Справа № 507/968/21
Провадження № 1-кп/507/52/2021
Номер рядка звіту 48
В И Р О К
27.07.2021 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Жашків Жашківського району Черкаської області,
громадянина України, зареєстрованого по
АДРЕСА_1 , раніше не
судимого, утримується під вартою з 19 квітня 2021 року,
у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 149 КК України,
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в наступному:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, за попередньою змовою із невстановленою в ході досудового розслідування особою (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження), переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей з метою їх експлуатації, керуючись метою вчинення злочинів, спрямованих на порушення конституційних прав людини - особисту волю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за попередньою змовою між собою, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною з пошуком, вербуванням та переміщенням осіб з уразливим станом через збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин через державний кордон України на територію Французької Республіки в місто Мелен, з метою їх експлуатації, шляхом втягнення у злочинну діяльність, яка полягала в їх зверненні до державних органів Французької Республіки з проханням надати їм правовий статус біженців, мотивуючи його недостовірною та вигаданою інформацією про нібито побоювання стати в Україні жертвами переслідувань за ознаками національності, належності до певної соціальної групи, політичних переконань тощо, з метою подальшого незаконного отримання останніми виплат з державного бюджету Французької Республіки, що відповідно до законодавства Французької Республіки призначаються для осіб, які звернулися з заявою про отриманням статусу біженця, на час проведення відповідної перевірки обгрунтованості підстав для надання такого статусу, розробивши при цьому план та алгоритм дій, для реалізації своєї злочинної діяльності, відомий всім учасникам групи.
Відповідно до заздалегідь розробленого та узгодженого плану на початку вересня 2020 року ОСОБА_4 , виконуючи роль вербувальника, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , телефонним зв`язком зв`язався із раніше знайомим йому потерпілим ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (анкетні дані засекречені, відповідно до постанови про застосування заходів безпеки, щодо осіб, які беруть участь в кримінальному судочинстві). В ході бесіди із потерпілим ОСОБА_4 , знаючи, що останній знаходиться в скрутному матеріальному становищі, має на утриманні неповнолітніх дітей та шукає заробіток, тобто перебуває в уразливому стані та за збігом тяжких життєвих обставин не може повною мірою усвідомлювати свої дії. Реалізуючи злочинний умисел, він запропонував потерпілому ОСОБА_6 отримати грошові кошти в сумі 4 000 гривень за поїздку до Французької Республіки, вказавши на вигідні умови пропозиції, однак не розкриваючи дійсних намірів такої поїздки та не зазначаючи, які саме дії необхідно буде здійснити останньому за вказану грошову винагороду, таким чином створивши у потерпілого хибне уявлення про отримання високих заробітків за вчинення нескладних правомірних дій, скориставшись при цьому його скрутним матеріальним становищем, та домігся його добровільної згоди на переміщення до Французької Республіки.
Далі, 12.09.2020 ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, повідомив телефонним зв`язком потерпілого ОСОБА_6 про необхідність прибуття до м. Подільськ, Одеської області, звідки ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію злочинного плану, виконуючи роль, яка полягала в організації над потерпілим контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останнього, та 13.09.2020 разом із потерпілим вирушив потягом до Французької Республіки.
В подальшому ОСОБА_4 , використовуючи підневільний стан потерпілого, який проявився в неможливості самостійно покинути межі Французької Республіки, у зв`язку із незнанням іноземних мов та відсутністю коштів для покриття витрат на поїздку до України, доставив того до м. Мелен, з метою організації звернення до компетентних держаних органів для отримання ним статусу біженця під вигаданою легендою про нібито побоювання стати в Україні жертвою збройного конфлікту на сході України, задля подальшого отримання потерпілим банківського рахунку та картки, призначених для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів, що відповідно до законодавства Республіки Франції є кримінальним правопорушенням, яке кваліфікується як шахрайство, що передбачено статтями 313-2, 313-2 абзац 7, 313-1, 132-71 Кримінального кодексу Французької Республіки.
