Справа № 712/848/20
Провадження № 1-кп/712/248/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку 2015 року народження, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 17.12.2019 близько 15 год. 30 хв., перебуваючи на пасажирському сидінні автомобіля марки «Toyota Yaris» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 . під час словесного конфлікту, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, лівим передпліччям наніс ОСОБА_6 один удар в область скулової ділянки. Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вийшли з вищевказаного автомобіля та останній продовжуючи свій злочинний умисел наніс ОСОБА_6 один удар правою рукою в праву надбрівну ділянку, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забитої рани лобної ділянки правої надбрівної дуги, крововиливи повік та крововилив в білкову оболонку правого ока, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/30 від 14.01.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 (прізвище до шлюбу - ОСОБА_7 ) свою вину за ч.2 ст.125 КК України визнав та пояснив, що з потерпілим ОСОБА_6 вони знайомі близько 20 років. Два роки тому залишив у потерпілого документи на квартиру та грошові кошти. 17.12.2019 року він приїхав до ОСОБА_6 на авторинок, що знаходиться по АДРЕСА_2 . Сівши до автомобіля, висловив вимогу про повернення грошових коштів та документів. На цьому підґрунті між ним та потерпілим виник конфлікт, під час якого він наніс ОСОБА_6 два удари рукою в область обличчя. Крім того вказав, що ОСОБА_6 своєю поведінкою спровокував його на конфлікт. Заявлений цивільний позов визнав частково, а саме: в частині завданої матеріальної шкоди визнав в сумі 2000 грн., а в частині завданої моральної шкоди визнав в сумі 3000 грн.

Крім повного визнання своєї вини за ч.2 ст.125 КК України вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_6 який в судовому засіданні пояснив, що 17.12.2019 близько 15-30 год. він знаходився на території авторинку за адресою: АДРЕСА_2 . До нього приїхав ОСОБА_4 та сівши до автомобіля, висловив вимогу про надання йому грошових коштів в сумі 500 гривень, на що він відмовив. Після цього ОСОБА_4 наніс йому тілесні ушкодження в область обличчя. Заявлений цивільний позов підтримав та просив суд його задовольнити. До медичного закладу за допомогою він не звертався, лікувався амбулаторно;

- відомостями протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, в порядку ст. 214 КПК України від 17.12.2019, в якому ОСОБА_6 повідомив про те, що перебуваючи на території авторинку за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від свого знайомого ОСОБА_8 тілесні ушкодження;

- протоколом огляду предмету від 09.01.2020, в якому зазначено, що при огляді медичної карти амбулаторного хворого з Поліклініки № 2 при встановленні діагнозу ОСОБА_6 зазначено: крововилив правого ока, забій м`яких тканин правої орбіти;

- протоколом огляду предмету від 09.01.2020, в якому зафіксовано, що при огляді медичної карти амбулаторного хворого № 32312 КНП «Черкаська обласна лікарня» ЧОР при встановленні діагнозу ОСОБА_6 зазначено: перелом верхньої щелепи, гематосинус гайморової пазухи справа;

- відеозаписом з місця події від 17.12.2019, на якому зафіксовано момент нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 на території авторинку по АДРЕСА_2 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.01.2020 та довідкою до протоколу, згідно з якого потерпілий ОСОБА_6 , в присутності понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на фотознімку № 2 впізнав особу ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_6 від 08.01.2020, який фіксувався за допомогою цифрового фотоапарату «Sony» з фототаблицями до нього, за якими останній докладно розповів, як 17.12.2019 близько 15-30 год. знаходячись на пасажирському сидінні автомобіля на території авторинку по АДРЕСА_2 отримав від ОСОБА_8 один удар лівим передпліччям в область скулової ділянки, а саме в верхню губу. Після чого наніс один удар правою рукою в праву лобну скроневу область;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.01.2020 та довідкою до протоколу, згідно з якого свідок ОСОБА_11 , в присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на фотознімку № 3 впізнав особу ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 від 09.01.2020, який фіксувався за допомогою цифрового фотоапарату «Sony» з фототаблицями до нього, за якими останній докладно розповів, як 17.12.2019 близько 15-30 год. ОСОБА_8 наніс ОСОБА_6 один удар правою рукою в праву лобну надбрівну ділянку;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.01.2020 та довідкою до протоколу, згідно з якого свідок ОСОБА_14 , в присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на фотознімку № 1 впізнав особу ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_14 від 09.01.2020, який фіксувався за допомогою цифрового фотоапарату «Sony» з фототаблицями до нього, за якими останній докладно розповів, як 17.12.2019 близько 15-30 год. ОСОБА_8 наніс ОСОБА_6 один удар ліктем лівої руки в обличчя, а саме в область губи та один удар правою рукою в праву лобну надбрівну ділянку;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.01.2020 та довідкою до протоколу, згідно з якого свідок ОСОБА_15 , в присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на фотознімку № 2 впізнав особу ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_15 від 09.01.2020, який фіксувався за допомогою цифрового фотоапарату «Sony» з фототаблицями до нього, за якими останній докладно розповів, як 17.12.2019 близько 15-30 год. ОСОБА_8 наніс ОСОБА_6 один удар ліктем лівої руки в обличчя, а саме в область губи та один удар правою рукою в праву лобну надбрівну ділянку;

- висновком судово-медичної експертизи № 02-01/30 від 14.01.2020, відповідно до якого у ОСОБА_16 мали місце ушкодження: забита рана лобної ділянки правої надбрівної дуги, крововиливи повік та крововилив в білкову оболонку правого ока. Вказані ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предмету (предметів), по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному у постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, що не носять ознак небезпеки для життя в момент заподіяння. Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 , могли виникнути при обставинах, вказаних у протоколах проведення слідчих експериментів від 08.01.2020 та 09.01.2020 за участю потерпілого та свідків;

Розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у межах пред`явленого йому обвинувачення. При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За правилами статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85-86 КПК України.

