Справа № 288/45/20
Провадження №11-кп/801/260/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю :

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

представника потерпілої-адвоката ОСОБА_9

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянув розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256 від 12.10.2019 року, за апеляційною скаргою з доповненнями захисника-адвоката ОСОБА_7 на вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 23.11.2020 року, яким:

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Новоград-Волинського Житомирської області,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

громадянина України, працюючого: ТОВ «Укрметцентр»,

раніше не судимого, -

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.3 КК України та засуджено до покарання у виді десяти років позбавленні волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з часу затримання з 12.10.2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 34337 грн. 29 коп. та моральну шкоду в сумі 1 000 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 27324,60 грн. та моральну шкоду в сумі 500 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 12018 грн. 47 коп..

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду першої інстанції, 12 жовтня 2019 року близько 00 год. 00 хв. ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Seat» моделі «Ibiza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить останньому на праві власності, рухався ним автодорогою «Ставище - Попільня» зі сторони с. Квітневого Попільнянського району Житомирської області у напрямку смт. Попільні Житомирської області.

Рухаючись вказаним транспортним засобом на 66 км.+650 м. автодороги «Ставище - Попільня», поблизу с. Попільні Попільнянського району Житомирської області водій ОСОБА_8 в порушення вимог п. 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, не врахував дорожні умови та дорожню обстановку, а в порушення вимог п. 12.1 вказаних Правил дорожнього руху України, під час вибору швидкості не врахував дорожню обстановку і стан свого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, допустив занос свого автомобіля та здійснив виїзд за межі проїзної частини, де автомобіль здійснив зіткнення із нерухомою перешкодою у вигляді дерева.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_12 загинула на місці дорожньо-транспортної пригоди, отримавши тілесні ушкодження у вигляді синця лівого стегна, саден (2-х) лівої гомілки, синця в ділянці правого колінного суглобу, саден правої кисті, садна в ділянці правого променево-зап`ясткового суглобу, закритого перелому правої ключиці, забоїв правої легені, крововиливів в корені обох легенів, численних переломів ребер справа, множинних саден обличчя та правої вушної мушлі, рваної рани в лівій скроневій ділянці, відкритого багато уламкового перелому кісток склепіння та основи черепа з розривом оболонок та руйнуванням мозкової речовини. Дані тілесні ушкодження за механізмом свого утворення складають тупу поєднану травму тіла та є смертельними.

Смерть ОСОБА_12 настала від тупої поєднаної травми тіла у вигляді відкритого багато уламкового перелому кісток склепіння та основи черепа з ушкодженням оболонок та руйнуванням мозкової речовини, множинних переломів ребер справа, перелому правої ключиці, забою правої легені, тощо.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у медичному закладі, отримавши під час дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження у вигляді вдавленого перелому в правій скроневій кістці з формуванням тріщин, які переходять в основу черепа, крововиливу в м`яку мозкову оболонку, перелому руків`я грудини, перелому поперечних відростків 1 та 2 грудних хребців, забою легенів, перелому верхньої гілки лобкової кістки зліва, садна на обличчі та тулубі. Всі вищевказані тілесні ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є тупою сукупною травмою тіла, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Смерть ОСОБА_13 настала від тупої сукупної травми тіла, яка ускладнилася розвитком полі органної недостатності та набряком головного мозку.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п.п. 1.10 та 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди з її наслідками.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В своїй апеляційній скарзі з доповненнями захисник-адвокат ОСОБА_7 ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 та призначення нового судового розгляду. Просить повторно дослідити всі обставини (докази), встановлені під час криминального провадження. Вимоги мотивує тим, що в ході судового розгляду не здобуто жодного доказу того, що ОСОБА_8 перебував в стані алкогольного спяніння під час ДТП. Суд не дослідив протоколи слідчих дій, у сторони захисту суд не з"ясував щодо заперечень з приводу допустимості доказів. В ході судового розгляду не було усунуто недоліки огляду місця ДТП від 12.10.2019 року. З тексту вироку суду не зрозуміло, в чому саме полягає грубе порушення Правил дорожнього руху зі сторони ОСОБА_8 в умовах конкретної місцевості, відповідного дорожнього покриття та видимості. Судом не досліджено речових доказів та залишено без розяснення висновки експерта № 3/114 від 27.11.2019 року з урахуванням даних, зафіксованих у протоколі огляду місця ДТП, показань ОСОБА_8 та слідчих експериментів. Також зазначає, що судом не враховано той факт, що одразу ж після ДТП ОСОБА_8 було госпіталізовано до реанімаційного відділення Попільнянської ЦРЛ, де йому надавалась медична допомога, а також відбиралась кров на аналізи. Не можуть бути визнані допустимими докази: протокол огляду місця ДТП від 12.10.2019 року та протокол слідчого есперименту за участю свідка ОСОБА_14 від 12.10.2019 року та протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 від 19.10.2019 року, оскільки вони суперечать ст.240 КПК України.

