В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2021 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області у складі:
головуючого ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000496, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рахни Лісові, Шаргородського району, Вінницької області, проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, неодруженого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст..121 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що він, 04.10.2020 приблизно о 22:00 год., знаходячись в селі Будьки, Жмеринського району, Вінницької області, поруч із домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , під час раптового конфлікту із ОСОБА_5 , виникла бійка в ході якої у нього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому. Після чого, ОСОБА_7 продовжуючи свої умисні дії, з метою спричинення фізичного болю та тілесних ушкоджень, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи та бажаючи настання наслідків, дістав із кишені куртки складний ніж чорного кольору та умисно наніс ОСОБА_5 один удар на розмах руки в ділянку грудної клітини справа останнього. В наслідок чого, ОСОБА_5 , відповідно до висновку експерта №93, отримав тілесні ушкодження у вигляді поранення грудної клітини справа у вигляді різаної рани з пошкодженням грудного м`язу, котре проникло в плевральну порожнину та супроводжувалось правобічним пневмотораксом (наявність повітря в плевральній порожнині) та частковим ателектазом (спаданням) верхньої долі легені, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які були небезпечні для життя в момент заподіяння.
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).
Ст.2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Аналізуючи ч.2 ст.9 КПК України випливає наступне - прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).
Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створюючи необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд дослідив, проаналізував всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, у відповідності критерію доведення ними обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, поза розумним сумнівом, що відповідає положенням ч.2 ст.17 КПК України.
Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що 04.10.2020 року біля 22:00 години знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , коли він повертався додому разом із ОСОБА_8 , їх зустрів ОСОБА_5 із яким був ОСОБА_9 .. При зустрічі ОСОБА_5 нічого не пояснюючи, не привітавшись, кілька разів біля трьох вдарив обвинуваченого кулаком по тілу, в наслідок чого обвинувачений дістав правою рукою із правої кишені ніж, маючи намір налякати потерпілого, та демонструючи його у руці наніс у праву частину грудної клітини один удар. Після цього ОСОБА_5 розвернувся та побіг на подвір`я нічого не сказавши, а обвинувачений пішов далі додому, по дорозі ніж склав та передав своєму знайомому ОСОБА_8 аби той викинув ніж.
Через певний проміжок часу обвинувачений дізнався від знайомого, що до ОСОБА_5 приїхала швидка та у нього від ножового поранення пробита легеня.
Обвинувачений ОСОБА_3 просив вибачення у потерпілого виявляє жаль з приводу вчиненого злочину, запевнив суд, що готовий нести покарання за вчинений злочин і в подальшому не вчинятиме подібних кримінальних правопорушень.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснив, що 04.10.2020 року біля 22:00 години біля будинку АДРЕСА_1 , він побачив ОСОБА_3 який ішов разом із ОСОБА_8 , та привітавшись підійшов до ОСОБА_3 , і мовчки наніс три удари кулаками рук в обличчя та по тілу обвинуваченого. Причиною нанесення тілесних ушкоджень був, конфлікт який виник на передодні, до якого має причетність обвинувачений та брат потерпілого. Після цього ОСОБА_9 який був разом із потерпілим зупинив останнього, та сказав що досить бити обвинуваченого йому достатньо, і саме в цей момент обвинувачений вдарив потерпілого ножем у груди. В наслідок отриманого удару потерпілий одразу залишив місце пригоди та пішов до себе додому на подвір`я, де виявив на грудній клітині з правої сторони ножове поранення, в зв`язку із чим було викликано швидку допомогу, та потерпілого було госпіталізовано до лікарні.
Просив суд застосувати до обвинуваченого міру покарання не пов`язану з позбавленням волі, обвинувачений повністю відшкодував завдану моральну шкоду, та матеріальну шкоду, претензій до нього немає та на даний час вони примирилися.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнавав свою вину, його винуватість у інкримінованому кримінальному правопорушенні (злочині) доводиться та підтверджується сукупністю, належних, допустимих та достатніх доказів, перевірених, досліджених, проаналізованих та оцінених судом.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України доводиться наступними доказами:
Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань де зазначено номер кримінального провадження 0000496 від 05.10.2020 року, правова кваліфікації правопорушення ч.1 ст.121 КК України, та описаний факт отримання 04.10.2020 року о 22.00 год. тілесних ушкоджень в АДРЕСА_3 , громадянином ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень, у вигляді проникаючого колото-різаної рани грудної клітини справа, від ОСОБА_3 під час виниклого конфлікту ( а.с.64).
Протоколом огляду місця події від 04.10.2020 року, проведеного на території домоволодіння, за адресою АДРЕСА_1 , за добровільної згоди на підставі заяв ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.67, 68), де в ході огляду було вилучено зразки речовини бурого кольору схожої на кров, а також кросівки чорно сірого кольору із білими підошвами, які в подальшому вилучені в якості речового доказу ( а.с.69-70). Також як додаток ілюстрована таблиця до протоколу огляду місця події від 28.10.2020 року ( а.с.71-73).
Протоколом огляду від 05.10.2020 року проведеного у помешканні ОСОБА_12 в АДРЕСА_1 , де останній добровільно, на підставі заяви ( а.с.74), видав працівникам поліції речі, тобто одяг його сина ОСОБА_3 , а саме: спортивну куртку чорного кольору, та спортивні штани також чорного кольору, у яких син був одягнений 04.10.2020 року та біля 22.30 години прийшов додому ( а.с.75).
