СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/9230/21
пр. № 1-кп/759/1074/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000780, внесене 10 березня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, офіційно не працює, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, учасник бойових дій, раніше не судимий

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.03.2021, приблизно о 07 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно носив при собі, без передбаченого законом дозволу ніж, який відноситься до холодної зброї.
Так, у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, у невстановленої слідством особи ОСОБА_6 , незаконно придбав ніж. Тоді ж, ОСОБА_6 , не маючи передбаченого законом дозволу на носіння холодної зброї, а саме: порушив Положення про дозвільну систему затвердженого, Постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, тобто безоплатно придбав холодну зброю та став незаконно носити при собі, без передбаченого законом дозволу.
10.03.2021, в період часу з 07 години 15 хвилин по 07 годину 40 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , був викритий працівниками поліції, яким останній добровільно видав предмет зовні схожий на ніж.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/11111-ХЗ від 12.03.2021 року,наданий на дослідження ніж, відноситься до холодної клинкової зброї колючо-ріжучої дії, виготовлений заводським способом.
Крім цього, у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, у невстановленої слідством особи ОСОБА_6 , незаконно придбав корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ-2. Тоді ж, ОСОБА_6 , не маючи передбаченого законом дозволу, а саме: порушив Положення про дозвільну систему затвердженого, Постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, став незаконно їх зберігати, без передбаченого законом дозволу, за місцем свого проживання, у своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, 10.03.2021 року, під час проведення невідкладної слідчої дії (обшуку), за місцем проживання гр. ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 10 годин 35 хвилин до 12 годин 10 хвилин, було виявлено та в подальшому вилучено один предмет схожий на корпус гранати Ф-1 та один предмет схожий на запал УЗРГМ-2.
Згідно висновку експерта № КСЕ-19/111-21/13455 від 30.03.2021 року, на наданих на дослідження металевих фрагментах виявлено тротил, який є вибуховою речовиною.
Надані на дослідження предмети є залишками спорядженого вибуховою речовиною корпусу оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 конструктивного елементу оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/12363-ВТХ від 08.04.2021 року, наданий на дослідження предмет є промислово виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2.
Наданий на дослідження: уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2 є засобом детонування і відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання та зберігання вибухових пристроїв та за ч. 2 ст. 263 КК України, як незаконне придбання та носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

07 травня 2021 року між прокурором ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, у присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачениий ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого, який зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою провину та понести за вчинені ним злочини покарання, а саме, ОСОБА_3 на підставі ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із звільненням від відбування покарання строком на 1 рік. В угоді отримана згода обвинувачеого на призначення вказаного покарання. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений, якого підтримав захисник, в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме: ОСОБА_3 у вчиненні злочинах, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином (ч. 2 ст. 263 КК України) та тяжким злочином (ч. 1 ст. 263 КК України).

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо яких визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченому надана правильна правова кваліфікація: дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 07 травня 2021 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

-за 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 263 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, поклавши на нього обов`язки згідно зі ст. 76 КК України, а саме - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави за проведення експертиз загальною вартістю 5557 грн. 30 коп.

Речові докази по справі: мобільний телефон та особисті речі - залишити ОСОБА_3 за належністю; 4 предмети схожих на ножі в чохлах, 6 упаковок з мисливськими набоями 12 калібру, в кожній по 10 набоїв та три набої 12 калібру, предмет схожий на рушницю з маркуванням "ИЖ 27-Е" та оптичний приціл "П06-18", 1 ніж, промислово виготовлений уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ2, циліндровий вибуховий пакет, залишки спорядженого вибуховою речовиною корпусу оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 - конструктивного елементу оборонної осколкової гучної гранати Ф-1, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення, патрони калібру 7,62х39мм, які передані на зберігання до камери схову Святошинського УП, що за адресою м. Київ, пр. Перемоги, 109 - знищити.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1