Недопустимості доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України судом не встановлено. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи судом встановлено також не було.

Відповідно до ст. 3 та ст. 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до п. 1 ППВСУ N 2 від 07.02.2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" необхідно звернути увагу судів на необхідність суворого додержання вимог законодавства, що передбачає відповідальність за злочини проти життя та здоров`я особи. Однією з важливих гарантій здійснення проголошеного статтями 3 і 27 Конституції України права людини на життя і здоров`я є беззастережне виконання судами вимог кримінально-процесуального закону щодо забезпечення прав потерпілих від зазначених злочинів.

Тому, суд вважає, що вина обвинуваченого у інкримінованому йому злочині доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Так, потерпілий дав послідовні покази про характер та механізм, згідно яких обвинувачений наніс йому тілесні ушкодження. Вказані свідчення також узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, тому у суду не має підстав сумніватися в їх правдивості.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до ст.ст. 66,67 КК України, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, зокрема, характер діяння, обстановки, способу, місця і часу їх вчинення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатра чи нарколога не перебуває і вважає, що виправлення та перевиховання можливо при призначенні покарання у вигляді штрафу.

Суд вважає, що вказане покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме його особі.

Окрім того, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 подав до суду цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням в сумі 24 280 грн та моральну шкоду в сумі 25 000 грн.

Згідно ст. 28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної і моральної шкоди від злочину вправі при провадженні у кримінальній справі пред`явити позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Суд задовольняє цивільний позов повністю або частково, якщо у судовому засіданні були доведені стороною обвинувачення та цивільним позивачем матеріально-правові підстави позову.

У разі повного або часткового задоволення позову суд має навести відповідні докази, провести розрахунки розміру відшкодування, а також вказати норми матеріального права, на підставі яких вирішується позов.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом під час судового розгляду встановлено, що саме в результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 отримав легкі тілесні ушкодження.

Потерпілий в частині спричинення матеріальної шкоди просить стягнути з обвинуваченого 24 280 грн., вказуючи, що вказані витрати були понесені ним при амбулаторному лікуванні, однак доказів щодо понесених витрат на вказану суму ОСОБА_6 суду не надав, тому цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає до задоволення на суму 2000,00 грн, яка визнана обвинуваченим та не потребує доказуванню, в іншій частині позовних вимог щодо стягнення коштів за лікування, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки потерпілим не надано лист-призначення курсу лікування, що позбавляє суд з`ясувати необхідність придбання лікарських препаратів.

Що стосується вимог в частині недоотримання прибутку потерпілим ОСОБА_6 , суд зазначає, що потерпілим не надано належних та допустимих доказів, які б достовірно підтверджували причинний зв`язок між виникненням не отриманих доходів та протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , тому в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Щодо заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 25000,00 грн., суд встановлює наступне.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 23 ЦК України та у відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, фізична особа, яка зазнала душевних страждань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодження здоров`я, має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, керуючись ст. 1167, 1168 ЦК України і п. 5, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 N 4 з урахуванням характеру та ступеню моральних страждань, яких зазнав потерпілий внаслідок злочину, які виразилися у психологічному болю, який викликаний душевними стражданнями, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд робить висновки, що за сукупністю встановлених обставин підтверджена проблематизація життя потерпілого після спричинення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, що стало додатковою психотравмуючою проблемою для нього та спричинила психоемоційний стрес. Безспірно у ОСОБА_6 були порушені привичні стосунки, які стали наслідком отриманих травм, що спричинили розлад здоров`я та їх лікування, а тому ситуація, яка досліджується по справі, може розглядатися як психотравматична основа для спричинення моральної шкоди для потерпілого.

Отже беручи до уваги характер протиправних дій обвинуваченого, його поведінку після скоєння злочину, характер тілесних ушкоджень та механізм їх нанесення, суд визначає розмір компенсації за завдані страждання (моральну шкоду) ОСОБА_6 меншою ніж він оцінив, та встановлює на вимогах розумності та справедливості у розмірі 10000, 00 грн.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368-370, 374, 394 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 2000,00 грн та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн, а всього 12000,00 грн.

Речові докази по справі, а саме:

- медична картка амбулаторного хворого № 32312 КНП «Черкаська обласна лікарня» ЧОР на ім`я ОСОБА_6 , яка зберігається при матеріалах кримінального провадження повернути за належністю;

- медична картка амбулаторного хворого з Поліклініки № 2 на ім`я ОСОБА_6 , яка зберігається при матеріалах кримінального провадження повернути за належністю;

- CD-R диск «Verbatim», який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1