ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/417/21 Справа № 693/329/19 Категорія: п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 березня 2021 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків, Черкаської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст..89 КК України раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та призначено йому покарання:

-за п.6 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк дванадцять років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, ч.1 ст. 70 КК України за сукупність злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк дванадцять років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 відраховувати з 24.03.2021.

В строк відбування покарання ОСОБА_9 зарахувати строк перебування під вартою з 18.12.2018 по 24.03.2021, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_9 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 9152 грн.

Вирішено долю речових доказів у відповідності до ст.100 КПК України,

Арешт на майно ОСОБА_10 накладений ухвалами слідчого судді Жашківського районного суду від 19.12.2018 та 20.12.2018 скасований.

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку ОСОБА_9 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 17 грудня 2018 року близько 01 год. 00 хв., у м. Жашків, Черкаської області, спільно з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та цілеспрямовано, шляхом розбиття віконного скла дверей веранди, проникли в житловий будинок домоволодіння АДРЕСА_2 , вказаного населеного пункту де, усвідомлюючи протиправність своїх дій, і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, направлених на позбавлення життя, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, грошовими коштами та цінностями ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для власного збагачення, застосувавши насильство, небезпечне для життя та здоров`я ОСОБА_10 , а саме шляхом нанесення множинних ударів по різним частинам тіла потерпілого, спричинили тілесні ушкодження, у вигляді: множинних синців та садна лиця, закритого перелому кісток носа, травматичного видалення та вивих двох верхніх середніх різців, множинних синців, саден, забійної рани всіх кінцівок і таза, які утворились від дії тупих твердих предметів, цілком можливо від нанесення численних ударів руками, ногами та іншими предметами з обмеженою травматичною поверхнею і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також: забійної рани голови, травматичних крововиливів під м`які та тверду мозкові оболонки, як травматичний комплекс черепно - мозкової травми, закритої травми грудної клітки, що супроводжувалась множинними синцями грудної клітки, множинними двобічними переломами ребер, переломом грудини, колапсом обох легень і спричинила гостру дихальну недостатність, які виникли від дії тупих твердих предметів, цілком можливо від багаторазового стиснення грудної клітки та нанесення ударів руками, ногами та предметом з ребром і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, внаслідок чого настала смерть потерпілого.

Він же, продовжуючи знаходитись в житловому будинку домоволодіння АДРЕСА_2 , вказаного населеного пункту, з метою заволодіння чужим майном, грошовими коштами та цінностями для власного збагачення, здійснив напад та заволодів наступним майном ОСОБА_10 :

- сковородою алюмінієвою, вартістю 105 грн.;

- каструлею алюмінієвою ємкістю 3 л, вартістю 83 грн.;

- каструлею алюмінієвою ємкістю 5 л, вартістю 150 грн.;

- магнітолою «BRAVIS», вартістю 1000 грн.;

- тюнером супутникового телебачення, вартістю 335 грн.;

- мобільним телефоном «Samsung GTE-1195», вартістю 335 грн.;

- ложками столовими в кількості 35 шт. по ціні 14 грн. за 1 шт., на суму 490 грн.;

- ложками чайними в кількості 2 шт. по ціні 10 грн. за 1 шт., на суму 20 грн.;

- виделками в кількості 23 шт. по ціні 3 грн. за 1 шт., на суму 69 грн.;

- черпаком, вартістю 79 грн.;

- кухонною лопаткою, вартістю 57 грн.;

- праскою «BOSH», вартістю 800 грн;

- феном для волосся, вартістю 300 грн.;

- п/е пакетами в кількості 3 шт. по ціні 3 грн. за 1 шт., на суму 9 грн.;

- банкою скляною ємкістю 1 л, вартістю 8 грн.;

- пельменями вагою 1 кг, вартістю 56 грн.;

- фарфоровими статуетками в кількості 2 шт. по ціні 250 грн. за 1 шт., на суму 500 грн.;

- філе м`ясним невстановленої кількості та вартості;

- ковбасою напівкопченою невстановленої кількості та вартості;

- салом свинячим невстановленої кількості та вартості;

- капустою квашеною невстановленої кількості та вартості;

