У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року

м. Харків

справа №638/5211/21
провадження №1-в/638/360/21

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» - ОСОБА_4 ,
засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_6 , погоджене з головою спостережної комісії у Шевченківському районі м. Харкова ОСОБА_7 , про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макарівка Золочівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, до засудження не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше засудженого вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2003 року за статтею 15, частиною першою статті 186 КК України, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17 червня 2005 року за частиною другою статті 185, статтею 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 08 червня 2006 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці за постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 травня 2006 року, відповідно до вимог статті 81 КК України; вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 березня 2008 року за статтею 353, частиною другою статті 190, частиною першою статті 70 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 29 жовтня 2008 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 5 днів за постановою Орджонікідзевським районного суду міста Харкова від 21 жовтня 2008 року, відповідно до вимог статті 81 КК України; вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 вересня 2010 року за частиною другою статті 185, частиною другою статті 353, частиною першою статті 353, статтею 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 19 листопада 2013 року відповідно до ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 листопада 2013 року умовно- достроково на невідбутий строк 23 дня, відповідно до вимог статті 81 КК України; вироком Київського районного суду м. Харкова від 03 березня 2014 року за частиною другою статті 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 01 вересня 2014 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 серпня 2014 року на підставі статті 1 п. в. ЗУ «Про амністію 2014 року» від подальшого відбування покарання;

засудженого вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року за частиною другою статті 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; вироком Московського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року за частиною першою статті 309, частиною другою статті 187, частиною другою статті 185, частиною першою статті 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі частини п`ятої статті 72 КК України зараховано до покарання строк тримання під вартою з 14 квітня 2016 року по 20 червня 2017 року включно та проведено його з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2017 року на підставі пункту 11 частини першої статті 537, пункту 2 частини другої статті 539 КПК України призначено покарання при наявності декількох вироків; вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року та вироком Московського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року та ухвалено вважати засудженим за частиною першою статті 309, частиною другою статті 187, частиною другою статті 185, частиною першою статті 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі частини четвертої статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року більш суворим покаранням призначеного за даним вироком та остаточно призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 січня 2019 року відповідно до закону України від 26 листопада 2015 року на підставі частини п`ятої статті 72 КК України зарахувано у строк попереднього ув`язнення в період з 14 квітня 2016 року по 18 серпня 2017 року включно в строк покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2020 року приведено вирок Московського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року та ухвалено вважати засудженим за частиною першою статті 309 КК України до кримінального покарання у виді 2 років обмеження волі. В іншій частині ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2017 року залишено без змін.

у с т а н о в и в:

Начальник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_6 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з поданням, яке погоджене з головою спостережної комісії у Шевченківському районі м. Харкова ОСОБА_7 , про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макарівка Золочівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, до засудження не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року за частиною другою статті 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; вироком Московського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року частиною першою статті 309, частиною другою статті 187, частиною другою статті 185, частиною першою статті 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі частини пятої статті 72 КК України зараховано до покарання строк тримання під вартою з 14 квітня 2016 року по 20 червня 2017 року включно та проведено його з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2017 року на підставі пункту 11 частини першої статті 537, пункту 2 частини другої статті 539 КПК України призначено покарання при наявності декількох вироків; вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року та вироком Московського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року та ухвалено вважати засудженим за частиною першою статті 309, частиною другою статті 187, частиною другою статті 185, частиною першою статті 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі статті 70 частини 4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року більш суворим покаранням призначеного за даним вироком та остаточно призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 січня 2019 року відповідно до закону України від 26 листопада 2015 року на підставі частини п`ятої статті 72 КК України зараховано у строк попереднього ув`язнення в період з 14 квітня 2016 року по 18 серпня 2017 року включно в строк покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2020 року приведено вирок Московського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року та ухвалено вважати засудженим за частиною першою статті 309 КК України до кримінального покарання у виді 2 років обмеження волі. В іншій частині ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2017 року залишено без змін.

Подання обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_5 прибув 07 вересня 2017 року з державної установи «Харківський СІ». Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15 квітня 2016 року. Під час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» вимоги режиму тримання не порушував, дисциплінарних стягнень не мав, адміністрацією установи не заохочувався, до праці не залучався. З 07 вересня 2017 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умові відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений три рази ,але має одне стягнення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Згідно графіку приймає участь у неоплатних роботах з благоустрою території відділення, до яких ставиться добре. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував. Згідно медичної довідки працездатний з обмеженнями. В особистості засудженого відбувся процес позитивних змін, проявляє готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення вказаного подання не заперечував.

Представник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» подання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений подання підтримав, просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, витребувані за запитом суду документи, а також подання з доданими до нього документами, суд дійшов висновку про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 з таких підстав.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року, вироком Московського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року за частиною першою статті 309 , частиною другою статті 187, частиною другою статті 185, частиною першою статті 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі статті частини четвертої статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року більш суворим покаранням призначеного за даним вироком та остаточно призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 січня 2019 року відповідно до закону України від 26 листопада 2015 року на підставі частини п`ятої статті 72 КК України зараховано у строк попереднього ув`язнення в період з 14 квітня 2016 року по 18 серпня 2017 року включно в строк покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2020 року приведено вирок Московського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року та ухвалено вважати засудженим за частиною першою статті 309 КК України до кримінального покарання у виді 2 років обмеження волі. В іншій частині ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2017 року залишено без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 - 14 квітня 2016 року, а кінець строку відбування покарання - 09 грудня 2021 року.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15 квітня 2016 року. Під час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» вимоги режиму тримання не порушував, дисциплінарних стягнень не мав, адміністрацією установи не заохочувався, до праці не залучався. З 07 вересня 2017 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умові відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений три рази, але має одне стягнення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Згідно графіку приймає участь у неоплатних роботах з благоустрою території відділення, до яких ставиться добре. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував. Згідно медичної довідки працездатний з обмеженнями. В особистості засудженого відбувся процес позитивних змін, проявляє готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Вказані обставини підтверджуються характеристикою засудженого ОСОБА_5 від 24 березня 2021 року.

