ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/518/21 Справа № 185/1764/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність прокурора,
за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
заявника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинене кримінальне правопорушення, поданої в порядку ст. 214 КПК України.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що прокурор Павлоградської місцевої прокуратури не може зобов`язати внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення злочину за заявою ОСОБА_5 , оскільки заяву було направлено до територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Полтаві для прийняття процесуального рішення.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою ОСОБА_5 22.03.2021, поза межами строку апеляційного оскарження, подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу та постановити нову, якою зобов`язати прокурора Павлоградської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області, уповноваженого на внесення відповідних відомостей до ЄРДР, негайно виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України, внести відомості за заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. ст. 364, 364-1, 367, ч. 4 ст. 382, 396 КК України за фактом вчинення злочинів посадовими особами Прат ДТЕК Павлоградвугілля, суддями Павлоградського міськрайонного суду та Дніпровського апеляційного суду.
В якості доводів поданого клопотання, яке міститься в апеляційній скарзі, апелянт посилається на те, що останній день для оскарження ухвали випадав на вихідний, а відтак вважає строк пропущеним з поважних причин, та він підлягає поновленню.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною тобто такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Апелянт указує, що подав до органу прокуратури заяву про вчинене кримінальне правопорушення, відомості за якою мали бути внесені протягом 24 годин, проте отримав лист про скерування його заяви до Територіального управління Державного бюро розслідувань, що на його думку суперечить вимогам закону.
Отже, на переконання апелянта, висновок слідчого судді про відмову у задоволенні його скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України, не ґрунтується на вимогах закону.
Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Вирішуючи питання клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, апеляційний суд зважає на те, що останній день подачі апеляційної скарги припадав на 20.03.2021, що є вихідним днем, а тому враховуючи положення ст. 115 КПК України, й те, що ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою наступного робочого дня, апеляційний суд вважає цей строк не пропущеним.
Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, така бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.
Разом з цим, статтею 216 КПК України визначена підслідність органам досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 216 КПК України, слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України, слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, зокрема, вчинених працівником правоохоронного органу.
Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Крім цього, слід звернути увагу, що аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.
При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.
Так, з матеріалів провадження слідує, що 02 березня 2021 року ОСОБА_5 звернувся до Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області із заявою про вчинення посадовими особами Прат ДТЕК Павлоградвугілля, суддями Павлоградського міськрайонного суду та Дніпровського апеляційного суду кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 364-1, 367, ч. 4 ст. 382, 396 КК України.
12 березня 2021 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, мотивуючи її тим, що відомості до ЄРДР за цією заявою, в порушення вимог ст. 214 КПК України, внесено не було.
Разом з цим, як видно із листа прокуратури Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області за вих.№ 01/84148-18 від 05.03.2021, заяву ОСОБА_5 було направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, до підслідності якого віноситься здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень вчинених, зокрема, суддями та працівниками правоохоронних органів, для вирішення питання в установленому законом порядку, що не суперечить положенням ст.ст. 214, 216 КПК України.
Отже на переконання апеляційного суду, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про передчасність звернення ОСОБА_5 з такою скаргою, оскільки його заява на цей час не перебуває в Павлоградській місцевій прокуратурі Дніпропетровської області, а питання щодо внесення відомостей до ЄРДР вирішується іншим органом.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, а ухвала є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинене кримінальне правопорушення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4