Справа № 482/361/21
Номер провадження 1-кп/482/124/2021
В И Р О К

Іменем України

11 травня 2021 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000448 від 26.12.2020 року, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кам`янське Ленінського району АР Крим, кримського татаріна, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, головного санітарного інструктора бригади медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , на утриманні дітей не має, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

із участю прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , в присутності потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем та, проходячи військову службу за контрактом на посаді водія-санітара медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший матрос, будучи особою, яка керує технічно-справним автомобілем марки «Renault Scenic» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 25.12.2020 року о 19 годині 10 хвилин, у темний час доби, рухаючись по проїжджій частині автомобільної дороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» з боку м.Нова Одеса в напрямку м. Вознесенська, рухаючись в районі 182 км. + 100 м., діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відведення, порушив вимоги п.п.12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), а саме, керуючи транспортним засобом засобом марки «Renault Scenic» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , не встежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, а також під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ОСОБА_3 , не урахувавши дорожню обстановку і стан свого автомобіля «Renault Scenic» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , хоча мав таку технічну можливість, допустив виїзд поза межі проїзної частини на праве узбіччя по напрямку свого руху з подальшим контактуванням транспортного засобу «Renault Scenic» з реєстраційним номером НОМЕР_2 з перешкодою у вигляді дерева.
Встановлено, що в даний час проїжджа частина мала вологе, чисте, асфальтоване покриття без значних вибоїн та шкоджень, являла собою заокруглення, та мала по одній смузі руху для руху транспортних засобів у кожному напрямку.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир транспортного засобу, марки «Renault Scenic» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливу над твердою оболонкою головного мозку в правій лобній ділянці, крововиливу під твердою оболонкою головного мозку в правій лобно-скровиневій ділянці, лінійного перелому правої скровиневої кістки, повного внутрішнього суглобового фрагментального перелому проксимального відділу лівої плечової кістки зі зміщенням уламків та нижнього підвивиху, які відносятся до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

12 березня 2021 року між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України, щодо узгодженого покарання у вигляді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 під час досудового розслідування надала прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 . Під час судового засідання потерпіла підтвердила свою згоду на укладення угоди.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки ухвалення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним або суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який враховуючи положення ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення обвинуваченого суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Суд, в порядку ст.474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того вказані обставини були підтверджені в судовому засіданні захисником ОСОБА_6 , який був присутній під час укладення угоди.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР № 0000448 від 26.12.2020 року) між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Суд вважає за необхідне згідно ст.ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертиз.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 березня 2021 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

В силу п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі:

- автомобіль марки «Renault Scenic» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3 - зилишити йому як власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в розмірі 4633 (чотири тисячі шістсот тридцять три) грн. 47 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1