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_5 , виданою адміністрацією державної установи, останньому оголошувалося три подяки 23 квітня 2019 року, 24 липня 2020 року та 08 лютого 2021 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Має одне погашене стягнення, а саме - 16 січня 2020 року ОСОБА_5 було оголошено догану за те, що він відмовився надавати особисті речі для догляду.

Відповідно до психологічної характеристики від 24 березня 2021 року, виданої провідним психологом відділу соціально-виховної та психологічної роботи лейтенантом внутрішніх справ ОСОБА_8 , Під час перебування в установі засуджений ОСОБА_5 , на профілактичному обліку, як схильний до суїциду чи аутоагресії не перебував. За результатами психодіагностичної бесіди та тестування особистість засудженого ОСОБА_5 , характеризується переважно холеричним типом темпераменту. Стриманий, спрямований на справу. Виступає борцем за справедливість. Гарний помічник, але поганий організатор. Обережний. Вважає за краще залишатися в тіні. У компаніях, як правило, не перебуває. Дружить удвох. Взаєминам надає велике значення. По відношенню до представників адміністрації ввічливий. Консервативний, буде підтримувати звичний порядок. До праці ставлення позитивне, буде якісно виконувати різноманітні робочі завдання за умови чіткої постановки строків та об`єму роботи.

Згідно з довідкою, виданою головним бухгалтером ОСОБА_9 , станом на 02 березня 2021 року до ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» виконавчі листи на ОСОБА_5 , 1978 року народження, не надходили.

Відповідно до довідки, виданої головним бухгалтером фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку підполковником внутрішньої служби ОСОБА_9 та погодженої помічником начальника установи з ЗЗПтаТА майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , засуджений ОСОБА_5 , 1978 народження, виводився на оплачувані роботи у грудні 2017 року, лютому, березні, травні, липні, вересні, листопаді, грудні 2018 року, січні - грудні 2019 року, в січні-травні 2020 року, в липні 2020 року виводився на оплачувані роботи та працював на посаді «підсобний робітник».

Згідно довідки від 01 березня 2021 року, наданих за підписом в.о. завідувача медичної частини № 25 філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській і Луганській областях на засудженого ОСОБА_5 , останній має діагноз: ПТФС вен нижніх кінцівок. ВНЧМТ (2006). Працездатний з обмеженнями.

У роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, зазначено, що суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Згідно з частиною другою статті 67 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до частиною другою статті 81 КК України обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.

Згідно витягу з протоколу засідання РКЗВ № 11 від 24 березня 2021 року було постановлено подати матеріали до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України щодо ОСОБА_5 , який своєю поведінкою довів своє виправлення.

Згідно зі статтею 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статті 81 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироку суд вирішує питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, наявність доказів, які свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, суд прийшов до висновку про задоволення подання.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, що він став на шлях виправлення, і оскільки станом на 24 березня 2021 року невідбута частина покарання, призначеного ОСОБА_5 складає 08 місяців 15 днів, засуджений відбув більше ніж дві третини призначеного покарання, а отже до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З урахуванням положень статті 81 КК України суд доходить висновку про задоволення подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_6 та звільнення умовно-достроково ОСОБА_5 від призначеного йому покарання.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, статтею 81 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_6 , погоджене з головою спостережної комісії у Шевченківському районі м. Харкова ОСОБА_7 , про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року за частиною другою статті 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; вироком Московського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року за частиною першою статті 309, частиною другою статті 187, частиною другою статті 185, частиною першою статті 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі статті частини п`ятої 72 КК України зараховано до покарання строк тримання під вартою з 14 квітня 2016 року по 20 червня 2017 року включно та проведено його з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2017 року на підставі пункту 11 частини першої статті 537, пункту 2 частини другої статті 539 КПК України призначено покарання при наявності декількох вироків, за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року та вироком Московського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року та ухвалено вважати засудженим за частиною першою статті 309, частиною другою статті 187, частиною другою статті 185, частиною першою статті 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі частини четвертої статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року більш суворим покаранням призначеного за даним вироком та остаточно призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, який ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 січня 2019 року відповідно до закону України від 26 листопада 2015 року на підставі частини п`ятої статті 72 КК України зарахувано у строк попереднього ув`язнення в період з 14 квітня 2016 року по 18 серпня 2017 року включно в строк покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2020 року приведено вирок Московського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року та ухвалено вважати засудженим за частиною першою статті 309 КК України до кримінального покарання у виді 2 років обмеження волі. В іншій частині ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2017 року залишено без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту оголошення.

Суддя ОСОБА_1