Справа №155/950/19
Провадження №1-кп/155/34/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Горохів Волинської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000267 від 23.07.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Цегів Волинської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, на утриманні якого перебуває дві малолітні особи, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 17 грудня 2018 року на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, які він повинен відбувати в с.Цегів Горохівського району, про що був повідомлений під розпис 19 лютого 2019 року.

Так, ОСОБА_4 , перебувавши на обліку з 28 січня 2019 року як особа, що відбуває суспільно корисні роботи в Цегівській сільській раді, приступив до відбування суспільно корисних робіт 01 березня 2019 року. Однак, згідно облікової картки правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт №12/2019 відбув 40 (сорок) годин згідно графіку. Однак, розуміючи протиправність свого діяння, умисно, починаючи з 11 березня 2019 року, не прибув до Цегівської сільської ради на відбування суспільно корисних робіт, чим почав злісно ухилятися від відбуття адміністративного стягнення. Постановою Горохівського районного суду від 10 червня 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.183-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 (п`ять) діб. Станом на 22 липня 2019 року кількість невідбутих суспільно корисних робіт становить 80 годин.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.389-2 КК України, як злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу його вчинення, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення, свою вину в інкримінованих йому діях визнав повністю та показав суду, дійсно будучи притягнутий судом до адміністративної відповідальності у виді суспільно корисних робіт, приступив до відбування вказаного стягнення, однак згодом з 11 березня 2019 року перестав відбувати суспільно-корисні роботи без будь-яких поважних причин. Розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати.
Такі показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які, в свою чергу, ніким з учасників судового провадження не оспорюються. А тому, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином суд, всесторонньо, об`єктивно аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, які характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що дії останнього слід кваліфікувати за ст. 389-2 КК України, як злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт і за це ОСОБА_4 повинен нести кримінальну відповідальність.
У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу обвинуваченого; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить обвинуваченому щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обтяжуючих покарання обставин суд в даному випадку не вбачає.
Також суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, не судимий, на диспансерному обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двоє дітей, посередньо характеризується за місцем проживання.

З врахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 в даному випадку можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього слід обрати міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким він повинен нести кримінальну відповідальність, у виді мінімального строку позбавлення волі, при цьому, на підставі ст.75 КК України звільняє його від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши обвинуваченому мінімальний однорічний іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно з ст.76 КК України.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання як обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
Речові докази, судові витрати в справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389-2 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.ст.75-76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий