справа №619/935/21
провадження №1-кп/619/191/21
В И Р О К
04 березня 2021року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого- судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
перекладача- ОСОБА_5 ,
обвинуваченого- ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Романівка Ольховського району Волгоградської області, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, непрацюючого, неодруженого,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,-
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 №302-ОС від 28.04.2020 року лейтенанта ОСОБА_7 призначено на посаду начальника 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип Б), де він проходить військову службу по теперішній час.
Відповідно до Розділу 1 «Загальні положення» посадової інструкції ОСОБА_7 , начальник 3 групи інспекторів прикордонного контролю відповідає за безпосередню охорону державного кордону, протидії правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України.
Повинен знати: Конституцію України, закони України, Укази Президента України, постанови та розпорядження Верховної Ради, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади, які прийняті у межах їх повноважень, що регламентують питання охорони державного кордону на ділянці відділу, порядок її охорони, підтримання прикордонного режиму, а також міжнародні договори та угоди з прикордонних питань; практику застосування законодавства з питань, що належать до його компетенції; методику роботи з місцевим населенням, методику проведення занять; правила ділового етикету, правила і норми охорони праці.
Він підпорядковується начальнику відділу, його заступникам, начальнику відділення та начальнику групи.
Відповідно до Розділу 2 «Обов`язки» цієї ж посадової інструкції, начальник 3 групи інспекторів прикордонного контролю зобов`язаний:
забезпечувати надійність охорони державного кордону;
запобігати злочинам та адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України;
здійснювати самостійно або у взаємодії з представниками органів внутрішніх справ і Служби безпеки України в межах контрольованих прикордонних районів контролю за дотриманням іноземцями та особами без громадянства, а також біженцями та особами, яким надано притулок в Україні, установлених правил перебування на її території;
здійснювати охорону, конвоювання та тримання затриманих осіб до моменту їх передачі органам прикордонної охорони або іншим уповноваженим органам суміжної держави, представникам інших правоохоронних органів України або суду;
здійснювати процесуальне оформлення правопорушень, віднесених законодавством України до компетенції Державної прикордонної служби України;
здійснювати самостійно або разом з представниками спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади контролю за збереженням природних ресурсів, додержанням правил промислової та іншої діяльності, охороною довкілля;
виявляти та затримувати осіб, які скоїли злочин та адміністративні правопорушення, протидія яким віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України;
підтримувати взаємодію в інтересах охорони державного кордону з працівниками підрозділів органів внутрішніх справ та інших правоохоронних органів, органами місцевого самоврядування;
здійснювати перевірку у осіб, які прямують через державний кордон України, документів на право в`їзду в Україну або виїзду з України, здійснення в них відповідних відміток і у випадках, передбачених законодавством, тимчасове їх затримання або вилучення;
дотримуватися вимог чинного законодавства щодо охорони відомостей конфіденційного порядку, інформації з обмеженим доступом;
безпосередньо забезпечувати охорону ділянок кордону,
виконувати завдання із забезпечення недоторканності державного кордону.
Відповідно до Розділу 3 «Права» цієї ж посадової інструкції, начальник 3групи інспекторів прикордонного контролю має право:
вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України;
здійснювати адміністративне затримання осіб на підставах і на строки, визначені законами, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перетнули державний кордон України;
здійснювати на підставах та в порядку, установлених законами, особистий огляд затриманих, а також оглядати і в разі потреби вилучати речі, що можуть бути речовими доказами або заподіяти шкоду здоров`ю людей;
запрошувати осіб до підрозділів Державної прикордонної служби для з`ясування обставин незаконного перетинання державного кордону України, порушення режиму державного кордону, прикордонного режиму;
з метою припинення злочинів, адміністративних правопорушень, доставки до лікувальних закладів осіб, що потребують термінової медичної допомоги, використовувати транспортні засоби громадян, засоби зв`язку підприємств, установ та організацій усіх форм власності (крім транспортних засобів, плавзасобів дипломатичних та інших представництв іноземних держав та організацій).
Відповідно до Розділу 4 «Відповідальність» цієї ж посадової інструкції, у своїй роботі начальник 3 групи інспекторів прикордонного контролю несе відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом Збройних Сил України за неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків, бездіяльність або невикористання наданих йому прав, порушення норм поведінки та обмежень, пов`язаних з проходженням служби.
Відповідно до примітки 1 статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 КК України є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
При цьому, начальник 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип Б) лейтенант ОСОБА_7 при виконанні службових завдань за своєю посадою постійно здійснює функції представника влади, у звязку з чим є службовою особою.
Відповідно до ст.6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.
Відповідно Митного Кодексу України встановлені особливості пропуску, порядку та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами, за порушення яких встановлена відповідальність.
Відповідно до графіку несення служби прикордонних нарядів в МнППр «Гоптівка» в період з 09.00 17.02.2021 року до 09.00 18.02.2021 року начальник З групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип Б) лейтенант ОСОБА_7 перебував у наряді з охорони державного кордону в приміщенні прикордонного наряду « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в пункті пропуску «Гоптівка», що розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Козача Лопань, вул. Прикордонна, 4.
