Дата документу 07.04.2021 Справа № 310/8135/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/849/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №310/8135/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинувачених

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянськ Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Троїцько-Печерськ Республіка Комі Російська Федерація, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою міськрайонного суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК, та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.185 КК, на 60 днів, тобто до 21.05.2021 року включно.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просив ухвалу скасувати та застосувати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Свої вимоги мотивував тим, що ризики, на які послався суд першої інстанції, нічим не доведені. Крім того, суд при прийнятті рішення не врахував стан його здоров`я, а також те, що він має на утриманні двох малолітніх дітей.

Сторони кримінального провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду. Клопотань про розгляд апеляційної скарги за участю сторін не надійшло, а тому апеляційний розгляд з огляду на ч.4 ст.422-1 КПК здійснено без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційному порядку ніким не оскаржена, то, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК, ухвала суду в цій частині не переглядалася.
З представлених матеріалів провадження вбачається, що в провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.185 КК.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою, в тому числі і обвинуваченого ОСОБА_6 .

Суд, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , виходив з того, що у справі продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, а тому для запобігання цих ризиків необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 - 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів рішення суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ґрунтується на зазначених вимогах закону.

Так, з наданих матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше дев`ять разів притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі. Проте знову обвинувачується у вчиненні умисного корисливого тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання лише у виді позбавлення волі.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 не одружений, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, що свідчить про відсутність соціальних чинників стримуючого характеру. Судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 наразі триває і не завершено, свідки у справі судом не допитані.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може ухилитися від суду та впливати на свідків у справі.

Тому твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими, оскільки встановлені судом обставини безумовно виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого ОСОБА_6 перебувати на волі.

Обставини, на які посилався обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого, та вони не здатні у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилання обвинуваченого про недоведеність пред`явленого йому обвинувачення є передчасними, оскільки ці питання безпосередньо стосуються доказування винуватості чи невинуватості особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, і підлягають оцінці при розгляді місцевим судом справи по суті пред`явленого цій особі обвинувачення. Апеляційний суд при перевірці рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання особи під вартою, ухваленого під час судового розгляду, перевіряє лише наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК та необхідність продовження застосування щодо неї обмежувального заходу.
Відтак, суд першої інстанції, з`ясувавши і дослідивши всі обставини, які за законом мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, обґрунтовано продовжив строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, навівши в ухвалі мотиви прийнятого ним рішення.

Даних, які би безумовно унеможливлювали подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, надані матеріали провадження не містять.

Отже колегія суддів, виходячи з наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2021 року в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4