Позиції учасників судового провадження та мотиви суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями останньої; думку прокурора ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які заперечували проти апеляційної скарги з доповненнями адвоката ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга з доповненнями адвоката ОСОБА_7 -задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 в скоєні злочину, за який він засуджений при обставинах, викладених у вироку, є обґрунтованим, суд дав вірну юридично-правову оцінку і визначив кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 286 КК України.

Судом вірно кваліфіковано дії ОСОБА_8 як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, і підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме, показаннями потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.10.2019 року, схемою ДТП та ілюстративними таблицею до вказаного протоколу, протоколом огляду місця події від 12.10.2019 року та ілюстративною таблицею до нього, в ході якого оглянуто приміщення палати Попільнянської ЦРЛ за адресою смт. Попільня, вул. Київська, 40, протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 12.10.2019 року з відеозаписом слідчого експерименту, протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 від 19.10.2019 року з відеозаписом слідчого експерименту, протоколом огляду місця події від 13.10.2019 року з фотоілюстрацією до нього, протоколом огляду місця події від 19.10.2019 з фотоілюстрацією до нього, висновком експерта №321/130 від 05.11.2019, висновком експерта № 322 від 15.11.2019 року, висновком експерта №3577/1015 від 28.11.2019, згідно висновків якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 , висновком експерта № 3/1024 від 22.11.2019 року з ілюстративною таблицею, та іншими.

Сам обвинувачений ОСОБА_8 наполягав на тому, що ДТП сталась не з його вини, це був нещасний випадок, оскільки під час руху за 20 м до повороту перед автомобілем побачив тварину, яка вискочила на дорогу (собака чи кабан). Через декілька секунд відбулось зіткнення тварини та автомобіля, в передній правий бік, після чого він втратив можливість керувати транспортним засобом, гальма відмовили, автомобіль занесло та відбулося зіткнення із деревом.

Доводи адвоката щодо того, що під час ДТП ОСОБА_8 не був стані алкогольного сп`яніння і після ДТП ОСОБА_8 було госпіталізовано до реанімаційного відділення Попільнянської ЦРЛ, де йому надавалась медична допомога, а також відбиралась кров на аналізи, спростовуються поясненнями наступних свідків: ОСОБА_20 , який суду першої інстанції пояснив, що на місці події ОСОБА_8 говорив, що він випив, як так сталося він не знає. Що перед ДТП на дорогу щось вибігло він від ОСОБА_8 не чув. На пропозицію працівників поліції пройти тест на стан алкогольного сп`яніння обвинувачений відмовився.

З показань свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 вбачається, що ОСОБА_8 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння. Жодних слідів крові чи трупів тварин на місці ДТП не було, дощу чи інших опадів не було.

Свідок ОСОБА_23 також підтвердила, що ОСОБА_8 відмовився від проведення аналізу крові на вміст етанолу, проте лікар, який проводив першочерговий огляд ОСОБА_8 у Попільнянській ЦРЛ, вказав у акті про наявність у ОСОБА_8 запаху алкоголю з рота.