Далі, під контролем та керівництвом ОСОБА_4 та невстановленої в ході слідства особи (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження), які діяли за попередньою змовою, ОСОБА_6 в період часу з 17.09.2020 по 12.10.2020 (точного дати в ході слідства не встановлено), перебуваючи в м. Мелен Французької Республіки, знаходячись в уразливому стані, вимушено звернувся до компетентних держаних органів із заявою про отримання ним статусу біженця під вигаданою невстановленою досудовим слідством особою (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження) та ОСОБА_4 , легендою, яку він запам`ятав заздалегідь, про нібито побоювання стати в Україні жертвою збройного конфлікту на сході України та отримав банківську картку, призначену для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, яку невстановлена досудовим слідством особа (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження), діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 відібрала у потерпілого з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів.
Окрім цього, відповідно до заздалегідь розробленого та узгодженого плану із невстановленою в ході слідства особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) ОСОБА_4 на початку вересня 2020 року, діючи повторно, виконуючи роль вербувальника, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , телефонним зв`язком зв`язався із раніше знайомою йому потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході бесіди із потерпілою ОСОБА_4 знаючи, що остання знаходиться в скрутному матеріальному становищі, має на утриманні неповнолітніх дітей та шукає заробіток, тобто перебуває в уразливому стані та за збігом тяжких життєвих обставин не може повною мірою усвідомлювати свої дії, запропонував потерпілій ОСОБА_7 отримати грошові кошти в сумі 200 евро за поїздку до Французької Республіки, вказавши на вигідні умови пропозиції, однак не розкриваючи дійсних намірів такої поїздки та не зазначаючи, які саме дії необхідно буде здійснити останній за вказану грошову винагороду, таким чином створивши у потерпілої хибне уявлення про отримання високих заробітків за вчинення нескладних правомірних дій, скориставшись при цьому її скрутним матеріальним становищем, та домігся отримання її добровільної згоди на переміщення до Французької Республіки.
В подальшому, на початку вересня 2020 року (точна дата в ході слідства не встановлена) продовжуючи реалізацію злочинного умислу ОСОБА_4 прибув за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_7 , де встановив психологічний контроль над останньою та супроводив потерпілу до відділення Державної міграційної служби в смт. Любашівка, де здійснив дії направлені на оформлення паспорту для виїзду за кордон потерпілої, зокрема заплатив грошові кошти за прискорену процедуру оформлення вказаного документа.
Далі, 12.09.2020 ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, повідомив телефонним зв`язком потерпілу ОСОБА_7 про необхідність прибуття до м. Подільськ, Одеської області, звідки ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію злочинного плану, виконуючи роль, яка полягала в організації переміщення потерпілої до м. Мелен Французької Республіки, діючи повторно, встановив над потерпілою контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останньої та 13.09.2020 разом із потерпілою потягом вирушив до Французької Республіки.
В подальшому, ОСОБА_4 , використовуючи підневільний стан ОСОБА_7 , який проявився в неможливості самостійно покинути межі Французької Республіки, у зв`язку із незнанням іноземних мов та відсутністю коштів для покриття витрат на поїздку до України, доставив ту до м. Мелен, з метою організації звернення до компетентних держаних органів для отримання нею статусу біженця під вигаданою легендою, задля подальшого отримання потерпілою банківського рахунку та картки, призначених для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів, що відповідно до законодавства Французької Республіки є кримінальним правопорушенням, яке кваліфікується як шахрайство, що передбачено статтями 313-2, 313-2 абзац 7, 313-1, 132-71 Кримінального кодексу Французької Республіки.
Надалі, під контролем та керівництвом ОСОБА_4 та невстановленої в ході слідства особи (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження), які діяла за попередньою змовою, ОСОБА_7 в період часу з 17.09.2020 по 12.10.2020 (точного дати в ході слідства не встановлено), перебуваючи в м. Мелен Французької Республіки, знаходячись в уразливому стані, вимушено звернувся до компетентних держаних органів із заявою про отримання нею статусу біженця під вигаданою невстановленою досудовим слідством особою та ОСОБА_4 , легендою, яку вона запам`ятав заздалегідь, та отримала банківську картку, призначену для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, яку ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із невстановленою в ході слідства особою (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження), відібрав у потерпілої з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів.
