Справа № 215/2791/21
ВИРОК
29 липня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, одруженої, маючої на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особою з інвалідністю не є , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
- 04.04.2013 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт;
- 04.06.2013 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.70, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України 2001 року, звільнена від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 2 роки;
- 31.10.2013 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 04.06.2013 року та остаточно призначено 3 роки 3 місці позбавлення волі, 13.08.2015 року звільнена у зв`язку з відбуттям покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченої - ОСОБА_3 ,
Обвинувачена ОСОБА_3 15.02.2021, приблизно о 03.30 годині прийшла до місця мешкання свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , де побачила в руках потерпілої ОСОБА_8 мобільний телефон « SAMSUNG GALAXY A 11», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , що належить потерпілій на праві власності.
В цей час та місці у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а саме, вказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій зазначений вище раптово виниклий прямий умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у кімнаті вищевказаної квартири, приблизно о 04.30 годині, діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, скориставшись відсутністю свідків та тим, що потерпіла ОСОБА_8 залишила телефон без нагляду, поклавши його у другій спальні у гардеробі на середній полиці, впевнившись у тому, що її дії носять таємний характер, шляхом вільного доступу взяла із полиці вказаної шафи мобільний телефон «SAMSUNG GALAXY A 11», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , після чого із викраденим майном покинула місце вчинення злочину, та тим самим, таємно викрала вказане майно, обернувши його в подальшому на свою користь.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3100.00 грн (три тисячі сто гривень).
Також повторно, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.03.2021, близько 16.00 годині, перебувавши у Кафе «Ласощі» що знаходить по вул. Ухтомського Тернівського району, м. Кривого Рогу, побачила раніше знайомихо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Підсівши до них за стіл ОСОБА_3 побачила в руках ОСОБА_9 мобільний телефон «XIAOMI READMI 8A», IMEI: НОМЕР_3 з сім картою мобільного оператора «Киевстар» НОМЕР_4 , що належить на праві власності останньому.
В цей час та місці у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а саме, вказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій зазначений вище раптово виниклий прямий умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у кафе «Ласощі» за вищевказаним столом, приблизно о 18.00 годині, діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, скориставшись відсутністю свідків та тим, що потерпілий ОСОБА_9 залишив вищезгаданий мобільний телефон на столі та пішов курити на двір, впевнившись у тому, що її дії носять таємний характер, шляхом вільного доступу взяла зі столу мобільний телефон «XIAOMI READMI 8A», IMEI: НОМЕР_3 з сім картою мобільного оператора «Киевстар» НОМЕР_4 , що належить потерпілому ОСОБА_9 , після чого із викраденим майном покинула місце вчинення злочину, та тим самим, таємно викрала вказане майно, обернувши його в подальшому на свою користь.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2399.67 грн (дві тисячі триста дев`яноста дев`ять гривень шістдесят сім копійок).
Ці умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість, підтвердила обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснила, що вона дійсно викрала у потерпілої ОСОБА_8 мобільний телефон «Самсунг» та здала його в ломбард, грошима розпорядилася на власний розсуд. Крім того, вона в кафе «Ласощі» у потерпілого ОСОБА_9 викрала мобільний телефон, який також здала в ломбард, гроші витратила на власні потреби.
Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.
Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням обвинуваченою винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачена та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченій роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого: ч. 2 ст. 185 КК України , за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Пом`якшуючою покарання обставиною, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою за ст. 185 ч.2 КК України відноситься до класифікації нетяжкого злочину, обвинувачена за допомогою до лікаря-психіатра та до лікаря-нарколога не зверталася, раніше судима, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, громадською корисною працею не займається, не є особою з інвалідністю, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченої ОСОБА_3 оцінюються як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та становить високу небезпеку для суспільства.
Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винної, тяжкість злочину, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченій у виді позбавлення волі, та вважає можливим звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченої, а також попередження вчинення нею нових злочинів.
Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Згідно п.2 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.
Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченої в порядку ст. 122, 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки , якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: чохол чорного кольору по типу «Книжечка», який згідно розписки знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 залишити в користуванні потерпілої;
-оптичний диск DVD-R 16 х 4.7 GB 120 min зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

СУДДЯ: