печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 від 29.10.2020 про видачу особи (екстрадицію),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову Начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_7 від 28.08.2020 року про видачу особи (екстрадицію).

В обґрунтування скарги адвокати ОСОБА_4 зазначає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки наявні обставини, які виключають можливість видачі ОСОБА_5 запитуючій стороні.

Адвокат вказує, що запитуюча сторона не оформила запит у встановлений Конвенцією та іншими законодавчими актами порядку, вказує, що в запиті надано відомості щодо опису фактичних даних діяння і не всього тексту закону, які різні між собою. Окрім того, вказує, що не надано інформації про завдані збитки злочином, не в повній мірі встановлена особа видача якого запитується, не встановлений стан здоров`я, оскільки вказує ОСОБА_5 лікується від тяжкої хвороби.

Згідно ст. 27 та ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги здійснювалось фіксування за допомогою технічних засобів.

У судове засідання адвокат ОСОБА_8 та особа, відносно якої подана дана скарга ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, про розгляд скарги повідомлені належним чином.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечила, вказала на обґрунтованості винесеної постанови.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення прокурора, вивчивши скаргу та дослідивши долучені до неї документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як визначено у п. 2 ч. 1 ст. 541 КПК України, видача особи (екстрадиція) - видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку. Екстрадиція включає: офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та видачу такої особи; перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі; прийняття рішення за запитом; фактичну передачу такої особи під юрисдикцію запитуючої держави.

Тобто, фактичній передачі особи мають передувати отримання запиту іноземної держави, перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі, та прийняття рішення за відповідним запитом.

Згідно ч. 1 ст. 590 КПК України, після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

Слідчим суддею встановлено, що постановою Першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 про видачу особи (екстрадицію) від 29.10.2019 року видано до Російської Федерації громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 2 ст. 159 (5 епізодів), ч. 3 ст. 30 ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 541 КК України, екстрадиційна перевірка це діяльність визначених законом органів щодо встановлення та дослідження передбачених міжнародним договором України, іншими актами законодавства України обставин, що можуть перешкоджати видачі особи (екстрадиції), яка вчинила злочин.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_5 Генеральна прокуратура України відповідно до ст. 587 КПК України доручила прокуратурі Київської області.

Як визначено у ч. 1 ст. 554 КПК України, отримавши запит про міжнародну правову допомогу від запитуючої сторони, уповноважений (центральний) орган України розглядає його на предмет обґрунтованості і відповідності вимогам законів або міжнародних договорів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 КК України, у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 5-1) є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.

Так, ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2017, 30.01.2018, 26.03.2018, 22.05.2018 та від 18.07.2018 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до 16.09.2018.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2018 змінено міру запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою (екстрадиційний арешт) на домашній арешт у визначений час доби до 25.10.2018.

Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2018, 16.11.2018 та від 12.12.2018 ОСОБА_5 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений час доби до 09.02.2019.

Разом з тим, ухвалою Київського апеляційного суду від 17.01.2019 скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.12.2018 та встановлено новий строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби до 25.01.2019.

Ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2019, 25.03.2019, 22.05.2019, 17.07.2019, 30.08.2019, 23.10.2019, 19.12.2019, 13.02.2020, 07.04.2020, 03.06.2020, 30.07.2020 та від 18.09.2020 щодо ОСОБА_5 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 18.11.2020.

Інкриміновані ОСОБА_5 правопорушення за законодавством України кваліфікуються за ч. 3 ст. 190 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 1 року. Строки давності притягнення до відповідальності за вказані діяння не закінчилися.

В ході екстрадиційної перевірки встановлено, що ОСОБА_5 звернувся до ГУДМС України в Київській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, за наслідками розгляду якої 23.04.2018 наказом № 156/1 останньому відмовлено в оформленні документів про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Вказане рішення ОСОБА_5 оскаржив до ДМС України. Рішенням ДМС України від 27.06.2018 № 70-18 скарга на рішення територіального органу ДМС про відмову в оформлені документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відхилена.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду за справою № 761/33653/18 відкрите апеляційне провадження за апеляцією ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.04.2019. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 апеляційну скаргу громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 залишено без задоволення. Ухвалою Касаційного адміністративного суду Верховного суду України від 04.09.2019 у справі № № 761/33653/18 (провадження №К/9901/25279/19) касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.04.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 повернуто особі, яка її подала.

За таких обставин, прокуратурою Київської області до Генеральної прокуратури України направлено висновок за наслідками екстрадиційної перевірки.

Згідно ч. 4 ст. 590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

Отже, постанова постановою Першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 від 29.10.2020 року про видачу особи (екстрадицію) прийнята законно та обґрунтовано, не порушуючи вимоги ч. 4 ст. 590 КПК України.

Щодо доводів захисників про неповноту проведення екстрадиційної перевірки слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 591 КПК України, при розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (екстрадицію), відтак, у слідчого судді відсутні підстави вважати проведену перевірку неналежною та незаконною.

Таким чином, станом на час прийняття Першим заступником Генерального прокурора України ОСОБА_6 постанови про видачу особи (екстрадицію) від 29.10.2020 року, відсутні обставини, передбачені ст. 589 КПК України, що перешкоджали видачі особи іноземній державі, відтак, постанова є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 від 29.10.2020 про видачу особи (екстрадицію) задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 392, 393, 532, 541, 589, 590, 591 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 від 29.10.2020 про видачу особи (екстрадицію) залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1