Справа № 524/2773/20
Провадження 1-кп/524/495/20
УХВАЛА

09.06.2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0002590 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середня - спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

?17.07.1996 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 86, ч. 2 ст. 81, ч. 3 ст. 44, ст. 45, 46-1 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

?28.04.2000 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбалення волі з конфіскацією майна. Звільнений 24.07.2001 року.

?27.06.2003 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ст. 70, 71 КК України до 4 років 3 місяца позбавлення волі. Звільнений 29.10.2006 року.

?04.12.2007 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 204, ч. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 10.04.2014 року;

?16.07.2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 263, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

?25.03.2015 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

?20.05.2015 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 18.02.2020 року.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 360, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 316 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 360, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 316 КК України.
Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до ухвали суду від 14.04.2021 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 12.06.2021 року.
У судовому засіданні судом на обговорення учасників процесу постановлено питання щодо доцільності продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні вважав за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 зазначивши, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, вважали, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити біль м`який запобіжний захід.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п.36 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував той факт, що він вчинив злочини. Отже, обвинувачення ОСОБА_5 на даній стадії кримінального процесу є достатньо обґрунтованим.
Зі слів обвинуваченого, судом встановлено, що він постійного місця роботи не має, зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , а тому, суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_5 не маючи міцних соціальних зв`язків у будь-який час може змінити місце проживання та переховуватися від суду.
За викладених обставин, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , особу обвинуваченого, який постійного джерела доходу не має, своєї родини не має, раніше неодноразово був засуджений та відбував покарання у вигляді позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 18.02.2020 року, після чого знову вчинив ряд крадіжок. За таких обставин, з метою запобігання ризикам, що передбачені ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає недостатнім застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому відносно обвинуваченого необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, суд, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи підозрюваної, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з урахуванням тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, одне з ячких є тяжким злочином, та відомостей, що характеризують обвинуваченого, суд визначає заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 40540 грн.
Керуючись ст. 331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме - до 07 серпня 2021 року включно.
Визначити суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатих осіб в сумі 40540 гривень.
Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач коштів ТУ ДСА України в Полтавській області, ЗКПО 26304855, розрахунковий рахунок UA8015950 В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу: запобіжний захід - застава.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23».
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури та Автозаводський районний суд м. Кременчука.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з - під варти внаслідок внесення застави, визначеної у нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Уповноважена службова особа ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23» у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_5 зобов`язана роз`ясняти йому обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 на строк не більше 60 діб наступні обов`язки, що передбачені ст.194 КПК України:
- не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця проживання.
Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснити наслідки невиконання покладених на ного обовязків, а саме: якщо він будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки або якщо порушить покладені на нього даною ухвалою суду обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського Апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1