Справа № 346/714/21
Провадження № 1-кп/346/381/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000293 від 16.12.2020 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, на утриманні нікого не має, з середньою освітою, не працює, депутатом та інвалідом не являється, раніше неодноразово судимий, останній раз засуджений вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.07.2020 за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 180 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив умисні дій, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Досудовим розслідуванням встановлено, що вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.07.2020, ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт. Вирок суду набрав законної сили 20.08.2020 року, після чого його копія направлена для виконання в Коломийський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані: додержуватись встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання; сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацювати встановлений судом строк громадських робіт; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

27.10.2020 року працівниками Коломийського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області засудженому ОСОБА_3 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт і попереджено про те, що у разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, про що у останнього була відібрана письмова підписка.

Цього ж дня працівниками Коломийського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області засудженому ОСОБА_3 було видано направлення в Отинійський комбінат комунальних підприємств для подальшого відбуття покарання у виді громадських робіт, починаючи з 28.10.2020 року.

27.10.2020 року, на підставі вищевказаного направлення, начальником Отинійського комбінату комунальних підприємств видано наказ № 56, згідно якого засуджений ОСОБА_3 прийнятий на громадські роботи, де він повинен працювати не більше, як 4 години в день. До виконання громадських робіт приступити з 28.10.2020 року.

Однак ОСОБА_3 , будучи належно ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також правовими наслідками в разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ухилився від відбування даного покарання.

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, допустив порушення порядку і умов відбування даного покарання, а саме: не з`являвся на громадські роботи у жовтні місяці 2020 в період часу з 28.10.2020 по 30.10.2020 без поважних причин; в листопаді 2020 не з`являвся на громадські роботи в період часу з 23.11.2020 по 27.11.2020, чим довів своє небажання стати на шлях виправлення.

Окрім того, в грудні місяці 2020 засуджений ОСОБА_4 без поважних на те причин не з`являвся на громадські роботи в період із 01.12.2020 по 25.12.2020 року.

Станом на 28.12.2020 року, із призначених згідно вироку Коломийського міськрайонного суду Івано Франківської області від 20.07.2020 - 180 годин громадських робіт, засуджений ОСОБА_3 відбув тільки 60 годин громадських робіт.

Прокурор подав до суду обвинувальний акт із заявою про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Відповідно до положень ч.2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.
Відповідно до ч.1 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Як вбачається з долученої до обвинувального акта письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 від 15.01.2021 року обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.
Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування №0000293 від 16.12.2020 та документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема протокол допиту підозрюваного від 29.12.2020 (арк. справи 50-51).
Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України - вчинення умисних дій, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт доведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.
Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, яка обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, розлучений, на утриманні нікого не має.
Отже, суд доходить висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Речовими доказами розпорядитися за належністю у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 381, 382 КПК України, суд,

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного)місяця арешту.
На підставі ч. 1 ст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, повністю не відбутого покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.07.2020 року - 120 годин громадських робіт, що відповідно до ст. 72 КК України становить 15 днів арешту, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (одного) місяця та 15 (п`ятнадцяти) днів арешту.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок може бути подано апеляцію до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення. У випадку неподання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після закінчення встановлених строків апеляційного оскарження.

Суддя ОСОБА_1