Справа №621/458/21
Провадження №1-кс/621/122/21
УХВАЛА
Іменем України
23 лютого 2021 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, не одруженої, маючої на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
встановив:
В обґрунтування клопотання зазначила, що 09.02.2021 у вечірній час, близько 18 год 00 хв, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 знаходилися за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , де разом вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв у ОСОБА_5 , яка на той час перебувала в стані алкогольного сп`яніння, виник умисел на навмисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . З метою реалізації свого умислу ОСОБА_5 в той же день та час, діючи умисно, протиправно з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, нанесла не менше чотирьох ударів дерев`яною дошкою для нарізки по голові ОСОБА_7 , спричинивши останньому, відповідно до довідки судово-медичного експерта Зміївського РВ ХОБСМЕ закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку тяжкого ступеню з утворенням субдуральної гематоми праворуч, що ускладнилося у своїй течії розвитком набряку та набрякання головного мозку. По ступеню тяжкості вищевказана черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (згідно п. 2.1.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).
22 лютого 2021 року ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК У країни.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий вважала, що є підстави для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Під час розгляду клопотання прокурор ОСОБА_3 наполягала на його задоволенні посилаючись на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Підозрювана ОСОБА_5 не заперечувала проти застосування стосовно неї запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Вислухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд дійшов наступного:
Зідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 121 КК України, відповідно за якою їй загрожує, у разі визнання винуватою, покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.
Вивченням особи підозрюваної встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, раніше не судима, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
Наявність перелічених обставин свідчить про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні.
Таким чином, слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, тому клопотання про застосування стосовно підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України,
п о с т а н о в и в :
Клопотання старшого слідчого відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури в Харківській області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: прибувати до СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області або до суду за кожною вимогою або повідомляти про неможливість прибуття.
Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на сектор превенції патрульної поліції відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.
Строк дії ухвали в частині покладених обов`язків встановити на два місяці, тобто до 23 квітня 2021 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний тескт ухвали складено о 17 год 00 хв 23.02.2021.
Слідчий суддя: