Провадження №1-кп/748/20/21
Єдиний унікальний№ 751/8937/18
УХВАЛА
11 лютого 2021 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_9

розглядаючи кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
На розгляді Чернігівського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 22 липня 2018 року близько 21 години 00 хвилин, під час вживання алкогольних напоїв у ході раптово виниклих неприязних відносин через словесний конфлікт у зв`язку із справлянням в обідній час цього дня ОСОБА_10 природної потреби на килим у будинку обвинуваченого, наніс ОСОБА_10 не менше чотирьох ударів в область голови, внаслідок чого ОСОБА_10 втратив рівновагу та впав на підлогу в коридорі будинку АДРЕСА_1 . Після цього ОСОБА_11 , перебуваючи в коридорі будинку АДРЕСА_1 на грунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечних характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 та бажаючи їх настання, умисно наніс потерпілому не менше двадцяти шести ударів ногами в область грудної клітки, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки численних синців (не менше двадцяти) та двох саден тулуба, переломів 7-12 ребер по кільком анатомічним лініям, які мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, а також не менше шістнадцяти ударів ногами в область живота, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота численних синців (не менше п`ятнадяти) та двох саден в області живота, виявлення крові в черевній порожнині гемоперитонеуму (2500 мл рідкої темно-червоної крові із рихлими згортками), розриву капсули й паренхіми печінки та правої нирки, крововиливів в навколо ниркову клітковину обох нирок, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер на місці події у будинку АДРЕСА_1 , його смерть настала внаслідок масивної крововтрати, яка в свою чергу являлась наслідком закритої травми живота з ушкодженням печінки та правої нирки. 22.07.2018 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_11 та ОСОБА_12 винесли труп ОСОБА_10 з будинку на вулицю та поклали на узбіччі дороги біля будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 16 березня 2020 року призначено комісійну судово- медичну експертизу стосовно смерті ОСОБА_10 , яка виконується Головним бюро судово- медичних експертиз МОЗ України. На час розгляду клопотання експертиза не проведена.

22 січня 2021 року до суду надійшло клопотання в.о. начальника Державної спеціалізованої установи «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України» про необхідність проведення ексгумації трупа ОСОБА_10 з його подальшим транспортуванням до м. Києва для проведення судово- медичної експертизи.
Можливість задоволення клопотання комісії експертів обговорена у судовому засіданні. Потерпіла ОСОБА_8 категорично заперечила проти задоволення клопотання про ексгумацію останків її сина, вважаючи таку дію глумлінням над останками та пам`яттю її сина. ЇЇ думку підтримала представник ОСОБА_9 .
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 просили задовольнити клопотання комісії експертів, врахувати, що під час досудового слідства допущена неповнота, яка не може бути усунути іншим шляхом, а також враховуючи, що для ексгумації трупа думка інших учасників судового розгляду згідно чинного КПК України не потрібна. Також просили у разі задоволення клопотання допустити до проведення ексгумації адвоката ОСОБА_7 та спеціаліста ОСОБА_13 .
Прокурор у задоволенні клопотання поклався на розсуд суду.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.
Статтею 91 КПК України передбачено, що доказуванню у кримінальному провадженні, підлягають винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
Підставами для постановлення судом ухвали про доручення експертам Державної установи "Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України" стало неможливість усунення неповноти та неточності у висновках проведених у кримінальному провадженні судових експертиз та необхідність врахування даних, здобутих у результаті слідчих експериментів, проведених у справі.

У протоколах слідчих експериментів від 26.07.2018 року та їх відеозаписі (т.3 а.с.100-108), протоколі слідчого експерименту від 05 липня 2019 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 (т. 3 а.с. 258-262) - ОСОБА_15 , ОСОБА_14 і ОСОБА_16 розповіли і показали на місці АДРЕСА_1 про обставини вчинення кримінального правопорушення 22.07.2018 року.

Дані, отримані у ході слідчого експеримента від 05 липня 2019 року ( т3 а.с. 258-262) не були враховані при проведенні судово- медичних експертиз у справі, оскільки отримані за часом пізніше, уже під час судового розгляду.

Суд дійшов висновку, що лише поясненнями експертів ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у судовому засіданні неможливо усунути неповноту та неточності у висновках проведених у кримінальному провадженні судових експертиз без проведення комплексної судово- медичної експертизи. А тому ухвалив про необхідність у проведенні комісійної судово- медичної експертизи, при проведенні якої слід врахувати покази обвинуваченого, свідків, дані слідчих експериментів (т.3 а.с.100-108), (т. 3 а.с. 258-262) та усунути розбіжності у проведених у справі судово- медичних експертизах, а також по можливості встановити можливий час отримання ОСОБА_10 тілесних ушкоджень та більш точно встановити час його смерті

Ексгумація трупа ОСОБА_10 на думку комісії експертів є невід`ємною умовою проведення судово-медичної експертизи фахівцями ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України».
Статтею 239 КПК України передбачено, що ексгумація трупа здійснюється за постановою прокурора в присутності судово-медичного експерта в порядку, визначеному ст.238 КПК України, та зі складенням відповідного протоколу.
Так, дійсно, норми чинного КПК України не передбачають отримання згоди на ексгумацію трупа в участиників кримінального провадження чи родичів загиблого.
Однак, українське законодавство містить норми про шанобливе ставлення як до самого тіла, так і до місця поховання людини ( ст. 298 ЦК України). А в разі глуму члени сім`ї, близькі родичі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди.
Проте, хоча ексгумація, звісно, не є глумом над тілом, проводиться в чітко визначеному кримінально- процесуальними нормами порядку, проте, законодавством України за відсутності жодних погоджень із рідними та близькими та відсутності можливості оскаржити такі дії, приватне та сімейне право в розумінні практики Європейського суду з прав людини є у цій частині фактично незахищеним. Такої думки прийшов Європеський суд з прав людини у справі " Сольська і Рибицька проти Польщі", заява № 30491/17.
У відповідності до ч.3 ст.333 КПК України, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Однак, суд наголошує, що у судовому засіданні судово - медичний експерт ОСОБА_18 , який проводив судово- медичну - експертизу № 722, у судовому засіданні уточнив, що допустив помилку у висновку та помилково зазначив, що проводив дослідження сьомого ребра, однак насправді досліджував дев`яте ребро, таким чином у висновку судово- медичної експертизи він допустив описку та замість правильного - переломів з 9 по 12 ребер, записав невірно з 7 по 12 ребро.

Тому, враховуючи викладене, шанобливе ставлення до думки потерпілої ОСОБА_8 стосовно ексгумації останків її сина, можливість на думку суду усунути недоліки проведених по справі судово- медичних експертиз іншим шляхом, аніж ексгумація трупа потерпілого ОСОБА_10 , суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання в.о. начальника Державної спеціалізованої установи «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України» про необхідність проведення ексгумації трупа ОСОБА_10 з його подальшим транспортуванням до м. Києва для проведення судово- медичної експертизи.

Керуючись ст.ст.239, 333, 369, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити в.о. начальника Державної спеціалізованої установи «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України» у задоволенні клопотання про проведення ексгумації трупа ОСОБА_10 з його подальшим транспортуванням до м. Києва для проведення судово- медичної експертизи.

Призначену судом комісійну судово-медичну експертизу, провадження якої доручено експертам державної установи "Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України" , м. Київ, вул. Оранжерейна, 9, провести за наданими судом матеріалами та враховуючи вказівки суду в ухвалі від 16 березня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3 .