Провадження № 1-кс/331/470/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , що полягає у відмові у визнанні потерпілої за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001100 від 12.06.2020 року, зобов`язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , що полягає у відмові у визнанні потерпілої за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001100 від 12.06.2020 року, зобов`язати вчинити дії.

Скарга обґрунтована тим, що у провадженні слідчого відділу відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001100 від 12.06.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме щодо підробки документів та заволодіння шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_1 , яка наразі належить ОСОБА_3 , але в рамках кримінального провадження №0000754 від 14.04.2020 року на неї накладено арешт 19.06.2020 року.
Скаржницею було подано 06.01.2021 року клопотання до Олександрівського відділення Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області, про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0001100, на що 16.01.2021 року ОСОБА_3 отримала постанову від 14.01.2021 року слідчого СВ Олександрівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001100.
Слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого винесено ухвалу від 08.02.2021 року, відповідно до якої постанову слідчого СВ Олександрівського ВП ГУНП в Запорізькій області про відмову у визнанні потерпілою від 14.01.2021 року скасовано.
08.02.2021 року ОСОБА_3 знову було подано клопотання до відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області про визнання потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001100, на що остання отримала постанову від 22.02.2021 року слідчого СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0001100.
В скарзі скаржниця просить скасувати постанову слідчого СВ ВП № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 22.02.2021 року в кримінальному провадженні №0001100 від 12.06.2020 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 , вирішити питання щодо визнання ОСОБА_3 потерпілою особою, зобов`язати СВ ВП № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області у рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0001100 допитати у якості свідків сусідів квартири АДРЕСА_1
Скаржник в судове засідання не з`явилась, про час, день та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином.
Прокурор в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд скарги проведено без фіксації судового процесу.

Згідно із частиною третьою статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги (ч.2 ст. 306 КПК України).
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України»).
Виходячи з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора - є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
В провадженні СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001100 від 12.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.
08.02.2021 року скаржниця звернулась із заявою про визнання її потерпілою по кримінальному провадженню № 0001100 від 12.06.2020 року до відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, обґрунтовуючи свою заяву тим, що кримінальне провадження ведеться за фактом заволодіння шахрайським шляхом квартирою за адресою АДРЕСА_2 , де ОСОБА_3 є власницею, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 24.04.2020 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.08.2020 р. №220942114.
Постановою від 22.02.2021 р. слідчий СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 відмовила ОСОБА_3 у визнанні її потерпілою по кримінальному провадженню №0001100 від 12.06.2020 року.
Слідчим суддею також встановлено, що сама постанова не містить жодного обґрунтування у мотивувальній частині щодо мотивів прийняття такого рішення.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право особи, якій відмовлено у визнанні потерпілою, оскаржити рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Так, в ч. 1 ст. 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Як вказано у ч. 3 ст. 55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Аналіз оскаржуваної постанови свідчить про те, що слідчим вимоги КПК України не були дотримані, постанова слідчого щодо відмови у визнанні потерпілою особою у кримінальному провадженні не містить жодних мотивів, посилань на норми чинного законодавства та встановлені під час досудового розслідування обставини, які лягли в основу оскаржуваного процесуального рішення.
Більш того, слідчий суддя звертає увагу на підстави для визнання потерпілим, визначені чинним кримінальним процесуальним кодексом України. Згідно матеріалів кримінального провадження, які були надані для огляду слідчому судді, кримінальне правопорушення зареєстроване за фактом незаконного заволодіння нерухомим майном, а саме квартирою за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 придбала вказаний об`єкт нерухомого майна у власника, за яким, як вважає орган досудового розслідування, право власності було зареєстроване на підставі підроблених документів. Причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення не перевіряється. Оскільки досудовим розслідування встановлено, що остання придбала квартиру (тобто сплатила за неї грошові кошти) у особи, яка незаконно заволоділа цим майном, ОСОБА_3 може бути визнана потерпілою по даному кримінальному провадженню.
Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілою є необґрунтованою та передчасною.
Відповідно до ст.307КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
Щодо інших вимог скарги, а саме: вирішення питання щодо визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0001100, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України, зобов`язання СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області у рамках досудового розслідування допитати свідків, то суд зазначає, що розгляд слідчим суддею даної вимоги на стадії досудового провадження ст.303 КПК України не передбачений і виходить за межі повноважень слідчого судді.
Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.
Таким чином, оскільки заявником заявлені вимоги, які не входять до переліку, визначеного ст. 303 КПК України, та не входять до компетенції слідчого судді при проведенні досудового розслідування, в цій частині вимог скарги треба відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, що полягає у відмові у визнанні потерпілою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001100 від 12.06.2020 року задовольнити частково.
Постанову слідчого відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою від 22.02.2021 року - скасувати.
В решті вимог скаржниці відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1