Провадження № 1-кп/742/69/21
Єдиний унікальний № 742/2357/20
ВИРОК
Іменем України
22 червня 2021 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000109 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, Прилуцького району,с. Ряшки,громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
10 травня 2019 року, обвинувачений ОСОБА_4 , в період з 20 години 30 хвилин по 21 годину перебуваючи в приміщенні магазину «Городок», який розташований за адресою: м. Прилуки, в/м 12, буд. 152, виявляючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моралі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив дії, що грубо порушують громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, а саме нецензурно висловлювався та чіплявся до продавців та розбив вітрину у одному з відділень магазину. Після цього, продовжуючи свою зухвалу поведінку обвинувачений ОСОБА_4 відлякував інших відвідувачів даного магазину, намагаючись вибити вхідні двері до магазину зі сторони вулиці, чим перешкоджав відвідувачам та працівникам магазину вийти чи зайти до приміщення магазину, що призвело до порушення нормального режиму роботи даного магазину та в подальшому призвело до його закриття та спричинило матеріальні збитки.

Дії ОСОБА_4 , необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю .

В даному кримінальному провадженні, 26 серпня 2020 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій за ч. 1 ст. 296 КК України; всіх істотних для даного кримінального провадження обставин; потерпіла претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має. Сторони узгодили покарання та надали згоду на його призначення у виді обмеження волі, із звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відносно нього іспитового строку та покладенням обов`язків на підставі ст.ст. 75-76 КК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, Угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Обвинувачений ОСОБА_4 , та потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 , беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.296 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо затвердження даної угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Кримінальне правопорушення , у вчиненні якого ОСОБА_4 , беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком .

Суд, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення в ході підготовчого судового засідання з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_4 , та потерпілої ОСОБА_6 , що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення; характер обвинувачення та вид покарання, ОСОБА_4 цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення судом під час підготовчого судового засідання з`ясовано у потерпілої, що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає, встановленим в судовому засіданні, що своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст.296 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 369, 373, 374, 468-469, 471, 473-475, 476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 26 серпня 2020 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.296 КК України і призначити йому покарання у виді 1 ( одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1(один) рік, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.473 КПК України.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору, потерпілій, захиснику.

Суддя ОСОБА_1