Справа № 345/1827/21
Провадження № 11-кп/4808/310/21
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Калуської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2021 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше не судимого, студента 5 курсу заочної форми навчання Івано-Франківського юридичного інституту Національного університету «Одеська юридична академія»,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и в :
1. Зміст вироку суду першої інстанції та встановлені обставини.
1.1. ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_7 відповідні обов`язки.

До вступу вироку в законну силу залишено без змін обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, скасовано повністю арешт, накладений ухвалою слідчого судді, на: автомобілі марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіль марки «Сітроен», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Вирішено питання речових доказів.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення інженерно-транспортних експертиз в сумі 4159,54 грн., судової фототехнічної експертизи в розмірі 2615,20 грн.

1.2. Згідно даних вироку суду, ОСОБА_7 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тяжкі тілесні ушкодження.

Злочин вчинено за наступних обставин:

31.07.2020 близько 23 год. 00 хв. у темну пору доби, водій ОСОБА_7 керував автомобілем марки «CITROENC4», реєстраційний номер НОМЕР_3 та рухався правою смугою руху по дорозі із двостороннім рухом, яка має по дві смуги у кожному із напрямків по проспекту Лесі Українки у напрямку вул. Богдана Хмельницького у м. Калуш зі швидкістю близько 110,74 км/год.

В той час у зустрічному напрямку рухався автомобіль марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_11 на передньому пасажирському сидінні якого перебувала ОСОБА_12 .

Під`їжджаючи до перехрестя з другорядною дорогою в районі розташування відділення центральної пошти та будинку АДРЕСА_2 , водій автомобіля марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_4 - ОСОБА_11 завчасно подав сигнал покажчиком повороту, розпочав даний маневр, однак водій автомобіля марки «CITROENC4», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_7 проявив неуважність, не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_11

При цьому водій ОСОБА_7 порушив Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а саме:

п. 1.3 вказує, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

п. 1.5 вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п. 2.3 «б» вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху. водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі.

п. 2.3 «д» не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

п. 12.1 вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п. 12.2 вказує, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

п. 12.3 вказує, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п.12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Вимоги дорожнього знаку 3.29, який забороняє рух із швидкістю, що не перевищує 30 км/год.

У результаті порушення ОСОБА_7 вказаних Правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир автомобіля марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження: закрита травма живота та заочеревинного простору та їх органів з розривами печінки, селезінки, забоєм підшлункової залози, заочеревинною гематомою, забоєм лівої нирки та кровотечею в черевну порожнину, що викликало необхідність проведення операції (01.08.2020 року. Операція: в/с-c/cеpединналапаротомія, коагуляція рани печінки, санація та дренування черевної порожнини.); закрита травма грудної клітки та її органів з множинними переломами ребер зліва з 4-го по 11-те, по лопатковій лінії із повним розходженням кісткових уламків на ширину кістки, лінійними переломи 4-го, 5-го, 6-го, 9-го ребер зліва, по передній аксілярній лінії без зміщення кісткових уламків, забоєм обох легень, лівобічним гемопневмотораксом, що викликало необхідність проведення ( 01.08.2020 р. Операція: дренування лівої плевральної порожнини за Бюлау.); травма хребта з компресійними переломами тіл хребців Th3, Th4, лінійними переломи лівих поперечних відростків хребців Тh7, Th9, Th10 та остистих відростків хребців Th9, Th10, уламковим перелом тіла хребця L2 із відривом і дорзальним зміщенням краніо-дорзальної частини тіла даного хребця в просвіт хребетного каналу на 5 мм. компересійно-уламковим переломом тіла, дужок та остистого відростка хребця L5; рвано-різана рана грудної клітки зліва: рвано-різана рана в ділянці голови. Вказані вище тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, можуть відповідати терміну вказаному в постанові. Закрита травма живота та заочеревинного простору та їх органів poзpивами печінки, селезінки, забоєм підшлункової залози, заочеревинною гематомою, забоєм лівої нирки та кровотечею в черевну порожнину, що викликало необхідність проведення операції (01.08.2020. Операція: в/с-c/cерединналапаротомія, коагуляція рани пeчінки, санація та дренування черевної порожнини.) відповідно до висновку експерта № 324 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення. Закрита травма грудної клітки та її органів з множинними переломами ребер зліва з 4-го по 11-те, по лопатковій лінії із повним розходженням кісткових уламків на ширину кістки, лінійними переломи 4-го, 5-го,6-го,9-го ребер зліва, по передній аксілярній лінії без зміщення кісткових уламків, забоєм обох легень, лівобічним гемопневмотораксом, що викликало необхідність проведення ( 01.08.2020р. Операція: дренування лівої плевральної порожнини за Бюлау.); травма хребта з компресійними переломами тіл хребців Th3, Th4, лінійними переломи лівих поперечних відростків хребців Th7, Th9, Th10 та остистих відростків хребців Тh9, Th10, уламковим переломом тіла хребця L2 iз відривом і дорзальним зміщенням краніо-дорзальної частини тіла даного хребця в просвіт хребетного каналу на 5 мм, компресійно-уламковим переломом тіла, дужок та остистого відростка хребця L5 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, а решта описані вище тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Окрім того, у результаті порушення ОСОБА_7 вищевказаних Правил дорожнього руху, водій автомобіля марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження: закрита черепно-лицева травма із багато уламковим вдавленим переломом латеральної стінки правої верхньощелепної пазухи, із зміщенням кісткових уламків в порожнину пазухи, лінійним і уламковим переломами великого крила клиновидної кістки справа, уламковим переломом латеральної стінки правої орбіти із зміщенням окремих кісткових уламків в орбіту, лінійним переломом луски правої скроневої кістки, забоєм головного мозку легкого ступеня, синцем та саднами в ділянці голови; травма хребта iз лінійним переломом лівої дужки 6-го шийного хребця і поперечного відростку 7-го шийного хребця, які, які відповідно до висновку експерта від 16.01.2021 утворились від дії тупих твердих предметів, можуть відповідати терміну вказаному в постанові і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро покаявся за вчинене.

