебуваючи у автомобілі марки «Пежо», о 13 год. 37 хв. отримав від ОСОБА_6 раніше обумовлену неправомірну вигоду в сумі 2 300 грнза безперешкодне перевезення вантажним транспортним засобом лісосировини (дров).

У подальшому 29.03.18 р. обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, з мотивів особистого незаконного збагачення, та продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на отримання неправомірної вигоди, перебуваючи біля входу у ТЦ «Ювант» (м. Ковель Волинської області, вул. Варшавська, 4) о 15 год. 50 хв. отримав від ОСОБА_6 раніше обумовлену неправомірну вигоду в сумі 3 000 грнза безперешкодне перевезення вантажним транспортним засобом лісосировини (дров). Після цього обвинувачений ОСОБА_4 був викритий працівниками У СБ України у Волинській області.

Таким чином своїми умисними діями, що виразились в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь - якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 368 КК України.
Крім того він же, обіймаючи посаду тимчасово виконувача обов`язків старшого інспектора роти з обслуговування м. Ковеля Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, перебуваючи у службовому автомобілі у м. Ковелі Волинської області, о 12 год. 29.03.18 р. знайшов один патрон калібру 9х18 мм серії ЛПЗ 9x18 мм, що є пістолетним патроном, придатним для стрільби і відноситься до боєприпасів, чим здійснив дії, спрямовані на незаконне придбання бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

У подальшому обвинувачений ОСОБА_4 під час несення служби у м. Ковелі Волинської області незаконно зберігав та носив при собі указаний вище патрон калібру 9х18 мм без передбаченого законом дозволу, та такий патрон в той же день у нього вилучено під час проведення огляду місця події.

Таким чином своїми умисними діями, що виразились у придбанні, носінні, зберіганні бойового припасу без передбаченого законом дозволу, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
Вказане вище обвинувачення (змінене) 26.07.21 р., пред`явлено обвинуваченому 26.07.21 р..

11.08.21 р. між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБ України та ДПС Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим за участю його захисників було укладено угоду про визнання винуватості.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 11.08.21 р., укладеної між прокурором та обвинуваченим, згідно з якою обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 368 КК України, у повному обсязі пред`явленого обвинувачення (зміненого 26.07.21 р.) у розглядуваному кримінальному провадженні. Зазначив, що учасниками угоди враховано дані про особу обвинуваченого, який не притягався до кримінальної відповідальності, на даний час одружений, позитивно характеризувався та характеризується, є учасником АТО. Просить також вирішити питання про долю речових доказів, повернення застави, скасування арешту.

Сторони угоди узгодили покарання для обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 18 700 грн. При цьому сторони врахували тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючого покарання щирого каяття; відсутність обтяжуючих покарання обставин. За ч. 1 ст. 368 КК України - у виді штрафу в розмірі 1 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 22 100 грн, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних торганах на строк 2 р.. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1 300 1 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 22 100 грн, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних торганах на строк 2 р..

За змістом угоди, обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні обвинувачений також просить суд затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому за зміненим 26.07.21 р. обвинуваченням кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 368 КК України у обсязі цього обвинувачення, що викладене у обвинувальному акті та в угоді. Обвинувачений пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим у повному обсязі; вид покарання, що буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки невиконання угоди. Зазначив також, що хоча він не працює, однак, має несталий доход, що достатній для сплати штрафу у встановлені законом строки.

Прокурор просить затвердити угоду на умовах, викладених у ній, та вирішити питання про долю речових доказів, зняти арешт з арештованого майна та вирішити питання про повернення суми застави.

Захисник також просить суд затвердити угоду на умовах, визначених у ній.

Згідно із ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Потерпілий у даному кримінальному провадженні відсутній.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 468, ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим щодо нетяжких, тяжких кримінальних правопорушень (злочинів).

Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до категорії тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 368 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до категорії нетяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, що буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

З пояснень обвинуваченого вбачається, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений погодився на призначення узгодженого покарання.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, знявши арешт з того майна, на яке він накладався.

Процесуальні витрати у справі слід у повному обсязі покласти на обвинуваченого.

Внесена заставодавцем сума застави підлягає поверненню останньому.

Скасуванню підлягає арешт, накладений на майно обвинуваченого в цілях забезпечення можливої конфіскації майна (т. 1, а. с. 145).

