Номер провадження № 1-кп/243/92/2021
Номер справи 243/6167/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» лютого 2021 року судова колегія Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

- прокурора ОСОБА_5 ,

- потерпілого ОСОБА_6 ,

- представника потерпілих ОСОБА_7 ,

- обвинуваченого ОСОБА_8 , який бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції,

- захисника - ОСОБА_9 , який бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції,

- представника заявника ОСОБА_10 ОСОБА_11 , який бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.263, ч.3 ст.358, ч.3 ст.27 ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України.

Заявником ОСОБА_10 подано до суду заяву про скасування арешту, накладеного на майно ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.05.2016 року, майна, вилученого відповідно до протоколу обшуку від 17.05.2016 року у рамках кримінального провадження №0000321 від 13.07.2015 року. Заява мотивована тим, що вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що обшук було проведено протизаконно та безпідставно. Вважає, що вилучені її речі не мають жодного відношення до осіб та обставин зазначених в ухвалі Краматорського міського суду Донецької області від 19.04.2016 року. Про судове засідання про накладення арешту на її речі їй не було відомо. Просить суд скасувати арешту, накладений на її майно ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.05.2016 року, майна, вилученого відповідно до протоколу обшуку від 17.05.2016 року у рамках кримінального провадження №0000321 від 13.07.2015 року
Також заявником АТ «Банк Кредит Дніпро» подано клопотання про скасування арештів. Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 10.03.2017 року накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_8 , а саме шість земельних ділянок на території АДРЕСА_1 . Вказане нерухоме майно у 2007 року Договором іпотеки передано Банку в забезпечення виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором. В межах виконавчого провадження по виконанню рішення суду від 25.11.2010 року про стягнення зі ОСОБА_8 на користь банку заборгованості за кредитним договором, державним виконавцем Сколівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову від 16.01.2018 року та здійснено опис та арешт вказаного нерухомого майна. Зазначено, що арешт порушує права банку та просить скасувати арешт на зазначене майно.

Заявник ОСОБА_10 до судового засідання з розгляду її заяви про скасування арешту не з`явилася, надала заяву про розгляд у її відсутність.

Представник заявника ОСОБА_10 ОСОБА_11 в судовому засіданні просив задовольнити заяву ОСОБА_10 про скасування арешту.

Представник заявника АТ «Банк Кредит Дніпро» ОСОБА_12 до судового засідання з розгляду клопотання про скасування арешту не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання у відсутність представника Банку, наполягала на задоволенні клопотання про скасування арешту.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяв про скасування арешту, зазначила, що арешт було накладено законно, санкція статті передбачає конфіскацію майна, питання скасування арешту слід вирішувати в нарадчій кімнаті під час постановлення остаточного рішення по справі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотань про скасування арешту, зазначив, що минулим складом суду вже вирішувалося питання про скасування арешту, було відмовлено і відповідне рішення суду набуло законної чинності.

Представник потерпілих ОСОБА_13 в судовому засіданні також заперечувала проти задоволення клопотань про скасування арешту, зазначила що арешт було накладено в межах кримінального провадження, розгляд цього питання підлягає за правилами КПК України під час постановлення остаточного рішення по справі.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні також заперечувала проти задоволення клопотань про скасування арешту, вважає їх передчасними.

Захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував проти задоволення банку про скасування арешту з нерухомого майна обвинуваченого, вважає його передчасним. Щодо клопотання ОСОБА_10 про скасування арешту просив його задовольнити, оскільки майно, яке належить матері обвинуваченого не може бути конфісковано. Крім того зазначив, що підстав для проведення обшуку не було.

Заслухавши сторін та учасників провадження, судова колегія приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 10.03.2017 року накладено арешт на невизначене майно, земельна ділянка площею 0,1800 га, розташована на території с.Пшонець Сколівського району Львівської області, кадастровий номер :02:003:0009; невизначене майно, земельна ділянка площею 0,1900 га, розташована на території с.Пшонець Сколівського району Львівської області, кадастровий номер :02:003:0002; невизначене майно, земельна ділянка площею 0,1800 га, розташована на території с.Пшонець Сколівського району Львівської області, кадастровий номер :02:003:0003; невизначене майно, земельна ділянка площею 0,1800 га, розташована на території с.Пшонець Сколівського району Львівської області, кадастровий номер :02:003:0010; невизначене майно, земельні ділянки площею 1,090 га, розташовані за адресою: Львівська область, Сколівський р-н, Головецька с/р, с.Пшонець, кадастрові номери :02:003:0001, :02:003:0002, :02:003:0003, :02:003:0009, :02:003:0010, :02:003:0011, будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 14.06.2017 року ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 10.03.2017 року в частині накладення арешту на вказане майно ОСОБА_8 залишено без змін.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.263, ч.3 ст.358, ч.3 ст.27 ч.4 ст.358 КК України.
Санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає обов`язкову конфіскацію майна.

