Справа № 202/345/21
Провадження № 1-кс/202/393/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

11 лютого 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
В С Т А Н О В И В:
У січні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська зі скаргою, в якій просить визнати незаконною бездіяльність посадових осіб Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 14.12.2020 року про вчинення кримінального правопорушення, а також зобов`язати службових осіб Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його заявою від 14.12.2020 року.
Скарга обґрунтована тим, що в грудні 2020 року ним засобами поштового зв`язку до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області була подана заява про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України, в якій він просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за цією заявою, надати йому витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та визнати його потерпілим.
13 січня 2021 року ним був отриманий лист Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за вих. № 45-2/ф-12, з якого вбачається, що відомості за його заявою не були внесені до ЄРДР, заяву розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян».
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, його представником (адвокатом) була надана заява про розгляд скарги в його відсутність.
Індустріальний ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області явку свого представника в судове засідання не забезпечив, повідомлявся про розгляду скарги, матеріали перевірки за заявою ОСОБА_3 не надав.
Слідчий суддя, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:
Зі змісту скарги ОСОБА_3 та доданих до неї матеріалів слідчим суддею встановлено, що в грудні 2020 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку на адресу Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області була надіслана заява про кримінальне правопорушення, передбачене статтею 356 КК України.
Зокрема, у своїй заяві заявник просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за фактом самоправства, яке полягає у створенні йому перешкод у проживанні за місцем своєї реєстрації, вручити йому витяг з реєстру та визнати його потерпілим.
З матеріалів скарги вбачається, що заява ОСОБА_3 була отримана Індустріальним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 26.12.2020 року.
В подальшому листом відділення поліції, який як стверджує заявник фактично був отриманий ним у січні 2021 року, заявника було повідомлено, що його заяву зареєстровано, перевірка за його заявою вже проводилася, ознак кримінального правопорушення з його заяви не вбачається, тому заяву розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян».
Отже, відомості за заявою ОСОБА_3 не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Розглядаючи скаргу, слідчий суддя враховує, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з частиною 1 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
При цьому відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені в частині 5 статті 214 КПК України, відповідно до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед інших відомостей, підлягає внесенню короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, також визначено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Отже, виходячи зі змісту статті 214 КПК України, заява про кримінальне правопорушення як передумова для початку досудового розслідування для внесення відомостей за такою заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинна містити виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
На переконання слідчого судді, заява ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення відповідає вищевказаним вимогам, оскільки викладені в ній обставини формально містять ознаки кримінального правопорушення, наявність чи відсутність якого може бути встановлена лише під час проведення досудового розслідування, що підтверджується долученими до скарги документами.
Між тим, станом на час розгляду скарги слідчим суддею дані щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою ОСОБА_3 Індустріальним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області слідчому судді не надані.
Слідчий суддя звертає увагу, що з правової норми статті 214 КПК України та запроваджених у державі внутрішніх процедур випливає, що нормами кримінального процесуального законодавства України встановлюється імперативний обов`язок внесення після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення відомостей за такою заявою до ЄРДР.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
При цьому згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу кримінального правопорушення для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Таким чином, на етапі прийняття заяви чи повідомлення про злочин, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.
Тобто норми КПК України не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Утвенко та Борисов проти Росії» наголосив, що «відмова національних органів влади відкрити кримінальне розслідування вказувала на невиконання державою процесуального зобов`язання щодо забезпечення ефективного розслідування. Інформація, зібрана в рамках «попередньої перевірки», не включала гарантій, які притаманні ефективному кримінальному розслідуванню. Отже, відсутність ефективного розслідування тверджень заявників складала порушення процесуального аспекту.
Враховуючи зазначену позицію Європейського суд з прав людини та положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, можна дійти висновку, що держава не може відмовити особі в проведенні ефективного розслідування за її заявою про кримінальне правопорушення.
Тож відомості, викладені у заяві особи, поданій у порядку ст. 214 КПК України, мають бути внесені до ЄРДР, навіть якщо попередня перевірка такої заяви вказує на очевидну відсутність ознак конкретного правопорушення, оскільки в цьому разі орган досудового розслідування приймає рішення про закриття такого провадження відповідно до статті 284 КПК України і не вправі відмовити особі з цих підстав у внесені відомостей за її заявою до ЄРДР.
З огляду на наведене, заявнику не може бути відмовлено в проведенні розслідування відомостей, викладених у його заяві, оскільки в іншому разі це може свідчити про порушення державною своїх зобов`язань.
Отже, приймаючи до уваги, що обставини, повідомлені ОСОБА_3 у його заяві, можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, проте слідчому судді органом досудового розслідування не надано даних щодо внесення за цією заявою відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя вважає, що скарга в частині зобов`язання уповноваженої особи Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості за заявою ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає задоволенню.

Разом із тим, не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_3 про визнання незаконною бездіяльності посадових осіб Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки за змістом частини 2 статті 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя вправі прийняти вичерпний перелік рішень, а саме: про скасування рішення слідчого чи прокурора, скасування повідомлення про підозру, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Слідчий суддя вважає, що зобов`язання органу досудового розслідування внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 само по собі є достатнім способом захисту порушених прав заявника.

Таким чином, скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 303-304, 306-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 14.12.2020 року.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1