- пляшкою ПЕТ ємкістю 5 л, заповненою самогоном об`ємом близько 2,5 л. не встановленої вартості;

- грошовими коштами в сумі 280 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 4676 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 районним судом кваліфіковані за п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів; за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 категорично не погоджується в частині обвинувачення його в співучасті у вбивстві. Зазначає, що він не скоював убивство потерпілого ОСОБА_11 . Вважає, що його захист в суді першої інстанції був не ефективний. Зауважує, що він ще до вбивства потерпілого приєднався до викрадення речей, що зовсім не свідчить про його участь у вбивстві. Просить вирок суду першої інстанції змінити в частині звинувачення його за п.6 ч.2 ст.115 КК України, визнавши його непричетність до даного злочину, залишити обвинувачення та покарання лише за ч.4 ст.187 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, доводи обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковано вірно за п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів; за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Як свідчать матеріали кримінального провадження і дані журналу судового засідання, органом досудового розслідування й судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому доводи обвинуваченого про те, що районний суд не провів належну оцінку доказів розбійного нападу та вбивства потерпілого ОСОБА_11 він не скоював є безпідставними, які не заслуговують на увагу.

Немає підстав вважати, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Ці заперечення обвинувачення були детально розглянуті судом першої інстанції та спростовані наведеними у його вироку доказами, а саме

даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19.12.2018 за участю обвинуваченого ОСОБА_9 в присутності захисника ОСОБА_12 з відеозаписом, згідно якого обвинувачений ОСОБА_9 вказав, що він, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , в останнього вжили 1,5 літри горілки, після чого він з ОСОБА_15 вирішили піти до потерпілого ОСОБА_11 взяти в борг горілку. Обвинувачений показав, як він та ОСОБА_16 прийшли до будинку потерпілого. Обвинувачений подзвонив у дзвінок, потерпілий відкрив двері і вони пройшли в будинок. Дід відмовив давати горілку в борг і обвинувачений ударив потерпілого два рази в голову, від чого останній впав. Обвинувачений з ОСОБА_15 перетягли потерпілого в кімнату, де він став на ноги. Потім ОСОБА_15 вдарив його ще кілька раз, що потерпілий відлетів в іншу кімнату і впав, після чого більше не піднімався, однак був живий. ОСОБА_9 відразу знайшов у потерпілого в кишенях 250 чи 280 грн. і забрав. Тоді вони почали обшукувати кімнати, взяли каструлі, вилки, магнітофон. Обвинувачений знайшов телефон. З холодильника взяли копчене сало, капусту, вареники, крім того в кімнаті знайшли ще 2 літри горілки. Не пам`ятає чи розбивали вікно при вході, так як були дуже п`яні. Коли йшли з будинку потерпілого, то потерпілий ще був живий ( а.с. 205 т.2, а.с.3 т.3 );

Згідно показів потерпілої ОСОБА_17 , яка показала, що 17.12.2018 року вона перебувала в м. Києві. Близько п`ятої години їй зателефонувала ОСОБА_18 та повідомила, що трапилося горе і треба терміново приїхати в помешкання батька. Біля дев`яти годин вечора вона з сестрою ОСОБА_19 приїхали в м. Жашків. О 21 год. 15 хв. зайшли на подвір`я, в усій хаті горіло світло, було багато людей, поліції. У веранді вибите вікно. В хату поліція їх не пустила, підійшов поліцейський і попросив написати заяву, щоб зробити огляд. Пізніше побачили батька. В хаті все було перевернуто, з холодильника все було вивернуто, постіль порізана, розкиданий одяг. Працівники поліції проводили в її присутності та присутності сестри і чоловіка слідчі дії. Потерпілі чули, як обвинувачений ОСОБА_20 розповідав, як він з іншою особою залазили в хату, як били батька. Потерпілих викликали на опізнання майна, яке було викрадене і вони опізнали, що те майно належало батьку;

Покази потерпілої ОСОБА_17 узгоджуються з показами потерпілої ОСОБА_19 .