Вказаним показанням свідків суд першої інстанції дав вірну юридично-правову оцінку з точки зору належності та допустимості.

Доводи адвоката про неповноту висновків експерта суд не бере до уваги, оскільки у висновку експерта № 3/1024 від 22.11.2019 року з ілюстративною таблицею, чітко вказано, що «на момент огляду робоча гальмова система автомобіля "Seat Ibiza" д.н.з. НОМЕР_3 знаходиться в технічно справному стані, рульове керування автомобіля "Seat Ibiza" д.н.з. НОМЕР_3 знаходиться в технічно справному стані. В процесі дослідження технічного стану робочої гальмової системи та рульового керування автомобіля "Seat Ibiza" д.н.з. НОМЕР_3 не встановлено яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічних непрацездатностей зазначених систем, які б могли знаходитись в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної ДТП» (т.3 а.с.№№20-34).

Висновком експерта №19/12/1-192-СЕ/19 від 13.12.2019, встановлено, що «на шині переднього правого колеса автомобіля "Seat Ibiza" д.н.з. НОМЕР_3 слідів розриву, які могли виникнути безпосередньо перед ДТП, не виявлено також не виявлено слідів, які можуть свідчити про рух шини без тиску повітря у них до моменту ДТП, окрім цього пошкоджень, які могли виникнути безпосередньо перед ДТП, не виявлено; на диску переднього правого колеса автомобіля "Seat Ibiza" д.н.з. НОМЕР_3 слідів, які можуть свідчити про рух шини без тиску повітря у них до моменту ДТП, не виявлено» (т.3 а.с. №№86-92).

Тобто на момент ДТП автомобіль був у справному стані, пошкоджень та слідів розриву шин, які могли виникнути безпосередньо перед ДТП, експертизою не встановлено.

Доводи адвоката про визнання недопустимими доказів: протоколу огляду місця ДТП від 12.10.2019 року, протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 12.10.2019 року та протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 від 19.10.2019 року, оскільки вони суперечать ст.240 КПК України, апеляційний суд вважає непереконливими, оскільки наявність можливих арифметичних чи орфографічних помилок або незначних розбіжностей в часі їх складання, не можуть бути безумовною підставою для визнання доказів недопустимими, при умові, що вказані докази обвинувачення складались органом досудового розслідування безпосередньо на місці вчинення ДТП, в нічний час. Фактичні обставини, викладені у вказаних документах не надумані, не спотворені, узгоджуються в цілому з іншими доказами в іх сукупності.

Щодо призначеного обвинуваченому покарання.
Апеляційний суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_8 відповідає загальним засадам ст. ст. 65-67 КК України і апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 підлягає залишенню без задоволення і в цій частині.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Абзацами 1, 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, вказаних вимог закону суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, також дотримався.

Так, судом було враховано ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, особу винного та відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обтяжуючих покарання обставин (вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, тяжкі наслідки, завдані злочином - загибеллю двох неповнолітніх) .

Апеляційний суд враховує і ту обставину, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, не визнав вину, визнав частково цивільний позов, раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи.

Також суд враховує і думку потерпілих, які просили призначити ОСОБА_8 суворе покарання.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини у справі про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого, суд дійшов висновку, з яким погоджується і колегія суддів апеляційного суду, що для обвинуваченого ОСОБА_8 буде доцільним призначення покарання у виді позбавлення волі на строк необхідний та достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у межах санкції частини статті інкримінованого у вину суспільно небезпечного діяння, тобто у виді десяти років позбавлення волі. Тому призначене судом покарання повністю відповідає вимогам закону, є справедливим і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого і повній мірі відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає положенням ст. 65 КК України, закону вцілому.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суди покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

Судом під час розгляду провадження зазначені вимоги закону дотримані, а ухвалений вирок є законним в частині доведення вини особи у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника-адвоката ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 23.11.2020 року відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 3 (трьох) місяців, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4