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368, 475 КПК України, ст. ст. 5, 12 КК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 серпня 2021 року у кримінальному провадженні № 220 180 300 000 000 01 про обвинувачення ОСОБА_4 , укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБ України та ДПС Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисників.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1 100 (одна тисяча сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 18 700 (вісімнадцять тисяч сімсот) грн.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 1 300 (одна тисяча триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 22 100 (двадцять дві тисячі сто) грн, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 1 300 (одна тисяча триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 22 100 (двадцять дві тисячі сто) грн, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 2 (два) роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на доход держави процесуальні витрати у справі, а саме:
- 1 144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів (висновок № 206 від 24.04.18 р.) (т. 1, а. с. 155);

- 1 144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн за проведення судової технічної експертизи (висновок № 124 від 11.05.18 р.) (т. 1, а. с. 160);

- 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн за проведення судової балістичної експертизи (висновок № 89 від 12.04.18 р.) (т. 1, а. с. 177);

Речові докази у справі:

носій інформації з відеоматеріалами до протоколу ОМВ від 29.03.18 р.; оптичні носії інформації (диски) із записом відеоматеріалів обставин правопорушення (3 шт.) (т. 1, а. с. 63, 180, 207, 221, 251); 3 (три) шт. ТТН (постанова слідчого від 21.05.18 р.) (т. 1, а. с. 256 - 258) - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- 30 (тридцять) шт. грошових купюр номіналом по 100 (сто) грн кожна на загальну суму 3 000 (три тисячі) грн (т. 1, а. с. 122 125), що передані на зберігання до філії АТ «Укрексімбанк» у м. Луцьку за постановою слідчого від 22.05.18 р., повернути свідкові ОСОБА_6 , знявши з цих грошових коштів арешт, що накладений за ухвалою слідчого судді Луцького міськрайсуду Волинської області від 04.04.18 р. (т. 1, а. с. 126, 166 172, 259, 260);

- телефон мобільний марки «iPhone 6» з імей НОМЕР_2 , флеш накопичувач темно зеленого кольору на 16 Gb, що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів У СБ України у Волинській області за постановою слідчого від 08.05.18 р. (т. 1, а. с. 122 125, 132 - 134), повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , знявши з цього майна арешт, що накладений за ухвалою слідчого судді Луцького міськрайсуду Волинської області від 04.04.18 р. (т. 1, а. с. 126);

- нагрудну боді камеру DM 4251, нагрудний жетон поліцейського № 0006507, службове посвідчення серії НОМЕР_3 (т. 1, а. с. 122 125), що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів У СБ України у Волинській області за постановою слідчого від 08.05.18 р. (т. 1, а. с. 132 134), передати у розпорядження УПП НП у Волинській області (м. Луцьк), знявши з цього майна арешт, що накладений за ухвалою слідчого судді Луцького міськрайсуду Волинської області від 04.04.18 р. (т. 1, а. с. 126);

- фрагменти марлевої тканини із змивами з рук ОСОБА_4 знищити (т. 1, а. с. 156 - 158);

- гільзу 9 (дев`ять) мм, що передана на зберігання сектору госпзабезпечення У СБ України у Волинській області за постановою слідчого від 11.05.18 р. (т. 1, а. с. 178, 179), знищити.

Скасувати арешт, накладений на майно обвинуваченого ОСОБА_4 за ухвалою слідчого судді Луцького міськрайсуду Волинської області від 05.04.18 р., а саме:

- на земельну ділянку пл. 0, 1 га для індивідуального садівництва під кадастровим № :05:002:0312, що за адресою: Волинська область, Шацький район, Пульмівська сільська рада (т. 1, а. с. 144, 145);

- на транспортний засіб марки «МITSUBISHI GALANT 2 000», 1997 р. випуску, синього кольору, д. н. з. НОМЕР_4 , кузув № НОМЕР_5 , вартістю 45 000 грн (т. 1, а. с. 136 139, 142, 143, 145).

Суму застави в розмірі 70 480 (сімдесят тисяч чотириста вісімдесят) грн, що сплачена ОСОБА_7 як заставодавцем 02.04.18 р. з врахуванням ухвали слідчого судді Луцького міськрайсуду Волинської області від 30.03.18 р., згідно з квитанцією Луцького відділення № 18 Волинського ГРУ АТ КБ «Приватбанк» № 0.0..1 (т. 1, а. с. 84 - 86), - повернути заставодавцю ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Головуючий:ОСОБА_1