Згідно показів потерпілої ОСОБА_21 , яка показала, що 17.12.2018 о 16 год. їй зателефонувала ОСОБА_19 і повідомила, що вбили дідуся ОСОБА_10 та необхідно терміново їхати в м. Жашків. Приїхали в м. Жашків вони близько 22 год., біля будинку були представники слідчої групи. В двір їх пустили, а в будинок заборонили заходити. Працівники поліції попросили когось із родичів зайти у будинок та опізнати тіло, до будинку зайшла вона та її чоловік та опізнали тіло ОСОБА_10 . Коли заходила в будинок для опізнання, то побачила, що при вході було розбите вікно, двері були навстіж, валялися речі дідуся. В спальні всі речі були перевернуті. В будинку все було пошматовано та перевернуто. Дід весь був у крові. Більше в будинок до завершення слідчих дій не заходили. Після завершення слідчих дій, рідних попросили написати заяви. На інший день працівники поліції повідомили, що були затримані дві особи в яких вилучили телефон, який належав її дідові.

Показами свідка ОСОБА_22 , який в судовому засіданні показав, що в грудні місяці 2018 року, точної дати не пам`ятає, але вже після того, як відбулося вбивство, зранку, брат ОСОБА_23 приніс йому телефон і спитав, чи потрібен він йому. ОСОБА_22 узяв собі телефон і поставив туди свою картку оператора Київстар. Увечері в цей же день до його дядька по АДРЕСА_3 прийшли ОСОБА_13 з співмешканкою і брат ОСОБА_22 . Брат ОСОБА_22 повідомив, що телефон йому дали ОСОБА_24 і ОСОБА_13 . Поспілкувавшись ОСОБА_15 із співмешканкою пішли, а він разом із дружиною дядька ОСОБА_25 пішли в магазин « Україна », там в нього працівники поліції вилучили телефон, розпитавши, де він його взяв.

Також винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України крім іншого підтверджується:

- даними протоколу огляду місця події від 17.12.2018 за адресою: АДРЕСА_2 , з фототаблицею до нього та відеозаписом проведення огляду місця події, згідно якого працівниками поліції в вище зазначеному будинковолодінні виявлено труп ОСОБА_10 ( а.с.56-94 т.2 );

- даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.12.2018, згідно якого ОСОБА_9 був затриманий, підстави затримання: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин ( а.с. 158-159 т.2);

- даними висновку експерта №05-7-02/513 від 18.12.2018, згідно якого смерть ОСОБА_10 наступила внаслідок закритої травми грудної клітки, що супроводжувалась множинними синцями грудної клітки, множинними двобічними переломами ребер, переломом грудини, колапсом обох легень і спричинила гостру дихальну недостатність. Вказана травма виникла від дії тупих твердих предметів, цілком можливо від багаторазового стиснення грудної клітки руками та ногами в передньо-задньому напрямку, коли жертва лежала на спині, і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя. Множинні синці, садна, забійні рани всіх кінцівок і таза виникли від дії тупих твердих предметів, цілком можливо від нанесення ударів руками, ногами та іншим предметом з обмеженою травмуючою поверхнею і відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, такі тілесні ушкодження вказують на активну самооборону жертви та на її мордування. Всі тілесні ушкодження є прижиттєвими і могли утворитись в межах 30-ти хв. до настання смерті, після їх отримання потерпілий міг виконувати свідомі дії ( а.с. 180-184 т.2 )

- даними протоколу огляду предметів від 27.12.2018 речей, що належать потерпілому ОСОБА_10 : 35 металевих столових ложок сріблястого кольору, 23 металеві столові виделки сріблястого кольору, 2 металеві чайні ложки сріблястого кольору, металевий кухонний черпак та кухонна лопатка із пластиковою рукояткою, скляна банка об`ємом 1л, всередині якої знаходяться незначні залишки капусти; магнітола марки « BRAVIS » ( а.с. 189 т.2 );

- даними протоколу додаткового огляду місця події від 18.12.2018, де за адресою АДРЕСА_2 виявлено та вилучено п`ять слідів пальців рук з поверхонь дверцят холодильника; три марлеві тампони: 1) змив речовини бурого кольору на один марлевий тампон; 2) контроль поверхні; 3) контроль марлі; осколок скла з речовиною бурого кольору; фрагмент деревини з речовиною бурого кольору; рукавицю червоного кольору та протоколом огляду зазначених предметів від 18.12.2018( а.с. 191-193 т.2, а.с.6 т.3 );

