Справа № 182/5011/21
Провадження № 1-кс/0182/987/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.08.2021 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2021 за № 0000591 про арешт майна, -
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
слідчого ОСОБА_3
представника
власника автомобіля ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

2 серпня 2021 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпровської області, надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2021 за № 0000591 про арешт майна, а саме: автомобіля КАМАЗ модель 65115 помаранчевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Клопотання обґрунтовано тим, що 28.07.2021 о 16:42 год. на лінію 102 до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від працівників охоронної фірми «Ветто», які здійснюють охорону території ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» по вул. Трубників, 56 в м. Нікополі Дніпропетровської області, про затримання автомобіля КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кузові якого було виявлено металобрухт.
За даним фактом відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2021 за № 0000591 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
28.07.2021 о 16.42 год. на території ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» по вул. Трубників, 56 в м. Нікополі Дніпропетровської області був затриманий працівниками охоронної фірми «Ветто» автомобіль Камаз реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кузові якого було виявлено металобрухт. Автомобілем керував ОСОБА_6
29.07.2021 в період часу з 18.25 год. до 18.40 год. на території заводу який розташований за адресою: вул. Трубників, 56 в м. Нікополі Дніпропетровської області виявлено автомобіль Камаз модель 65115 реєстраційний номер НОМЕР_1 помаранчевого кольору.
Автомобіль Камаз модель 65115 реєстраційний номер НОМЕР_1 помаранчевого кольору було опечатано.
29.07.2021 вищезазначений автомобіль було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що ухвалено відповідну постанову.
Виявлений автомобіль Камаз модель 65115 реєстраційний номер НОМЕР_1 має суттєве значення при розслідуванні даного кримінального правопорушення, так як містить сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Не накладення арешту призведе до втрати доказів у даному кримінальному провадженні. З метою збереження доказів у даному кримінальному провадженні, слідчий просить накласти арешт на автомобіль Камаз модель 65115 реєстраційний номер НОМЕР_1 помаранчевого кольору.
Слідчий у судовому засіданні підтримав вказане клопотання і пояснив, що метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів, унеможливлення їх зникнення, знищення та реалізації.
Прокурор також підтримала клопотання, вважаючи його обґрунтованим і просила задовольнити. Якщо повернути вказаний автомобіль, який є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, є ризик його приховування, знищення, пошкодження, відчуження. Просила накласти арешт на автомобіль.
Представник за дорученням ТОВ «АЛКОМ» ОСОБА_5 пояснив, що автомобіль Камаз модель 65115 реєстраційний номер НОМЕР_1 помаранчевого кольору на праві власності належить ТОВ «АЛКОМ». Проти накладення арешту на автомобіль заперечує. ТОВ «АЛКОМ» виконує роботи на території підприємства ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» на підставі договору (розбивку бетонних підстав, розробку ґрунтів котлованів). В ході роботи екскаватори розробляють котловани, грузять не Камази, які потім вивозять грунти та фундаменти на звалище НТТЗ. До роботи були долучені автомобілі Камаз, екскаватори. Вказаний автомобіль Камаз, на який просять накласти арешт, взагалі не виїздив за територію ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб». Просив відмовити у задоволенні клопотання та повернути автомобіль власникові, так як останній необхідний ТОВ «АЛКОМ» для виконання робіт за умовами Договору.
Вислухавши сторони, вивчивши надані копії матеріалів справи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Стаття 41 Конституції України регламентує право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, а також визначає: ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Конституційним Судом України висловлено позицію: право власності не є абсолютним, тобто може бути обмежене, однак втручання у це право може здійснюватися лише на підставі закону з дотриманням принципу юридичної визначеності та принципу пропорційності, який вимагає досягнення розумного співвідношення між інтересами особи та суспільства. При обмеженні права власності в інтересах суспільства пропорційними можуть вважатися такі заходи, які є менш обтяжливими для прав і свобод приватних осіб з-поміж усіх доступних для застосування заходів.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Держава може вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів
Разом з тим обмеження права власності, на думку Європейського суду, повинні розглядатися виключно на підставі загального принципу про те, що кожен має право безперешкодно користуватися своїм майном, а не крізь призму обмежень права власності.
Тому обмеження права власності повинні розглядатися як вимушені заходи, які держава не обов`язково повинна застосовувати.
Порушення ст. 1 Першого протоколу матиме місце також і у випадку, коли наявна непропорційність між тягарем, який довелося понести приватній особі, і переслідуваними цілями інтересів суспільства.
Будь-яке втручання державного органу у права осіб повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого Протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, пункти 69, 73, серія А № 52).
У рішеннях Європейського суду з прав людини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції, має забезпечити «справедливу рівність» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.