Протоколом огляду від 05.10.2020 року проведеного на території КНП «Жмеринська ЦРЛ» за адресою м.Жмеринка вул..Київська, де гр.. ОСОБА_10 добровільно, на підставі заяви ( а.с.78), видала речі свого співмешканця ОСОБА_5 , а саме: штани матерчаті сірого кольору, кофту спортивну матерчату синього кольору, футболку червоного кольору, які на момент огляду мають залишки та плями рідини темно бурого кольору схожі на кров. ( а.с.79-80).
Висновком судово-медичного експерта ОСОБА_13 експертиза №89 розпочата 05.10.2020 та закінчена 09.10.2020 року в підсумках якої зазначено, що у ОСОБА_3 виявлені наступні ушкодження: синець на спині та садно на лівій гомілці. Всі виявлені ушкодження виникли від дії тупих предметів, якими могли бути ноги та грунтове покриття, за механізмом дії удар та тертя, невиключно 04.10.2020 р. та належать до легких тілесних ушкоджень, як по окремості так у в сукупності ( а.с.85)
Висновком судово-медичного експерта ОСОБА_13 експертиза №93 розпочата 09.11.2020 та закінчена 25.11.2020 року в підсумках якої зазначено, що у ОСОБА_5 згідно медичних документів маю місце поранення грудної клітки справа у вигляді різаної рани з пошкодженням грудного м`язу, котре проникло в плевральну порожнину та супроводжувалось правобічним пневматораксом (наївність повітря в плевральній порожнині) та частковим ателектазом (спаданням) верхньої долі легені.
Це поранення грудей виникло від дії предмету, який можливо мав ріжучі чи колото-ріжучі властивості, невиключно 04.10.2020р.
Оскільки проникаюче поранення грудей у ОСОБА_5 є ушкодженням, що небезпечне для життя в момент заподіяння, тому воно належить до тяжких тілесних ушкоджень. (Згідно п.2.1.3. «й» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень від 1995р.). ( а.с.99-100)
Протоколом проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_3 від 06.10.2020 року, за участю адвоката ОСОБА_6 на якому обвинувачений вказав на обставини конфлікту, який відбувся 04.10.2020 року із потерпілим ОСОБА_5 , де в ході бійки ОСОБА_3 дістав із кишені ніж та наніс один удар потерпілому ОСОБА_5 в область грудної клітини справа. Після цього передав ніж своєму товаришу ОСОБА_8 (а.с.93-95). Також вказаний слідчий експеримент зафіксовано за допомогою відеокамери, на DVD-R диски (а.с.96).
Протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_8 від 23.11.2020 року, на якому останній вказав на обставини конфлікту в ході якого ОСОБА_3 наніс удар ножем ОСОБА_5 ( а.с.101-103). Також вказаний слідчий експеримент зафіксовано за допомогою відеокамери, на DVD-R диски (а.с.104).
Протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_9 від 23.11.2020 року, на якому останній вказав на обставини конфлікту в ході якого ОСОБА_3 наніс удар ножем ОСОБА_5 ( а.с.105-107). Також вказаний слідчий експеримент зафіксовано за допомогою відеокамери, на DVD-R диски (а.с.108).
Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, в силу вимог ч.6 ст.22 КПК України, суд дослідив докази, надані стороною обвинувачення, оскільки сторона захисту доказів суду не подавала.
При цьому, сторони кримінального провадження не заперечували щодо закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами.
Під час судового засідання, сторони клопотань щодо визнання доказів неналежними або недопустимими не заявляли, а тому суд за наслідком їх дослідження, вважає докази такими, що відповідають вимогам глави 4 параграфу 1 КПК України щодо їх належності та допустимості.
Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим злочину, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який щиро покаявся у вчиненому правопорушення, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, не судимий, повністю відшкодував завдану матеріальну та моральну шкоду потерпілому.
Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.
Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, складеної Жмеринським МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 від 20.01.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, від сусідів та інших мешканців скарг не надходило, проживає спільно з матір`ю. Обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, не перебуває, психічних розладів не має. Не має постійної роботи та стабільних джерел доходів. Згідно висновку органу пробації виправлення цієї особи без обмеження або позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.
Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст.69,69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим, особи обвинуваченого, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на думку прокурора, висловлену у судових дебатах, думку потерпілого який просив суд не позбавляти волі обвинуваченого, думку захисника, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства та про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання й звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, але за умови контролю за його поведінкою встановленням йому іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України, а саме: кросівки чорного кольору, що належні потерпілому ОСОБА_5 , зі слідами РБК, які були поміщені до полімерного спеціального пакету НПУ ГСУ № 3016657; матерчасті штани сірого чорного кольору з слідами РБК, спортивну кофту матерчасту із слідами РБК та футболку червоного кольору, в яких був одягнутий ОСОБА_5 на момент нанесення йому тілесних ушкоджень, що поміщені до полімерного пакету НПУ ГСУ №7261048, що зберігаються в кімнаті збереження речових доказів знищити; Куртку чорного кольору із капю`шоном сірого кольору та спортивні штани чорного кольору із вставками зеленого кольору, в яких був одягнутий ОСОБА_3 на момент вчинення злочину, що поміщені до полімерного мішку білого кольору, що зберігаються в кімнаті збереження речових доказів повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ; Зразок РБК із подвір`я, що за адресою АДРЕСА_2 , зрізи нігтів із піднігтьовим вмістом ОСОБА_3 , що поміщені до спеціального полімерного пакету №0023984, зразок крові ОСОБА_3 , що поміщено до спеціального полімерного пакету №0023988, що зберігаються в кімнаті збереження речових доказів знищити, попередньо знявши з них арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_14 від 08.10.2020 року.
Згідно зі ст.ст.376,392, 393, 395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Жмеринського
міськрайонного суду ОСОБА_1