Провадження № 1-кп/761/2302/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора- ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000708 від 22.02.2021 року),

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва з Шевченківської Окружної прокуратури міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000708 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 . Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого згідно ч. 1 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора менш суворий запобіжний захід, у тому числі домашній арешт не зможе забезпечити уникнення зазначених ризиків та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання під вартою, заявивши клопотання про зміну раніше обраного запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки, осатаній раніше не судимий, має постійне місце проживання, постійний заробіток та наміру ухилитися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення обвинувачений не має. Крім того, зазначили, що обвинувачений жодним чином не перешкоджає встановленню істини по справі, а навпаки сприяв органам досудового розслідування.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що у клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому необхідно відмовити, а клопотання сторони захисту, щодо заміни запобіжного заходу на більш м`який, суд, вважає підлягає до задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва 24.02.2021 року обвинуваченому ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який спливає 24.04.2021 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
В підготовчому судовому засіданні прокурор мотивував своє клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою тим, що є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, прокурор зазначив у клопотанні, що обвинувачений не будучи ізольованим від суспільства в частині вільного вибору місця перебування, може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності. Тому вважав, що більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належним чином виконання обов`язків обвинуваченим. Разом із тим, прокурором не було надано суду жодних доказів, які б вказували на те, що до обвинуваченого неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який забороняє обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний час.

Згідно з ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, що може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м,який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 ст. 194 КПК України.

Суд враховує те, що досудове розслідування у даному провадженні завершено, триває судовий розгляд та обвинувачений насьогодні не має можливості впливу на потерпілого, свідків, при цьому має визначене місце проживання, має неофіційний дохід, крім того має ряд позитивних характеристик, а тому, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду про тримання під вартою є тимчасовим (умовним, попереднім), що вимагає періодичного перегляду обґрунтованості тимчасового заходу і нової оцінки наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що подальше тримання під вартою особи є недоцільним, у зв`язку із чим суд вбачає підстави для зміни запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із покладенням відповідних обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст.52, 53, 177, 182, 183, 199, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - залишити без задоволення.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, яким заборонити обвинуваченому залишати місце свого проживання за адресою : АДРЕСА_1 .

Звільнити негайно ОСОБА_3 з-під варти із зали суду.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: : АДРЕСА_1 без дозволу на це суду;
- утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками по даному кримінальному провадженню;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

-здати на зберігання до відповідного органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

- з`являтись до суду на першу вимогу.
Строк дії ухвали в частині покладення на обвинуваченого обов`язків визначити на 2 місяці, до 18 червня 2021 року.

Виконання ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1