Справа № 161/5123/21
Провадження № 1-кп/161/674/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 22 березня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000522, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 18.03.2021 з угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з середньою - спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, працюючого водієм навантажувачем ТзОВ «Агросеплай», не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 06.03.2021 близько 22.38 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом - мопедом «Viper», номер Via-коду НОМЕР_1 по вул. Львівській м. Луцька та був зупинений працівниками УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції, а саме: поліцейським взводу №2 роти №4 ОСОБА_6 та поліцейським взводу №1 роти №4 ОСОБА_7 , у зв`язку із порушенням останнім ч.5 ст.121 КУпАП та ч.2 ст.122 КУпАП.
Він же, 06.03.2021 близько 23.00 год. знаходячись на задньому пасажирському сидінні службового автомобіля «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 , усвідомлюючи, що перед ним перебувають працівники Національної поліції, які перебували на службовому автомобілі у форменому одязі із знаками розрізнення, будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою уникнення адміністративної відповідальності, висловив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , пропозицію надання неправомірної вигоди в сумі 600 гривень, за не вчинення в його інтересах, дій з використанням наданої їм влади не складання відносно ньогоматеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ст.122-2 КУпАП, ч.2 ст.122 КУпАП та, відповідно, не притягнення до адміністративної відповідальності.
З метою переконання в тому, що неправомірна вигода безперешкодно буде прийнята вказаними працівниками поліції і що вони її не відхилять, та продемонструвати їм свою готовність надати неправомірну вигоду, поклав між передніми сидіннями, вказаного службового автомобіля, грошові кошти в сумі 600 гривень, надавши тим самим поліцейській взводу №2 роти №4 ОСОБА_6 та поліцейському взводу №1 роти №4 ОСОБА_7 , які перебували на службі, неправомірну вигоду за не вчинення відносно нього дій з використанням наданої поліцейському влади не складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст.122-2 КУпАП, ч.2 ст.122 КУпАП, і не направлення їх для розгляду до суду.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у пропозиції надати та наданні службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь якої дії з використанням наданої їй влади, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 369 КК України.
Під час досудового провадження між прокурором та підозрюваним, зокрема, 12.03.2021 року, укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою погоджена кваліфікація кримінального правопорушення за ст.369 ч.1 КК України. Сторони погоджуються на об`єм визнання вини обвинуваченим, який повністю визнав свою винуватість, наявність пом`якшуючих обставин, якими є: щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та обтяжуючих обставин, яким є вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі 1100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 18700 грн. На підставі ст.96-1 КК України грошові кошти 600 грн, слід конфіскувати в дохід держави.
Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинувачем про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України, віднесений до категорії нетяжкого злочину.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Разом з тим встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53, 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 .
Речові докази, згідно ст.100 КПК України, конфіскувати в дохід держави.
Відповідно до ст. 96-2 КК України судом застосовується спеціальна конфіскація грошових коштів, перелік яких вказаний в угоді, оскільки вони призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину.
Арешт, накладений на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 06.03.2021 (ухвала слідчого судді від 12.03.2021), відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 472-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 12.03.2021 у кримінальному провадженні №0000522, укладену між прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ст. 369 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 1100 (одна тисяча сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 18700 (вісімнадцять тисяч сімсот) грн.
Речові докази:
- грошові кошти в сумі 600 гривень купюрами номіналом по 200 грн у кількості 3 шт. (СЗ 4309331, СВ 4938605, СЖ 8249243), що передані на зберігання у АТ КБ «ПриватБанк» (згідно акту прийому-передачі майна на зберігання від 16.03.2021) конфіскувати в доход держави, на підставі ч.1 п.2 ст.96-2 КК України.
Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 12.03.2021 скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1