На підставі викладеного ОСОБА_4 обвинувачується у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених:
ч. 2 ст. 149 КК України за кваліфікуючими ознаками: вербування та переміщення людини, з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану, за попередньою змовою групою осіб;
ч. 2 ст. 149 КК України за кваліфікуючими ознаками: вербування та переміщення людини, вчинені повторно з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану, за попередньою змовою групою осіб.
09 липня 2021 року між прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди, ОСОБА_9 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість і зобов`язався беззаперечно визнати обвинувачення у обсязі підозри в судовому провадженні.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України належить до особливо тяжкого злочину, особу ОСОБА_4 , який не судимий, наявність передбачених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків, заподіяних злочином, ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього та інших осіб, те, що він повідомив невідомі стороні обвинувачення обставини злочинної діяльності, повідомив про дії осіб, причетних до вчинення злочинів, викриття інших учасників злочинів, сторони дійшли згоди про призначення покарання ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 149 КК України у виді позбавлення волі на п`ять років зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки, на підставі п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України із зобов`язанням періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:
1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;
2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;
3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до особливо тяжкого злочину, потерпілі не заперечують проти укладення угоди про визнання винуватості.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого сторонами угоди покарання, повідомив невідомі стороні обвинувачення обставини злочинної діяльності, повідомив про дії осіб, причетних до вчинення злочинів, викриття інших учасників злочинів.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали суду заяви про згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, а також просили суд розглянути справу за їх відсутності, збитки їм відшкодовані в повному обсязі, ніяких претензій до підозрюваного вони не мають.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Відповідно до ст. 377 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі звільнення від відбування покарання. В зв`язку з викладеним ОСОБА_4 необхідно звільнити з під варти в залі суду та змінити йому запобіжний захід до вступу вироку в законну силу на особисте зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 468-469, 475 КПК України, суд,
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 149 КК України та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 2 ст. 149 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 : - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Звільнити ОСОБА_4 з під варти в залі суду та змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_4 із тримання під вартою на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.
Речові докази по справі після вступу вироку в законну силу: мобільний телефон «SAMSUNG» Іmеі 1: НОМЕР_1 , Іmеі 2: НОМЕР_2 з сім-картою з номером : НОМЕР_3 ;
мобільний телефон «Redmi» Іmеі 1: НОМЕР_4 , Іmеі 2: НОМЕР_5 з сім-картами з номерами : НОМЕР_6 та НОМЕР_7 ;
мобільний телефон «Нuawei» Іmеі 1: НОМЕР_8 , Іmеі 2: НОМЕР_9 з сім-картами з номерами : НОМЕР_10 та НОМЕР_11 ;
мобільний телефон «neffos» Іmeі 1: НОМЕР_12 , Іmеі 2: НОМЕР_13 з сім-картами з номерами : НОМЕР_14 та НОМЕР_15 ;
мобільний телефон «SAMSUNG» Іmеі 1: НОМЕР_16 , Іmеі 2: НОМЕР_17 з сім-картами з номерами : НОМЕР_18 та НОМЕР_19 ;
скетч - карту оператора «vodofone» з номером : НОМЕР_20 ;
скетч - карту оператора «vodofone» з номером : НОМЕР_21 ;
банківську картку «Ощадбанк» НОМЕР_22 ;
банківську картку «Приват Банк» НОМЕР_23 ;
банківську картку «Приват Банк» НОМЕР_24 ;
банківську картку «ПриватБанк» НОМЕР_25 ,
які зберігаються в камері схову ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області повернути ОСОБА_4 за належністю, скасувавши арешт на вказане майно, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.04.2021 року.
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з моменту його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області.
Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_4 , захиснику обвинуваченого адвокату ОСОБА_5 , потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 .
Суддя: ОСОБА_1