17.02.2021 близько 20 год. 20 хв. обвинувачений ОСОБА_8 , маючи умисел безперешкодний перетин Державного кордону, а саме проставлення відміток «вихід» та «вхід» без внесення відповідних даних до бази даних, прибув до службового кабінету №5, прикордонного наряду « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в пункті пропуску « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де начальник 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип Б) лейтенант ОСОБА_7 виконував наказ про охорону Державного кордону. Під час розмови ОСОБА_8 достовірно знаючи, що ОСОБА_7 являється працівником Державної прикордонної служби України та знаходиться при виконанні службових обов`язків, а також усвідомлюючи, що до його повноважень та службових обов`язків входить здійснювати перевірку у осіб, які прямують через державний кордон України, документів на право в`їзду в Україну або виїзду з України, здійснення в них відповідних відміток і у випадках, передбачених законодавством, тимчасове їх затримання або вилучення, маючи умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення дій з використанням службового становища, звернувся до останнього із пропозицією посприяти х вирішенні питання, щодо безперешкодного перетину ним Державного кордону, а саме проставлення відміток «вихід» та «вхід» без внесення відповідних даних до бази даних за грошову винагороду, в розмірі 200 доларів США, (згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.02.2021 року становить 5566,08 грн.), які він заздалегідь поклав до національного закордонного паспорту на своє ім`я, який поклав на службовий стіл ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 , взявши у руки національний закордонний паспорт ОСОБА_8 виявив в ньому грошові кошти в сумі 200 доларів США, після чого попередив ОСОБА_8 , про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди службовій особі, однак ОСОБА_8 не відреагував на попередження та продовжив висловлювати пропозицію про надання неправомірної вигоди за вирішення вказаного питання, а саме проставлення відміток «вихід» та «вхід» без внесення відповідних даних до бази даних за грошову винагороду, в розмірі 200 доларів США
ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_8 , на безперешкодний перетин ним Державного кордону, а саме проставлення відміток «вихід» та «вхід» без внесення відповідних даних до бази даних, шляхом його підкупу, звернувся із повідомленням до правоохоронних органів.
В подальшому 17.02.2021 в ході проведення огляду місця події в службовому кабінеті №5, прикордонного наряду « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в пункті пропуску «Гоптівка», що розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Казача Лопань, вул. Прикордонна, 4, ОСОБА_7 добровільно видав, надану ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 200 доларів США, які знаходились в національному закордонному паспорті громадянина РФ ОСОБА_8
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , що виразилися у наданні неправомірної вигоди службовій особі за вчинення нею, в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, суд кваліфікує за ч.1 ст. 369 КК України.
До суду надійшла угода від 18.02.2021, укладена між заступником військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 про визнання винуватості, згідно якої:
1. Слідчим СВ ВСП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 за погодженням із заступником військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_9 18 лютого 2021 року повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
2. Обвинувачений ОСОБА_8 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, вчиненого ним за вищевикладених обставин, у повному обсязі повідомленої йому підозри.
Обвинувачений ОСОБА_8 під час досудового розслідування щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину та зобов`язався:
а)беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;
в) співпрацювати з правоохоронними органами у викритті аналогічних кримінальних правопорушень.
3.Обвинувачений ОСОБА_6 зобов`язується у разі отримання інформації щодо вчинення злочинів, співпрацювати з органами досудового розслідування та сприяти у викритті винних осіб.
5. ОбвинуваченийОСОБА_8 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:
а) для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку.
Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, роз`яснені і є зрозумілими.
б) для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
- відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- відповідно до ч. 3 ст. 424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку: засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4-7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;
-відповідно до ст. 474 КПК України:
1) якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Прокурор має право відкласти направлення до суду обвинувального акта з підписаною сторонами угодою до отримання висновку експерта або завершення проведення інших слідчих дій, необхідних для збирання та фіксації доказів, які можуть бути втрачені зі спливом часу, або які неможливо буде провести пізніше без істотної шкоди для їх результату у разі відмови суду в затвердженні угоди;
2)розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду;
3)якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
4)Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:
а) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:
мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;
мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;
допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
б) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;
в) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;
г) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом;
5) суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
а) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніжте, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
б) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
в) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб
- відповідно до ст. 475 КПК України:
1) якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання;
2) вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті;
3) мотивувальна частина вироку на підставі угоди має містити: формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа; відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання; мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.
У резолютивній частині вироку на підставі угоди повинно міститися рішення про затвердження угоди із зазначенням її реквізитів, рішення про винуватість особи із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, рішення про призначення узгодженої сторонами міри покарання за кожним з обвинувачень та остаточна міра покарання, а також інші відомості, передбачені статтею 374 цього Кодексу.
4)вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.
- відповідно до ст. 476 КПК України:
1) у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення;
2) клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду;
3)суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо
особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування;
3)ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку;
4)умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
- відповідно до ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначене законом.
6. Обвинувачений ОСОБА_8 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
7. Обвинувачений ОСОБА_8 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
При вирішенні питання відносно можливості затвердження укладеної угоди про визнання винуватості суд виходить з того, що судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, та/або закону, кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи, інтереси сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлена неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, маються фактичні підстави для визнання винуватості.
Суд враховує, що обвинувачений повністю визнає свою вину, кається в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину. При цьому суд враховує дані про особу обвинуваченого: раніше не судимий, характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра,
Таким чином, суд вбачає, що досягнута угода про визнання винуватості має бути затвердженою.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475КПК України , суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості від 18.02.2021, укладену між заступником військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.
Речові докази: грошові кошти в сумі 200 доларів США- конфіскувати.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1