2. Зміст апеляційної скарги.
Суд не взяв до уваги, що злочин, вчинений ОСОБА_7 , є тяжким і призвів до заподіяння шкоди здоров`ю двох потерпілих - суд не врахував особливу небезпеку вчиненого.

1 рік іспитового строку є недостатнім для доведення обвинуваченим свого виправлення, а тому призначене судом покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку є невиправдано м`яким заходом примусу.

Матеріали справи не містять доказів того, що керування транспортним засобом є єдиним джерелом доходу ОСОБА_7 , відтак у суду були всі підстави для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України три роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном 2 роки. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки та згідно ст. 76 КК України покласти обов`язки.

3. Правові позиції сторін.
В засіданні суду апеляційної інстанції прокурор доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити з наведених у ній мотивів.

Обвинувачений та його захисник проти доводів апеляційної скарги заперечили, вважають їх необґрунтованими, просили їх відхилити, а вирок суду залишити без змін.

4. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
4.1. Щодо додаткового покарання.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, призначивши покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі, дійшов обґрунтованого висновку про можливість не застосовувати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 додаткове покарання у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами з огляду на те, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставини, які обтяжують покарання, та претензії зі сторони потерпілих відсутні.

Тобто, рішення суду щодо додаткового покарання базується на обставинах справи і законі, відповідає приписам статей 50 та 65 КК України, а тому підстав для висновку про несправедливість вироку та задоволення апеляційної скарги у цій частині немає.

4.2. Щодо розміру іспитового строку.

Прокурор не заперечує проти застосування приписів ст. 75 КК України, він клопоче про його збільшення до 3-х років.

За звичайних умов більш тяжкий злочин потребує більше часу для відновлення порушеного правового становища і тому іспитовий строк мав би бути пропорційним і тяжкості, і реальним наслідкам.

Однак потерпілі просили не карати ОСОБА_7 суворо і це є тією обставиною, яка дає підстави для призначення мінімального іспитового строку в один рік відповідно до приписів ч. 1 ст. 75 КК України.

5. Висновки.

Апеляційний суд вважає, що призначене покарання, з урахуванням встановлених фактичних обставин кримінального провадження, відповідає принципам справедливості, індивідуалізації, необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення останнім нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Обставини, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор, як на підстави для призначення більш суворого покарання, були прийняті до уваги судом першої інстанції при призначенні покарання і вважати їх обставинами, що можуть бути повторно застосовані для збільшення розміру призначеного покарання, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Вирок суду першої інстанції законний, обґрунтований та вмотивований, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора Калуської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, без змін.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_3
Судді: ОСОБА_4
ОСОБА_5