Справа № 215/4574/21
1-кс/215/515/21
У Х В А Л А

Іменем України

20 липня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3

слідчого СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, знаходиться у фактичних шлюбних відносинах, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога не перебуваючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 08.01.2019 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі. 04.11.2019 звільнений від відбуття покарання, у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- 05.10.2020 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 190 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

ВСТАНОВИВ:

Клопотання у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000196 від 29.06.2021р. відповідає вимогам ст. ст. 176, 184 КПК України.

Суд, перевіривши матеріали клопотання, заслухавши учасників процесу, приходить до наступного.

Прокурор і слідчий довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

Так, близько 08 год. 30 год. 29.06.2021 р., ОСОБА_5 перебуваючи по вул. Маршака, зустрів раніше знайому ОСОБА_7 , яка попросила його допомогти здійснити переведення грошових коштів через термінал самообслуговування. В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно. Після чого, ОСОБА_5 , який не мав на меті допомогти ОСОБА_7 , погодився здійснити переказ її грошових коштів на вказаний нею рахунок, що належить її онуку ОСОБА_8 .

Приблизно о 09 год. 00 хв. 29.06.2021, діставшись до терміналу самообслуговування, який знаходиться за адресою: м Кривий Ріг, вул. Адмірала Головко, буд. 40, ОСОБА_7 не усвідомлюючи злочинної мети ОСОБА_5 , спрямованої на заволодіння її грошовими коштами, надала йому 1000 гривень для здійснення грошового переказу.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 1000 гривень. Після чого, провівши операцію по перерахунку грошових коштів у сумі 1 грн. з карткового рахунку потерпілої, повідомив потерпілій ОСОБА_7 про те, що грошові кошти у сумі 1000 грн. відправлені на вказаний потерпілою рахунок, що належить її онуку ОСОБА_8 , при цьому залишивши їх собі. Після чого, ОСОБА_5 пішов у невстановленому напрямку з грошовими коштами у сумі 1000 гривень, якими розпорядився на власний розсуд, обернувши їх в подальшому на свою користь.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.
Підозрюваний свою винуватість в обсязі пред`явленої підозри не визнав, оскільки він здійснив перерахунок коштів, які надала йому потерпіла, у її присутності, а не отримання коштів її онуком сталося не з його вини.

Також зазначив що працює не офіційно у підрядчика на «ПівГЗК», має постійне місце проживання та реєстрації, перебуває у цивільному шлюбі від якого дружина вагітна, також має незадовільний стан здоров`я внаслідок отримання контузії та поранення в зоні АТО, просить обрати йому більш м`який запобіжний захід.

Захисник прохала не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою, а обмежитись особистим зобов`язанням, тому як не надано жодних доказів, на підтвердження заявлених прокурором ризиків, крім того підзахисному не в повному обсязі були надані слідчим додатки до зазначеного клопотання, чим обмежили його право на захист. Також просить врахувати особу підзахисного за наявності постійного місця проживання, тісних сімейних зв`язків, задовільної характеристики з місця проживання та органу пробації.

Прокурор і слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, виходячи з обставин, викладених в ньому, крім того прокурор зазначив що сімейні зв`язки не убезпечили останнього від вчинення ним злочину повторно в період іспитового строку, який також вже відбував покарання за умисний злочин.

Причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, у вчиненні якого йому пред`явлено підозру, об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколами впізнання за фотографіями та іншими матеріалами в їх сукупності.

У зв`язку з цим, 15.07.2021 р. об 16:10 годині ОСОБА_5 повідомлено про підозру відповідно до ст.ст. 276-278 КПК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що необхідність застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , який на даний час постійного місця роботи не має, постійного джерела доходу не має, не одружений, на утриманні дітей не має, тобто встановлено відсутність міцних соціальних зв`язків, які могли б стримати останнього не покидати межі Дніпропетровської області або території України, обґрунтовується наявністю ризиків вчинення ним нових злочинів, з метою відшукання грошових коштів для подальшого існування, та останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, чинити тиск на потерпілого та свідків, тобто може допустити настання ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, є підставою застосування запобіжного заходу з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з мотивів викладених у ньому, вказавши на наявність ризику, передбаченого п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, вислухавши пояснення підозрюваного, який не визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, та прохав не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою, а обмежитись більш м`яким запобіжним заходом, так як не надано жодних доказів, того що він може переховуватися від органу досудового розслідування, вчинити новий злочин, чинити тиск на потерпілого, свідків, які вже допитані.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і зазначені в даній нормі закону.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Вирішуючи питання про можливість застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі відсутності дітей на утриманні та того, що підозрюваний не одружений, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 р.) підстави для тримання під ватою мають бути підтверджені фактами.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою. А в даному випадку скоєно злочин невеликої тяжкості, що визначено ст. 12 КК України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про їх наявність з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Слідчий суддя, не погоджуючись із наявністю такого вагомого ризику як те, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватись від органів досудового слідства або суду, впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, та приходить до висновку, що прокурором не доведено відповідно до п.2 ч.2 ст. 183 КПК України, що ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, оскільки останній з`являвся на виклик слідчого та слідчого судді, відсутні докази що перешкоджав кримінальному провадженню, а також що підозрюваному повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

У зв`язку з наведеним, врахувавши особу підозрюваного, який не офіційно працевлаштований, має випадкові заробітки, перебуває у фактичних шлюбних стосунків, задовільно характеризується за місцем проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, постійно проживає разом зі своєю сім`єю, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, із визначенням підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 181, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 375, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1). В період часу з 20:00 год. до 07:00 год. не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням робочого часу, в разі офіційного працевлаштування;

2). Не відлучатися за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3). Повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну місця свого проживання.

Вказані обов`язки покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах двох місяців, тобто по 15.09.2021 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу про застосування домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , домашнього арешту покласти на ВП №5 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області та Криворізьку північну окружну прокуратуру.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської обдасті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: