ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/534/21 Справа № 202/1732/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2021 року було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України строком до 15 травня 2021 року.
Вказана ухвала обґрунтована тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, яке виразилось в порушенні особою Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Слідчий суддя зробив висновок, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що в свою чергу підтверджує існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Також слідчий суддя зробив висновок про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків, адже останній має доступ до матеріалів кримінального провадження, та користуючись своїм правом, йому можуть стати відомі анкетні дані свідків, на яких в подальшому може здійснювати вплив з приховування дійсних обставин пригоди.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки як було встановлено в ході розгляду клопотання, ОСОБА_7 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, що свідчить про те, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що в ухвалі слідчого судді не викладені конкретні обставини, на підставі яких він зробив висновок щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник зазначив, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний не залишав місце ДТП, сам викликав працівників поліції та швидку медичну допомогу, що свідчить про відсутність будь-яких спроб переховуватись.
Захисник також вважає, що слідчим суддею не враховано особу підозрюваного, який працює неофіційно, має на утриманні батьків, тобто має міцні соціальні зв`язки, крім того, має намір відшкодувати потерпілим завдану шкоду.
Захисник наголошує, що ОСОБА_7 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 130 КУпАП у 2017 році, тобто пройшло більше трьох років, і за цей час він не притягувався повторно, а тому слідчий суддя безпідставно зробив висновок про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке є тяжким злочином, та за яке передбачено основне покарання виключно у виді позбавлення волі, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості вказаного злочину.
Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 , він може вдатись до спроб переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків або перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, тому ризики, передбачені п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.
Колегія суддів також не приймає доводи захисника щодо того, що відсутній ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 притягувався до адміністративної відповідальності більше трьох років тому.
Колегія суддів зазначає, що у 2017 році ОСОБА_7 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто мали місце порушення Правил дорожнього руху України, і наразі ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення з тяжкими наслідками внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, тобто ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним і реально існує, враховуючи, що в матеріалах провадження відсутні відомості щодо позбавлення ОСОБА_7 права керування транспортними засобами.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи захисника підозрюваного ОСОБА_7 стосовно того, що він має працює неофіційно, має на утриманні батьків, тобто має міцні соціальні зв`язки, оскільки наявність та міцність вказаних соціальних зв`язків і дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4