У випадках, коли йдеться про обмеження тих чи інших прав і свобод, Європейський суд завжди звертає увагу на низку параметрів, яким повинні відповідати застосовані державою заходи щодо конкретних прав (наявність правових підстав для обмеження прав і свобод, що передбачає можливість обмеження права виключно в порядку, встановленому чинним законодавством; обумовленість обмеження легітимною метою; пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, яку держава намагалася досягти, запровадивши відповідне обмеження).
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.
Із наданих слідчим копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що 29.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000591 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за фактом затримання працівниками охоронної фірми, які здійснюють охорону території ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб», автомобіля Камаз реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кузові якого було виявлено металобрухт.
Підозра в даному кримінальному провадженні не повідомлялась нікому.
29.07.2021 в період часу з 18:25 год. до 18:40 год. слідчим СВ Нікопольського РУП було проведено огляд місця події за адресою: пр. Трубників, 56 в м. Нікополь Дніпропетровської області, де було виявлено автомобіль Камаз модель 65115, помаранчевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску. Вказаний автомобіль опечатано та залишено за адресою його виявлення.
Автомобіль Камаз модель 65115, помаранчевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску набув статусу тимчасово вилученого майна на підставі протоколу огляду від 29.07.2021.
У клопотанні слідчий вказує, що постановою слідчого від 29.07.2021 автомобіль Камаз модель 65115, помаранчевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, однак копію вказаної постанови слідчому судді не додано.
Відповідно до змісту ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна входить до видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
З копій матеріалів доданих до клопотання вбачається, що 29.07.2021 до ЄРДР були внесені відомості з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 185 КК України, із наступною фабулою: «28.07.2021 о 16.42 до Нікопольського РУП надійшло повідомлення від працівників охоронної фірми «Вето», які здійснюють охорону території ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» по вул. Трубників, 56 в м. Нікополі про затримання автомобіля Камаз реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кузові якого було виявлено металобрухт».
Було затримано автомобіль Камаз реєстраційний номер НОМЕР_2 в кузові якого було виявлено металобрухт, тоді як слідчий просить накласти арешт на автомобіль Камаз реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому нічого не вилучалось.
На переконання слідчого судді, слідчий звертаючись з клопотанням про арешт майна, в рамках кримінального провадження з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 185 КК України, повинен надати слідчому судді не тільки відомості, які вказували на те, що тимчасово вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні або ж відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а також зібрати і надати докази, які б давали підстави вважати, що було вчинено таємне викрадення чужого майна, адже перше (підстави і мета для накладення арешту) є похідним від другого (подія кримінального правопорушення).
Досудове розслідування здійснюється за ч. 2 ст. 185 КК України, тоді як при викладенні обставин вчинення кримінального правопорушення в клопотанні слідчий зазначає, що 28.07.2021 в м. Нікополь вул. Трубників, 56 затримано автомобіль Камаз реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кузові якого виявлено металобрухт.
Слід звернути увагу, що кваліфікація вчиненого правопорушення пов`язана з можливістю віднесення зазначених у клопотанні об`єктів до речових доказів, які могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим не зазначено формальних ознак складу кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, а вказано лише про затримання автомобіля в кузові якого виявлено металобрухт. При цьому не встановлено, кому саме спричинено збитки, тобто не встановлено потерпілого, що є обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, не визначено розмір викраденого та його вартість, відсутні відомості про повідомлення будь-якій особі про підозру.
Отже з наданих слідчим матеріалів та зазначених у клопотанні відомостей, неможливо стверджувати, що автомобіль Камаз реєстраційний номер НОМЕР_1 , є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.
Також у клопотанні відсутнє обґрунтування необхідності накладення арешту на даний автомобіль, у тому числі не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК

Слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на автомобіль з огляду на те, що він не є речовим доказом і не може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Автомобіль Камаз реєстраційний номер НОМЕР_1 належать ТОВ «АЛКОМ», і накладення на нього арешту надмірно обмежить право власника автомобіля.
Санкція статті Кримінального Кодексу, якою передбачено відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України не передбачає будь-якої, в тому числі і спеціальної конфіскації майна.
Крім того, із змісту клопотання, доданих матеріалів, як і доводів, висловлених слідчим та прокурором у суді, не доведено, що в кримінальному провадженні заявлений цивільний позов.
На переконання слідчого судді, накладення арешту на автомобіль, всупереч вимогам розумності та співрозмірності надмірно обмежить право власності ТОВ «АЛКОМ».
Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Керуючись ст. 170-173, 175 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2021 за № 0000591 про арешт майна - відмовити.
Тимчасово вилучене майно автомобіль КАМАЗ модель 65115 помаранчевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ТОВ «АЛКОМ».
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1