Номер провадження 11-сс/804/235/21

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду в складі:

головуючого Стародуба О.Г.

суддів Акуленка В.В., Ковалюмнус Е.Л.

за участю секретаря Дуліній А.В.

прокурора Магери В.В.

захисника Кадієвського О.С.

підозрюваного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 25 березня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`яазання у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сміли, не судимого, маючого на утриманні 2 малолітніх дітей, військовослужбовця, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

19.03.2021 року прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України.

23 грудня 2020 року о 15 год. командир військової частини А3137 старший лейтенант ОСОБА_1 прибув до розташування взводного опорного пункту «Рим», який розташовується поблизу населеного пункту Опитне Ясинуватського району Донецької області, при цьому зустрівши підлеглого йому військовослужбовця ОСОБА_2 , рахуючи, що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння, обурився вказаному.

Надалі, будучи обуреним тим, що ОСОБА_2 нібито перебуває в стані наркотичного сп`яніння, з метою заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю вказаному підлеглому військовослужбовцю шляхом застосування насильства з метою покарати його, а також не допустити у подальшому випадків вживання ним наркотичних речовин під час несення служби та неналежного виконання службових обов`язків, являючись військовою службовою особою, начальником за військовим званням та за посадою по відношенню до ОСОБА_2 , діючи умисно, в супереч вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 58, 59, 66 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, маючи намір заподіяти шкоду здоров`ю останньому, наніс ОСОБА_2 один удар кулаком правої руки у район грудної клітини, штовхнув і повалив на землю, а надалі наніс не менш одного удару черевиком з високим берцем та кулаком правої руки в район брюшної порожнини, і, таким чином, діючи з єдиним злочинним умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, спричинив потерпілому сильний фізичний біль та тілесні ушкодження, які виразились у розчавленні селезінки, за очеревинною гематомою, гематомою хвоста підшлункової залози та кореня брижі товстої кишки, таким чином, вчинив перевищення військовою службовою особою влади та службових повноважень і застосував насильство щодо підлеглого ОСОБА_2 .

За викладених обставин старший лейтенант ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України застосування насильства щодо підлеглого, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволені клопотання прокурора та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_1 строком на 2 місяці та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну. Постановити нову ухвалу, якою продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказує, що суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання, оскільки підозрюваний може впливати на свідків, знищити документи.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав скаргу, доводи захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст.179 КПК України в якості запобіжного заходу може бути застосовано особисте зобов`язання, яке полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини, за яких ОСОБА_1 підозрюють у вчиненні злочину, вагомість наявних доказів обґрунтованості підозри, слідчий суддя правильно дійшов висновку, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не підлягає задоволенню та застосував запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Даний запобіжний захід є найбільш прийнятним та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчим суддею також обґрунтовано визначені обов`язки, покладені на підозрюваного відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком слідчого судді та не вбачає підстав для скасування ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 25 березня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`яазання у відношенні підозрюваного ОСОБА_1 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: