ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1187/21 Справа № 203/2731/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпро на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Постдам ФРН, громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня2021 року відмовлено в задоволені клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявлене у кримінальному провадженні №0000505, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-1 КК України.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що стороною обвинувачення дійсно дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-1 КК України, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, проте ні слідчим, ні прокурором у судовому засіданні не доведені ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки оцінку обставинам та доказам, якими слідчий підтверджує існування вказаних ризиків, вже надавалась Дніпровським апеляційним судом в ухвалі від 12 липня 2021 року під час перегляду ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2021 року і стала підставою для застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з огляду на те, що клопотання у кримінальному провадженні №0000505 обґрунтовано більшою мірою тими самими доказами, які виділені у це провадження за постановою прокурора від 09 липня 2021 року і події, що стали підставою для розслідування і підозри відбувались відносно потерпілої ОСОБА_12 з 2017 по 2020 роки, тобто задовго до повідомлення про підозру і затримання.
Існування будь-яких нових ризиків, підтверджених новими доказами, яким не надавалася оцінка Дніпровським апеляційним судом в ухвалі від 12 липня 2021 року, з числа передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим у клопотанні не викладено і доказів таких не надано, оскільки на день внесення відомостей про кримінальне правопорушення 09 липня 2021 року ОСОБА_10 перебувала під вартою, а її затримання 12 липня 2021 року відбулося одразу після звільнення з-під варти з зали суду Дніпровським апеляційним судом 12 липня 2021 року у приміщенні суду.
Натомість і ризикам можливої втечі під тяжкістю повідомленої підозри у тяжкому злочині (ч.3 ст. 28 ч.1 ст.255-1 КК України), і ризикам можливого впливу на потерпілих та свідків, і ризикам знищення, спотворення речей і документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, і ризикам вчинення іншого кримінального правопорушення Дніпровським апеляційним судом надана оцінка в ухвалі від 12 липня 2021 року, де суд прийшов до висновку про достатність для забезпечення дієвості кримінального провадження і виконання підозрюваної процесуальних своїх обов`язків такого запобіжного заходу як домашній арешт, у зв`язку з чим слідчим суддею вказані докази та обставини переоцінці не підлягають.

Вказує, що оцінивши в судовому засіданні в сукупності обставини, які стали підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 255-1 КК України під №0000505, в рамках якого повідомлено про підозру ОСОБА_10 та до якої слідчий за погодженням прокурором клопоче про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також враховуючи вже існуючий запобіжний захід застосований до ОСОБА_10 у вигляді нічного домашнього арешту за ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2021 року, яким забезпечені наведені у клопотанні ризики, відсутні підстави для задоволення клопотання слідчого.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею не враховано, що кримінальними правопорушеннями потерпілому завдано майнової шкоди на загальну суму 30 000 гривень, яку не відшкодовано.
Вказує, що на даний час не встановлено всіх осіб причетних до кримінального правопорушення, з якими ОСОБА_10 , перебуваючи на свободі, може контактувати та скеровувати свої дії на знищення, приховування або спотворення доказів або впливати на потерпілого чи свідків.
Також зазначає, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що змінився обсяг обвинувачення відносно ОСОБА_10 , що в свою чергу збільшує ймовірність настанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не в змозі забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

ОСОБА_7 та її захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважали безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просили залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційних скарг та надані до клопотання слідчого матеріали, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.
Частиною 1 ст. 177 КПК України констатовано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При встановленні наявності ризиків, необхідністю запобігти яким може обґрунтовуватися обрання підозрюваній особі запобіжного заходу, слідчий суддя не повинен виходити із загальних тверджень про наявність певного ризику, передбаченого тим чи іншим пунктом ч. 1 ст. 177 КПК, а існування кожного визнаного ризику має підтверджуватися конкретними фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована. Зокрема, такий висновок вбачається зі змісту п. п. 85, 86 рішення Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Макаренко проти України» (Makarenko v. Ukraine) від 30.01.2018, в якому суд вказав, що «До обґрунтувань, які відповідно до практики Суду вважаються «відповідними» та «достатніми» доводами, входять такі підстави, як небезпека переховування від слідства, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину, ризик спричинення порушення громадського порядку, а також необхідність захисту затриманого», «…. Аргументи на користь чи проти звільнення не повинні бути «загальними та абстрактними». Якщо законодавство передбачає презумпцію щодо факторів, які стосуються підстав продовження тримання під вартою, то існування конкретних фактів, що переважають принцип поваги до особистої свободи, має бути переконливо продемонстровано».
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд зазначає, що слідчим суддею вірно встановлено та взято до уваги те, що твердження прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки не надано доказів того, що ОСОБА_10 , з моменту обрання їй Дніпровським апеляційним судом 12 липня 2021 року запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вчиняла будь-які, зазначені в ст. 177 КПК України, дії, а також те, що обраний відносно підозрюваної запобіжний захід в іншому кримінальному провадженні не забезпечить виконання наведених у клопотанні ризиків.
На думку колегії суддів, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_10 запобіжних заходів не вбачається.
Крім того, прокурор підсумовує свою апеляційну скаргу тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не в змозі забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, чим сам же суперечить іншим, викладеним в апеляційній скарзі, не доведеним, обставинам.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження прокурора, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпро залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня2021 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4