Справа № 308/7566/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження №0000208, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.07.2020, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.5 ст.191, ч.2 ст.28-ч.1 ст.366 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28-ч.1 ст.366 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28-ч.1 ст.366 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27-ч.4 ст.191, ч.5 ст.27-ч.5 ст.191, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27-ч.4 ст.191, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України,

встановив:

На розгляді суду перебуває обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.

04.02.2021 прокурором ОСОБА_5 подано до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 строком на 60 діб. Клопотання мотивоване, зокрема існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тим, що вказані особи спроможні: переховуватися від суду, в тому числі шляхом виїзду за межі України; знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для досудового розслідування та не вилучені на даний час; незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав вищевказані клопотання, просив задовольнити такі, з огляду на наявність ризиків та неможливості їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинувачених.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 подав письмові заперечення щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту його підзахисному, в яких вказав, що ОСОБА_6 належно виконує обов`язки щодо явки до суду, порушень режиму домашнього арешту не допускав; продовжити чи вчинити новий злочин ОСОБА_6 не зможе, оскільки договірні відносини щодо капітального ремонту площі Поштової в місті Ужгороді з очолюваним ним ТОВ «БК «Капітальна» припинені; знищити чи спотворити документи, які мають значення для встановлення обставин злочину ОСОБА_6 не зможе, оскільки такі в оригіналах містяться в матеріалах кримінального провадження; жодних позасудових відносин у ОСОБА_6 з іншими обвинуваченими немає, свідки під час досудового розслідування допитані, що виключає можливість впливу ОСОБА_6 на учасників кримінального провадження.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 заперечив щодо заявленого клопотання стороною обвинувачення відносно його підзахисного, оскільки підстав для продовження запобіжного заходу немає, ризики прокурором не доведені.

Обвинувачені підтримали позицію своїх захисників.

В судове засідання обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник - адвокат ОСОБА_13 не з`явилися, останній надіслав до суду клопотання, в якому повідомив про їх перебування на самоізоляції за рекомендаціями лікаря.

Дослідивши клопотання, подані стороною обвинувачення та захисту, заслухавши позицію прокурорів, обвинувачених та їх захисників щодо клопотань про продовження запобіжних заходів, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 05.08.2020 зокрема обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

Ухвалою суду від 08.09.2020 обвинуваченому ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою з можливістю внесення застави на тримання під домашнім арештом у нічний період доби.

Строк дії обраних обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжних заходів, а також покладених на них процесуальних обов`язків закінчився 02.10.2020 та 05.11.2020 відповідно, й не був продовжений судом, у зв`язку з відсутністю відповідного клопотання від сторони обвинувачення.

Ухвалою суду від 05.02.2021 обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби. Строк дії запобіжного заходу, а також, покладений на обвинувачених обов`язків, визначено судом до 05.04.2021.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

При цьому за п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, при постановленні ухвали від 05.02.2021, якою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді утриманні під домашнім арештом, судом враховано «обґрунтованість підозри» таких у вчиненні інкримінованих їм злочинів, а також наявність ризиків можливого переховування обвинувачених від суду, незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні та ризику знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для судового розгляду(щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ); прийнято до уваги суспільний інтерес щодо розглядуваної справи тощо.

Наразі, під час розгляду клопотання сторони обвинувачення про продовження домашнього арешту ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , суд враховує, що ризик незаконного впливу останніх на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні продовжує існувати та на даний час не зник, обвинувачені задля уникнення відповідальності в інкримінованому можуть сформувати спільну для них позицію про обставини кримінального провадження, впливати на свідків, які поки що судом не допитані, що негативно позначиться на об`єктивності та повноті судового розгляду. При цьому твердження адвоката ОСОБА_11 про відсутність ризику впливу обвинуваченого ОСОБА_6 на свідків, оскільки такі допитані під час досудового розслідування, суд сприймає критично і вважає за необхідне зазначити, що наразі такі судом не допитані, а отже можливість надання ними неправдивих показів під час їх допиту в суді, внаслідок незаконного впливу обвинувачених чи третіх осіб за їх дорученням на свідків, є очевидною.

