ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1822/19 Номер провадження 11-кп/814/166/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 лютого 2020 року по кримінальному провадженню № 0000318 від 05.03.2019 , за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Клепачі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, офіційно не одруженого, раніше судимого ,-

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 , ч.3 ст. 185 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції ),

адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції ), -

у с т а н о в и л а:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 лютого 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; ч.3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Згідно ч.4 ст.70 КК України визначено остаточне покарання ОСОБА_6 шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.04.2019 року, яким його було засуджено на 5 років позбавлення волі, і остаточно визнано ОСОБА_6 вважати засудженим на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання ОСОБА_6 у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, остаточно призначеного за сукупністю вироків, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України зарахувано покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, повністю відбуте ним за попереднім вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.04.2019 року.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави загальну суму 3084 (три тисячі вісімдесят чотири) гривні 16 копійок процесуальних витрат за проведення експертиз.

Вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, ОСОБА_9 вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин.

03.03.2019 року приблизно о 21 годині ОСОБА_6 перебував поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 з метою таємного викрадення чужого майна з помешкань громадян.

В подальшому ОСОБА_6 , реалізовуючи свій прямий умисел, направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, через незачинене вікно проник до балкону квартири АДРЕСА_3 , де у подальшому із застосуванням сили, відкрив двері балкону та проник до вказаної квартири, і, діючи умисно, таємно з корисливих мотивів демонтував та викрав бойлер марки «Round», об`ємом 50 літрів, вартістю 580 гривень, відповідно до товарознавчої експертизи №660 від 10.04.2019, після чого покинув місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядившись на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Крім цього, 05.04.2019 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , яка належить його знайомому ОСОБА_11 , вирішив здійснити крадіжку мобільного телефону, належного останньому.

В подальшому ОСОБА_6 , реалізовуючи свій прямий умисел, направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон «Sony Xperia F3112» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_11 , вартістю 2300 гривень, відповідно до висновку товарознавчої експертизи №693 від 15.04.2019 року та покинув місце вчинення злочину. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Крім цього, 06.03.2019 року приблизно о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_5 , що належить його знайомій ОСОБА_12 , вирішив здійснити крадіжку рулону лінолеуму, електродрилі, одного мішка будівельного клею, двох рулонів шпалер, належних останній.

В подальшому ОСОБА_6 , реалізовуючи свій прямий умисел, направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав рулон лінолеуму «Tarket», розміром 4 кв.м., вартістю 498,68 гривень, електродріль марки «Rebir ІЕ-1305», вартістю 1400 гривень, один мішок будівельного клею «Ceresit», вартістю 319 гривень, два рулони шпалер по 15 м кожен, вартістю 370 гривень та покинув місце вчинення злочину. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 2587,68 гривень.

Крім цього, 29.03.2019 року (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 перебував поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 з метою таємного викрадення чужого майна з помешкань громадян.

В подальшому ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний прямий умисел, направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння , передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, шляхом підбору ключа, проник до квартири АДРЕСА_7 де, діючи умисно, таємно з корисливих мотивів викрав годинник наручний механічний «Orient», вартістю 1500 гривень, драбину трансформер, вартістю 700 гривень, телефон марки Нокіа, модель 112 RM-837 IMEI НОМЕР_3 , вартістю 430 гривень, кутову шліфувальну машинку марки «Win tech WAG 125 NF», вартістю 570 гривень, електродриль ударно обертаючу ИЭ 150БЭ виробника АО «Кановский завод механизированого инструмента», вартістю 600 гривень, електросоковижималку «Журавінка СВСП-102», вартістю 999,33 гривні, після чого покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 4799,33 гривні.

Таким чином ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подали
Обвинувачений ОСОБА_6 , в принесеній апеляції просить вирок суду щодо нього змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості та його особі через суворість та пом`якшити призначене покарання. При цьому автор апеляції посилається на те , що судом не в повній мірі враховано дані щодо нього та показання свідків.

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 відмовився від апеляційної скарги. Адвокат ОСОБА_8 підтримав відмову свого підзахисного від апеляційної скарги.

Прокурор проти настання наслідків відмови від апеляції не заперечувала.

Мотиви суду
Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, відповідно до якої сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом ( ч. 1 ст. 26 КПК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.

Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Враховуючи, що на вирок подано апеляційну скаргу тільки обвинуваченим ОСОБА_6 , який в судовому засіданні в присутності свого захисника відмовився від неї , від інших учасників судового провадження заперечень щодо настання наслідків, передбачених ст. 403 КПК України не надійшло, колегія суддів приходить до висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 26, 403, 418, 419 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду , -

у х в а л и л а :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 лютого 2020 року ОСОБА_6 закрити у зв`язку з відмовою від апеляцій.

Судді:

_____________ ________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4