Справа № 504/3331/19
Провадження № 1 - кп/504/344/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.08.2021смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000394 від 22 серпня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Первомайськ, Миколаївської області, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , механіка водія 2 гаубичного самохідно артилерійського взводу 5 гаубичної самохідно артилерійської батареї 2 гаубичного самохідно артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України,
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

09.11.2015 року ОСОБА_3 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України з командиром військової частини НОМЕР_2 терміном на три роки та в цей же день наказом командира військової частини НОМЕР_2 №284 ОСОБА_3 прийнято на військову службу за контрактом, призначено на посаду курсанта вказаної військової частини, зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, є день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Відтак, з 09.11.2015, тобто з моменту укладення контракту та зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку - проходження військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 18.01.2016 року №14 ОСОБА_3 виключено із списків особового складу вказаної військової частини та направлено для подальшого проходження військової служби до нового місця служби військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_3 ).

21.01.2016 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_3 ) від 21.01.2016 року №15 ОСОБА_3 призначено наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 14.01.2016 року №4-РС на посаду механіка водія 2 гаубичного самохідно артилерійського взводу 5 гаубичної самохідно артилерійської батареї 2 гаубичного самохідно артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_3 ), зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення.

Згідно вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді механіка водія 2 гаубичного самохідно артилерійського взводу 5 гаубичної самохідно артилерійської батареї 2 гаубичного самохідно артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_3 ), у військовому званні «старшого солдата», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від обов`язків військової служби, о 09 год.00 хв. 07 травня 2018 року, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від військової служби, не повідомляючи про себе органам військового управління, як про військовослужбовця, який залишив військову частину, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний в суді, в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.3 ст.408 КК України, винним себе визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно він будучи військовослужбовцем за контрактом та проходячи військову службу на посаді механіка водія 2 гаубичного самохідно артилерійського взводу 5 гаубичної самохідно артилерійської батареї 2 гаубичного самохідно артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_3 ), у військовому званні «старшого солдата», умисно, діючи з метою ухилитися від проходження військової служби, о 09 год.00 хв. 07 травня 2018 року, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від військової служби, не повідомляючи про себе органам військового управління, як про військовослужбовця, який залишив військову частину, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Судом при визначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, враховується ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а також те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно ст.12 КК України, вчинений ОСОБА_3 злочин віднесений законодавцем до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся.

Враховуючи наявність цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку, про призначення ОСОБА_3 покарання за ч.3 ст.408 КК України із застосуванням положень ст.ст.75,76 КПК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

До обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувались засоби забезпечення кримінального провадження.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору

Суддя ОСОБА_1