Наявність ризику знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для судового розгляду приймається колегією суддів як такий, що наразі існує та не зник тільки щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки останній є посадовою особою Ужгородської міської ради, має доступ до документів, що знаходяться у володінні Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, а отже може створити фіктивні документи для легалізації інкримінованих обвинуваченим незаконних дій.

Ризик вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення інкримінованих їм злочинів, заявлений прокурором, не знайшов свого підтвердження під час розгляду клопотання, з огляду на те, що за твердження адвоката ОСОБА_11 , у очолюваній обвинуваченим ОСОБА_6 будівельній компанії ТОВ «БК» Капітальна» наразі відсутня ліцензії щодо проведення будівельних робіт, а засновником інших підприємств ОСОБА_6 не є. Окрім цього обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раніше не судимі, що характеризує їх позитивно, а отже зменшує ймовірність вчинення ними іншого злочину.

Разом з цим, суд вважає, що ризик можливого переховування обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від суду, в тому числі шляхом виїзду вказаних осіб за межі України, наразі зменшився, зокрема й з огляду на належну процесуальну поведінку таких.

Так, впродовж дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належно виконували покладені на них обов`язки, зокрема щодо явки до суду за кожною вимогою, повідомляли суд про неможливість прибуття на судове засідання ( ОСОБА_7 надав суду листок непрацездатності на підтвердження поважності причин пропуску ним судового засідання), інформації про порушення ними режиму домашнього арешту від правоохоронців не надходило.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що стороною обвинувачення виконано вимоги пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

В свою чергу в обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт, сторона обвинувачення зазначила про те, що обвинувачені, з огляду на реальність загрози призначення судом покарання у вигляді позбавлення волі, зможуть переховуватися від суду за кордоном, а також впливати на свідків.

Суд вважає таке обґрунтування неспроможним, в силу того, що в період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не перебували під дією запобіжного заходу (прим. сторона обвинувачення не клопотала про обрання/продовження запобіжного заходу), а отже мали реальну можливість покинути територію України, чого не зробили. Більш того наразі виїзд за кордон утруднений з огляду на посилення карантинних обмежень.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні, ухваленому у справі «Калашников проти Росії, Kalashnikov v. Russia» від 24 червня 2002 року, заява № 47095/99 зазначив, що «тяжкість інкримінованого особі злочину, так само як суворість можливої санкції не можуть слугувати єдиними підставами для тримання особи під вартою.»

Враховуючи вказане, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено доцільність подальшого утримання обвинувачених під домашнім арештом та неможливість застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу.

Відтак, в силу положень ч. 4 ст. 194 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає за доцільне застосувати до таких більш м`який запобіжний захід, а також покласти на обвинувачених обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті строком на два місяці.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Для попередження існуючого на даний час ризику незаконного впливу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні, на таких слід покласти виконання обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні; з метою упередження реалізації ризику переховування від суду, зокрема шляхом виїзду обвинувачених за межі України, на останніх судом покладається обов`язок здати до ГУ ДМС в Закарпатській області паспорти для виїзду за кордон; задля забезпечення неналежної процесуальної поведінки обвинувачених, зокрема їх явки в судові засідання по розглядуваній кримінальній справі, суд покладає на них обов`язок прибуття до суду за першою вимогою.

Також колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченим, що в разі порушення визначених в резолютивній частині ухвали обов`язків, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

На думку суду запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для попередження наявних ризиків та зможе забезпечити виконання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , покладених на них за цією ухвалою суду процесуальних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 27, 176-178, 181-183, 194, 314, 331, 369-372, 392 КПК України, колегія суддів

постановила:

У задоволенні клопотання заступника начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.

Обрати щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк до двох місяців, а саме до 31 травня 2021 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у кримінальному провадженні №0000208;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

У задоволенні клопотання заступника начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.

Обрати щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк до двох місяців, а саме до 31 травня 2021 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у кримінальному провадженні №0000208;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні №0000208.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3