Арешт на майно обвинуваченого було накладено з метою забезпечення вироку в частині конфіскації майна та забезпечення заявленого цивільного позову.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

За змістом ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Окрім того, відповідно до частини 4 статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ця норма кореспондується з пунктом 12 частини 1 статті 368 КПК України за якою ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Банк просить скасувати арешт з переліченого нерухомого майно, з метою забезпечення прав банку, що є іпотекодерджателем вказаного.

В обґрунтування вимог клопотання про скасування арешту банк зазначає, що договорами від 15.10.2007 року ОСОБА_8 передано ЗАТ КБ «КредитДніпро» вказане нерухоме майно в забезпечення виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором. Банком надано суду постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, відповідно до якого вказане нерухоме майно передано стягувачу банку в рахунок погашення заборгованості по виконавчому листу № 2-760/2010 від 11.08.2011 року про стягнення заборгованості у розмірі 1624046,40 грн. Вказане майно належить боржнику.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку»: «Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом».
Відповідно до матеріалів справи, що стосуються скасування арешту, власником вказаного нерухомого майна є ОСОБА_8 .
Таким чином, договір іпотеки не породжує право власності, тому в даному випадку, виходячи з підстав накладення арешту, про які слідчий суддя зазначив в ухвалі, воно може бути конфісковано в разі виконання можливого виду покарання у виді конфіскації майна, колегія приходить до переконання про відмову в задоволенні клопотання Банку про скасування арешту, як передчасному. Крім того ОСОБА_8 має право на реалізацію свого права на добровільне виконання рішення суду від 2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Щодо клопотання ОСОБА_10 про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого суду від 18.05.2016 року, майна, вилученого відповідно до протоколу обшуку від 17.05.2016 року у рамках кримінального провадження №0000321 від 13.07.2015 року, судова колегія виходить з наступного.
Ухвалою слідчого судді від 18.05.2016 року накладено арешт, зокрема і на речі перелічене у клопотанні ОСОБА_10 , що вилучені за адресою фактичного мешкання ОСОБА_8 : АДРЕСА_1 .
До клопотання надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 183899048), відповідно до якого власником котеджу сімейного відпочинку, за вказаною в ухвалі слідчого судді адресою, зазначена ОСОБА_10 .
Колегія зазначає, що відповідно до ухвали слідчого судді зазначена адреса вказана, як фактичне місце мешкання ОСОБА_8 . Відповідно до ухвали слідчого судді від 22.05.2017 року слідчим суддею застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляд домашнього арешту за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 -в Також ОСОБА_8 16.10.2019 року подано колегії суддів заяву про зняття арешту, де заявник самостійно зазначає своє місце мешкання, як АДРЕСА_1 . Крім того доказів підтвердження належності арештованого майна саме ОСОБА_10 суду не надано.
Враховуючи те, що на даний час по кримінальному провадженню триває судовий розгляд, санкція ч. 4 ст. 190 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_8 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, прокурор заперечує проти заяв про скасування арешту, доказів того, що майно, на яке накладений арешт, не належить обвинуваченому, суду не надано, не доведено, що відпала потреба в накладенні арешту або встановлена необґрунтованість його накладення, а тому суд дійшов висновку, що в клопотаннях про скасування арешту майна слід відмовити.

За таких обставин, суд вважає клопотання про скасування арешту майна на даній стадії судового провадження передчасним, тому у їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні клопотання представника АТ «Банк Кредит Дніпро» ОСОБА_12 про скасування арешту, накладеного ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 10.03.2017 року у рамках кримінального провадження №0000321 від 13.07.2015 року, відмовити.
В задоволенні клопотання ОСОБА_10 про виключення з-під арешту, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.05.2016 року, майна, вилученого відповідно до протоколу обшуку від 17.05.2016 року у рамках кримінального провадження №0000321 від 13.07.2015 року, відмовити.
Ухвалу самостійному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3