В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/526/21

13 травня 2021 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1

з участю : секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження № 0000014 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з повною загальною середньою освітою, розлученого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, громадянина України,

за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.

Кримінальне правопорушення скоєно за таких обставин.
ОСОБА_4 близько 17 години 08 квітня 2021, перебуваючи в лісовому масиві урочища «Заломище» Яблунського лісництва ДП «Солотвинське лісове господарство», квартал № 13, що неподалік с. Яблунька Солотвинської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, побачив на верхньому складі вказаного підприємства раніше зрізані працівниками лісового господарства колоди дерев породи «ялиця», які вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 звернувся за допомогою до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у власності якого наявний гужовий транспорт. Вказаних осіб ОСОБА_4 про свої злочинні наміри не повідомив.

08 квітня 2021 близько 19 години ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на гужовому транспорті останнього, прибули в урочище «Заломище» Яблунського лісництва ДП «Солотвинське лісове господарство», квартал № 13.

Скориставшись допомогою вищевказаних осіб, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, завантажив на підводу 6 колод дерев породи «ялиця», загальною кубомасою 1,63 м3, вартістю 2000,05 грн. та таким чином намагався викрасти із верхнього складу Яблунського лісництва ДП «Солотвинське лісове господарство» вказану деревину.

Далі ОСОБА_4 з метою отримання реальної можливості розпорядитись деревиною, разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на гужовому транспорті останнього їхали в напрямку с. Яблунька Солотвинської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області до місця проживання ОСОБА_4 .

При цьому ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не закінчив цей кримінальний проступок з причин, які не залежали від його волі, оскільки під час транспортування лісопродукції, він був зупинений працівниками поліції на вул. Лесі Українки в с. Яблунька, а деревина, яку він намагався викрасти була вилучена.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив викладені в обвинуваченні обставини та дав показання про те, що в обідню пору 08 квітня 2021 року він пішов у лісовий масив урочища «Заломище» Яблунського лісництва, що знаходиться неподалік с. Яблунька Солотвинської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, щоб нарізати березових прутиків для виготовлення віників. Проходячи лісом він побачив зрізані колоди дерев породи ялиця, які вирішив викрасти щоб використати у власних господарських потребах.
Маючи намір привезти додому деревину, ОСОБА_4 пішов у село, де попросив товариша ОСОБА_5 та брата ОСОБА_6 , який має власний гужовий транспорт та коні, допомогти у привезенні деревних колод. При цьому ОСОБА_4 повідомив вказаних осіб про легальність придбання деревини та наявність у нього необхідних документів.
Цього ж дня близько 19 години він, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на гужовому транспорті останнього, поїхали в ліс, завантажили на підводу шість колод та поверталися додому в с.Яблунька. Проїжджаючи вулицею Лесі Українки в с. Яблунька їх зупинили працівники поліції, яким він розповів про факт крадіжки деревини.
Щиро розкаюється у тому, що сталося, просить суворо його не карати. Погоджується з тим, щоб не досліджувати докази стосовно фактичних обставин справи, які він не заперечує.
Відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено добровільність та істинність позиції обвинуваченого, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оспорювати фактичні обставини справи, які не досліджуються судом, в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого доведеною, а його дії кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України як закінчений замах на крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд враховує, що вчинене ОСОБА_4 діяння відноситься до кримінальних проступків, бере до уваги позитивну характеристику обвинуваченого, а також те, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває.
За наявності повного визнання ОСОБА_4 вини, щирого розкаяння, відсутності реальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, суд вважає, що підсудному слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт.Враховуючи незадовільний майновий стан підсудного, наявність на утриманні в нього двох малолітніх дітей, суд не вважає за можливе призначити покарання у виді штрафу, а більш суворе покарання не відповідатиме характеру та тяжкості вчиненого діяння. Таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку, визначеному ст.100 КПК України.
Запобіжний захід під час дізнання ОСОБА_4 не обирався, з урахуванням вимог ст.176, 177 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого. Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 120 годин громадських робіт.
Речові докази: 6 колод дерев породи «ялиця» - повернути ДП «Солотвинське лісове господарство», гужовий транспортний засіб повернути ОСОБА_6 , бензопилу марки «Stih ms 250c» оранжевого кольору, бензопилу марки «Jonsered TUR80» червоного кольору та сокиру з дерев`яною ручкою повернути ОСОБА_4 .
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Богородчанського районного суду від 09.04.2021 року в справі № 338/452/21.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1