Справа № 314/3066/21
Провадження № 1-кс/314/1252/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.07.2021 м. Вільнянськ
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю підозрюваного ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, погодженого прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області, у кримінальному провадженні № 0000357 від 08.07.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Вільнянськ Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працює, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше сидимий:

1) 21.03.2011 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 104, ст. 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;

2) 11.07.2011 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.03.2011 та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 13.08.2014 по відбуттю строку покарання;

3) 05.02.2015 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 місяців арешту;

4) 05.10.2016 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 289, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України, частково приєднано покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.02.2015 та остаточно призначено покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі, за ч. 3 ст. 297 КК України виправданий;

5) 11.12.2018 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.10.2016 та остаточно призначено покарання у вигляді 6 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнений 05.04.2019 з ДУ «Вільнянська УВП (№ 11)» по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
встановив:

з наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000357 від 08.07.2021, за ч. 3 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.07.2021 року, близько 01-00 години, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно,прийшов до гаражу на території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де пересвідчившись, що його дії не помітні для сторонніх осіб, шляхом пошкодження даху, через утворений отвір, проник до його приміщення, з якого, з корисливих мотивів, таємно, повторно викрав:

-саморобний зварювальний апарат, вартістю 500 гривен,

-бензопилу CRAFT-TEC СТ-5600 в корпусі зеленого кольору, вартістю 836,74 гривень,

- кутошліфувальну машинку FERM FAG-125N в корпусі синього кольору, вартістю 388,41 гривень,

-електричну дриль в корпусі чорного кольору, вартістю 300 гривень.

-будівельний стиплер, вартістю 123,33 гривні,

-молоток з дерев`яною ручкою, вартістю 75 гривень,

-тачку для перевезення зварювального апарату, вартістю 400 гривень,

-2 викрутки, вартістю по 25 гривень кожна, на суму 50 гривень,

Після чого ОСОБА_3 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2673,48гривні, згідно висновку судово-товарознавчого експерта № 2710 від 15.07.2021 року.

Таким чином, в ході досудового розслідування, встановлено наявність достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_3 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до іншого приміщенні».

23.07.2021 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000357 від 08.07.2021за ч. 3 ст. 185 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого кримінального правопорушення, санкція за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3-х до 6-ти років. Крім цього встановлено, що ОСОБА_3 , ніде не працює, законних джерел для існування не має, раніше судимий за вчинення умисних, тяжких, корисливих злочинів, судимість за вчинення яких не знята та не погашена, також відносно нього у Вільнянському районному суді Запорізької області перебуває кримінальне провадження, яке до теперішнього часу не розглянуте, що свідчить про можливість переховування його від органів слідства, прокуратури та суду та вчинення ним кримінальних правопорушень з метою отримання коштів для існування. Також необхідно взяти до уваги те, підозрюваний ОСОБА_3 не має стійких соціальних зв`язків (не одружений, відсутнє постійне місце працевлаштування), що свідчить про асоціальну поведінку останнього, ведення аморального образу життя, яке не є загальноприйнятим в суспільних нормах поведінки особи, та схильність останнього до вчинення інших кримінальних правопорушень. Окрім цього, наявні ризики передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000357 від 08.07.2021, за ч. 3 ст. 185КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_3 інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_3 , дані про особу підозрюваного, який є особою раніше засудженою за вчинення умисних, корисливих, тяжких злочинів, судимість за які в установленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливі злочини проти власності, санкція за який, відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, слідчий суддя враховує вік підозрюваного, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність у підозрюваного офіційного працевлаштування та стабільного доходу, що свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_3 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, може залишити своє місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини у справі, у зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, зазначених у клопотанні слідчого та наведених прокурором у судовому засіданні.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Подвезько проти України» крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
Виходячи з інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.
В ході розгляду клопотання підозрюваним не надано слідчому судді доказів про відсутність у підозрюваного наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування, а також не доведено відсутності у підозрюваного наміру вчинити інший злочин, та враховуючи, що матеріали клопотання не містять даних про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а також даних про джерело його доходу, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, підтверджує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено .
Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя вирішує питання про визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, розмір якої у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальний стан підозрюваного, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, та з урахуванням ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.07.2021 року складає 2279 грн., вважає за необхідне визначити заставу в межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі Вільнянського району Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
При цьому, згідно до абз. 3 частини 1статті 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особи про підозру у вчиненні злочину, а як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 185 КК України 23.07.2021, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне застосувати запобіжний захід до 23.09.2021 включно.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 219, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:

клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який обчислювати з 28.07.2021.
Встановити строк дії даної ухвали до 23.09.2021 включно.
Встановити заставу - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 47580 (сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят) грн. 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний рахунок: ТУ ДСА в Запорізькій області, код отримувача (код за ), банк отримувача ДУСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача: UA 0001205, при цьому необхідно зазначити № справи, суд, ПІБ та ІПН платника.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1

28.07.2021