Ухвала
іменем України

8 липня 2021 року

м. Київ
справа № 648/3069/15-к
провадження № 51-3339ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 1 березня 2021 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 16 червня 2021 року щодо нього.
Встановлені обставини
За вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 1 березня

2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна. Відповідно до ст. 71 КК за сукупністю вироків визначено ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом часткового приєднання до основного покарання, призначеного за цим вироком, частини невідбутого покарання за попереднім вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 30 травня 2012 року, у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна.
Херсонський апеляційний суд ухвалою від 16 червня 2021 року залишив без задоволення апеляційну скаргу захисника та задовольнив апеляційну скаргу прокурора. Змінив вирок Білозерського районного суду Херсонської області

від 1 березня 2021 року, виключивши з мотивувальної частини рішення при кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК посилання на кваліфікуючу ознаку особою, що раніше вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК.
В решті зазначений вирок районного суду залишено без змін.
Суть питання
У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду, а кримінальне провадження щодо нього за ч. 2 ст. 307 КК закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК.
Мотиви Верховного Суду
Положеннями ст. 427 КПК встановлено вимоги до касаційної скарги.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід ураховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права,

а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Усупереч наведеним положенням кримінального процесуального закону, засуджений

у касаційній скарзі не навів доводів на обґрунтування незаконності рішень місцевого й апеляційного судів, як він мав зробити відповідно до вимог ст. 412 КПК. Засуджений

не зазначив, які положення кримінального процесуального закону порушено судами першої й апеляційної інстанцій, у чому полягають такі порушення, як вони вплинули на законність, обґрунтованість і справедливість оскаржуваних судових рішень і чому ці порушення слід відносити до підстав для їх скасування касаційним судом з огляду на положення статей 284, 370, 374, 404 та 419 КПК, а також ч. 2 ст. 307 та ст. 71 КК у їх взаємозв`язку.

У касаційній скарзі не наведено доводів на підтвердження порушення судами попередніх інстанцій принципу змагальності, зокрема, не вказано, які клопотання з цього приводу були заявлені стороною захисту на виконання положень ст. 22 КПК однак усупереч наведених положень кримінального процесуального закону безпідставно залишені без задоволення.
Також засудженийне зазначив, чи заявляла сторона захисту в суді апеляційної інстанції клопотання, яких усупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПКапеляційний судбезпідставно не задовольнив та у дослідженні яких обставин, установлених під час кримінального провадження і досліджених судом першої інстанції не повністю або з порушеннями (у чому полягає неповнота і порушення) відмовив. Також засуджений не вказав, яких конкретно доводів, наведених в апеляційній скарзі його захисника, усупереч ст. 419 цього Кодексу апеляційний суд узагалі не дослідив, не перевірив та не оцінив, унаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Засуджений не погоджується з висновками апеляційного суду, однак у касаційній скарзі не наводить конкретних доводів щодо їх незаконності з посиланням на конкретні положення процесуального та матеріального права. Натомість він наголошує на однобічності й неповноті судового розгляду та на невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, крім того, просить дати доказам іншу оцінку, ніж та, яку дали суди попередніх інстанцій, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду касаційним судом.

Суд касаційної інстанції є судом права, який відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування і недотримання вимог ст. 427 цього Кодексу перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 1 березня 2021 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 16 червня 2021 року щодо нього і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3