ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/750/21 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2342/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 травня 2021 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 травня 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 22 липня 2021 року, включно.

Відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України, суд враховав дані про особу обвинуваченого, а саме: ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти життя та здоров`я людини, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку; неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, законного джерела доходів не має. Наведене свідчить про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, що в подальшому може бути передумовою для здійснення останнім спроб зникнути з місця проживання, ухилитися від явки до суду, не виконувати свої процесуальні обов`язки та вчинити нові злочини та вказав, що зазначені обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги в яких просять скасувати ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 травня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою змінити міру запобіжного засобу обвинуваченому на таку, що не пов`язана з позбавленням волі.
В обґрунтування вимог адвокат ОСОБА_8 посилається на те, що районним судом при продовженні обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою не наведено жодного обґрунтування застосування саме виняткового запобіжного заходу. Крім того прокурором не надано доказів щодо наявності обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів, а саме за ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України та наявності підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, в своїй апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити оскаржуване рішення районного суду та визначити йому суму застави, яка була призначена ухвалою першої інстанції від 22.12.2020 року, в сумі 68100 грн, так як ухвалами районного суду від 16.02.2021 та 24.05.2021 це питання, на його думку, не було вирішеним.

Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; думку прокурора; перевіривши матеріали судового провадження та оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання ОСОБА_7 не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні низки умисних тяжких кримінальних правопорушень, санкція яких, зокрема, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років,з врахуванням покарання, яке загрожує обвинуваченомувін може переховуватись від слідства та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, судом вірно зазначено, що на даному етапі існує ризик, згідно п.3 ч.1 ст.177 КПК України, так як судом першої інстанції потерпілі та свідки ще не допитані.
Також, колегія суддів враховує, негативну характеристику особи обвинуваченого, а саме що ОСОБА_7 ніде не працює; не має постійних джерел доходів, неодноразово судимий.

Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_7 під вартою суду не надано.

Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, яка носить формальний характер; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація обвинуваченого ; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не змінилися та не зменшилися, а застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків.
Колегія суддів не може погодитись з апеляційними доводами обвинуваченого щодо відсутності або недоведеності ризиків п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, в зв`язку з акцентуванням в апеляційній скарзі на тому факті, що прокурором не надано доказів, щодо скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України. Оскільки, ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав.
Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей, а тому колегія суддів не може погодитись з обґрунтованістю апеляційних доводів обвинуваченого щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого та той факт, щоухвалою першої інстанції від 22.12.2020 року, йому було призначено розмір застави в сумі 68100 грн, однак, в ухвалах районного суду від 16.02.2021 та 24.05.2021 це питання не було вирішеним не є підставою для зміни йому міри запобіжного заходу на таку, що не пов`язана з позбавленням волі.

Відповідно до норм ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку щодо законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 та наявністю підстави для часткової його зміни в частині зазначення за доводами апеляційної скарги обвинуваченого щодо наявності застави, вказаної ухвалою першої інстанції від 22.12.2020 року.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що запобіжний захід обраний ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, продовжено до 22 липня 2021 року з раніше визначеною сумою застави, відповідно до ухвали від 22 грудня 2020 року.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції про необхідність дотримання судом вимог ч.5 ст.28 КПК України, згідно яких кримінальне провадження щодо особи, яка тримається від вартою, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першої інстанції першочергово.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 травня 2021 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою змінити.
Вважати, що запобіжний захід обраний ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, продовжено до 22 липня 2021 року з раніше визначеною сумою застави, відповідно до ухвали від 22 грудня 2020 року.
В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді