Справа № 161/5971/21
Провадження № 1-кп/161/698/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 22 квітня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000463 від 26.02.2021 про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Луцька, Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, в порядку ст. 89 КК України раніше несудимого:
у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В
ОСОБА_4 25.02.2021 близько 17 год. 50 хв. , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи із прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом відкриття вхідних дверей, незаконно проник до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав алюмінієву телескопічну розкладну драбину сірого кольору марки «Stanley ST T3038», вартість якої згідно висновку експерта № СЕ-19/103-21/2001-ТВ від 18.03.2021 становить 2263 грн. 74 коп, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вищезазначену суму.
Таким чином , ОСОБА_4 інкримінуються умисні протиправні дії, що виразались у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаними із проникненням у інше приміщення, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що викрав у потерпілої алюмінієву телескопічну розкладну драбину, проникши у приміщення магазину. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням у інше приміщення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілій. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, має постійне місце проживання, на обліку в лікарів психіатра не перебуває, однак перебував на лікуванні у «Волинському медичному центрі терапії залежностей», не працює, раніше не судимий, відповідно до вимог ст. 89 КК України.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи розмір покарання, передбачений санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі.
На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, враховуючи конкретні обставини справи, а також позицію потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні та ствердила, що шкода їй відшкодована, матеріальних претензій до обвинуваченого не має, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст.174 КПК України.
Судові витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України стягнути із обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
У Х В А Л И В
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази у справі, а саме:
-пару зимових кросівок марки "Weifeng" - вважати поверненим обвинуваченому ОСОБА_4
-оптичний диск марки "Verbatium" на якому записані відеофайли із інформацією про обставини вчинення крадіжки 25.02.2021 у приміщенні кафе "Хліб Сіль" - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.03.2021 - скасувати.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 1307 ( одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок судових витрат за проведення трасологічної експертизи № СЕ-19/103-21/1956-ТВ та товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/2001-ТВ.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1