- даними висновку експерта №10/51 від 25.01.2019, згідно якого: 1) сліди пальців рук розмірами 20х26 мм та 17х22 мм залишені відповідно великим пальцем правої руки та середнім пальцем лівої руки особи дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 2) слід пальця руки розмірами 18х20 мм залишений великим пальцем лівої руки особи дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та надана для порівняльного дослідження. Сліди папілярних візерунків для ідентифікації особи були вилучені за адресою: АДРЕСА_2 . ( а.с.17-41 т.3 )

Колегія суддів вважає, що при дослідженні доказів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.94 КПК України, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, тому прийшов до обгрунтованого висновку, що докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_20 розбійному нападі та в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині з корисливих мотивів.

Місцевим судом надано повний та об`єктивний аналіз доказів, які мають значення для встановлення істини по справі і є достатніми для прийняття рішення щодо доведення винуватості ОСОБА_20 у вчиненні злочину, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Невизнання винуватості ОСОБА_20 колегія суддів розцінює, як спосіб захисту та намагання зменшити відповідальність за скоєне.

Крім того, колегія суддів враховує непослідовну позицію обвинуваченого ОСОБА_20 , який під час досудового розслідування та судового розгляду змінював покази.

Так, під час досудового розслідування ОСОБА_20 повністю визнав вину у скоєнні злочинів разом з ОСОБА_27 та щиро каявся і такі визнавальні покази ОСОБА_20 давав під час слідчого експерименту в присутності свого захисника із застосуванням відеозйомки.

При цьому під час слідчого експеримента, в присутності свого захисника давав послідовні покази як він, разом з ОСОБА_28 попали у будинок потерпілого, як наносили удари останньому та заволоділи його майном, в ході експеримента ОСОБА_29 розповідав та показував про обставини справи, які не можуть бути відомі сторонній особі, оскільки таким обсягом інформації та дрібниці вчиненого злочину можуть бути відомі лише особі, яка безпосередньо причетна до даного злочину.

Під час судового розгляду ОСОБА_20 змінив покази та показав, що у будинок потерпілого він потрапив коли потерпілий вже був побитий, а речі зібрані у валізи, після чого ОСОБА_30 , який перебував у будинку сказав щоб він допоміг перенести сумки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає покази ОСОБА_20 щодо невизнання ним вини, неправдивими та такими, що направлені на ухилення від кримінальної відповідальності за скоєне.

Доводи обвинуваченого про неналежне забезпечення його права на захист, на його думку захист був не ефективний, а районний суд не пояснив його права відмовитись від захисника та призначити нового, не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст.54КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право відмовитись від захисника або замінити його. Тобто це право обвинуваченого, а не обов`язок суду. Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому ст. 49 КК України, для здійснення захисту за призначенням (ч.3 ст.54 КПК України).

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, від ОСОБА_20 заяв про відмову від захисника ОСОБА_12 , який здійснював захист, як під час досудового розслідування та судового розгляду не поступало, тому відсутні підстави вважати, що порушено право на захист обвинуваченого ОСОБА_20 .

Досліджені місцевим судом докази у своїй сукупності вказують на те, що саме дії ОСОБА_20 перебувають в причинно - наслідковому зв`язку з отриманням потерпілим ОСОБА_11 закритої травми грудної клітки, що супроводжувалась множинними синцями грудної клітки, множинними двобічними переломами ребер, переломом грудини, колапсом обох легень, що спричинила гостру дихальну недостатність, внаслідок яких наступила смерть останнього.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_20 , судом першої дотримано вимог Кримінального закону та постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання». Враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є особливо тяжким злочином, позицію потерпілих, враховуючи наявність обставин, що обтяжують покарання, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що пом`якшує покарання, тому в межах санкції ч.4 ст.187 та п.6 ч.2 ст.115 КК України та остаточно за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на 12 років з конфіскацією майна, яке за своїм розміром та видом є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного, наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку щодо необгрунтованості судового рішення. В зв`язку з чим апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 березня 2021 року стосовно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим з моменту отримання копії судового рішення.

Головуючий суддя -

Судді -