Справа № 451/841/21
Провадження № 1-кп/451/210/21
ВИРОК
іменем України
06 липня 2021 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000012 від 9.04.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іваничі Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, розлученого, тимчасово не працюючого, не адвокат, не нотаріус, не депутат, раніше неодноразово судимого, 29.05.2015 року Радехівським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном два роки, 17.01.2018 року Радехівським районним судом Львівської області за ч.2 ст.289, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі та 25.03.2021 року умовно - достроково звільнений від відбування покарання на підставі Ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 17.03.2021 року з невідбутим строком покарання один рік сім місяців десять днів,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

за обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що що 2.04.2021 року, близько 21години, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), таємно, з корисливих спонукань та повторно, оскільки попередня судимість за корисливий злочин не погашена і не знята у встановленому законом порядку, шляхом вільного доступу, в присутності ОСОБА_7 , проте непомітно для неї, в момент, коли остання спала у кріслі, з руки вчинив крадіжку браслета, виготовленого із срібла і золота, вагою 14,75 грам, з яких срібло 925° - 13,43 грами, золото 375°- 0,552 грами, що є ювелірним виробом, вартістю 1730 гривень, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій на вказану вище суму.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він дійсно перебуваючи в квартирі ОСОБА_8 під час відпочинку, зняв браслет із руки Венгрин Ірини, який здав в ломбард. Під час досудового слідства він викупив із ломбарду браслет та повернув його. Венгрин ОСОБА_9 не бачила як він знімає браслет, оскільки спала. Щиро кається у вчиненому, зрозумів, що вчинив та просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 подала суду заяву про розгляд справи без її участі, з приводу призначення покарання покладається на розсуд суду (а.с.15).

Захисник ОСОБА_4 просив призначити обвинуваченому найменшу міру покарання, оскільки він щиро розкався, усвідомив вчинене, добровільно відшкодував шкоду потерпілій та має намір стати на шлях виправлення та розпочате нове життя.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно встановлена повністю в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Таким чином, проаналізувавши покази самого обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає доведеним факт у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

За наведених обставин, суд вважає що умисел обвинуваченого був спрямований на заволодіння майном браслетом потерпілої, шляхом таємного викрадення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст.66 КК України суд визнає визнання вини, щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше судимий та відшкодування шкоди потерпілій шляхом повернення викраденого.

Таким чином, з врахуванням викладеного, суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно обрати в межах санкції статті, за якою він обинувачується.

При призначенні міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує що він вчинив нове кримінальне правопорушення в період умовно дострокового звільнення, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його повне визнання свої вини, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, вирок Радехівського районного суду Львівської області від 17.01.2018 року, яким його засуджено за ч.2 ст.289, 71 КК України до п`яти років одного місяця позбавлення волі, за яким 25.03.2021 року умовно - достроково звільнений від відбування покарання на підставі ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 17.03.2021 року з невідбутим строком покарання один рік сім місяців десять днів, тому суд прийшов до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі..

Також при призначенні покарання необхідно застосувати положення ст.71 КК України, призначивши покарання за сукупністю вироків та остаточне покарання визначити шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Радехіського районного суду Львівської області від 17.01.2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення з моменту затримання з 3 червня 2021 року, зарахувати ОСОБА_5 в строк призначеного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі не має.

Керуючись ст.ст.100,373,374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.71, ч.4 ст.81 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді двох років позбавлення волі частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Радехівського районного суду Львівської області від 17.01.2018 року та остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді двох років одного місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою. Строк відбування покарання обчислювати з 3.06.2021 року з 9 години 30 хвилин.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення з моменту затримання з 3 червня 2021 року, зарахувати ОСОБА_5 в строк призначеного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Речові докази: браслета, виготовленого із срібла і золота, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити у її користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та вручити прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1