УХВАЛА
07 травня 2021 року

м. Київ
справа № 337/2655/20

провадження № 51-2235ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Запорізького апеляційного суду від 05 квітня 2021 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , посилаючись, на його думку, на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону,неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженогочерез суворість, просить змінити вирок апеляційного суду, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із призначенням іспитового строку відповідно до вимог ст. 75 КК, залишивши вирок місцевого суду в силі.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Так, захисник, вказуючи, що судом встановлено порушення ОСОБА_4 трьох пунктів Правил дорожнього руху, не зазначив у чому полягало неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та не навів обґрунтувань з цього приводу з огляду на положення ст. 413 КПК, зважаючи на обставини цього кримінального провадження та позицію сторони захисту, яка ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не заперечувала щодо цих обставин справи.
Більше того, незрозумілими є такі доводи захисника, а саме щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, з огляду на те, що суть його касаційної скарги зводиться до суворості призначеного ОСОБА_4 апеляційним судом покарання.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Викладені в касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з наведеними положеннями в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду.
Так, вимога захисника ОСОБА_5 щодо зміни вироку апеляційного суду, звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із призначенням іспитового строку відповідно до вимог ст. 75 КК та залишення в силі вироку місцевого суду не узгоджується з повноваженнями суду касаційної інстанції, визначеними положеннями ст. 436 КПК, оскільки зміна рішення апеляційного суду, яким посилено ОСОБА_4 покарання, виключає необхідність втручатися в рішення суду першої інстанції.
Разом з тим захисник до касаційної скарги не долучив її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання всім учасникам судового провадження, як це передбачено ч. 6 ст. 427 КПК.
Згідно з долученими копіями судових рішень, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , окрім ОСОБА_5 , є ще п`ятеро учасників, тоді як до касаційної скарги захисник долучив лише чотири її копій з додатками до них, що не відповідає кількості учасників вказаного кримінального провадження.
Оскільки касаційна скарга не узгоджується з вимогами, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3