Справа № 740/2637/21
Провадження № 1-кс/740/727/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Гагаріна Т.О., за участю секретаря Філоненко О.В., представника адвоката Криворученко Д.П., розглянувши клопотання про скасування арешту,

встановила:
до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання адвоката Криворученко Д.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.05.2021 в рамках кримінального провадження № 0000388 на майно, а саме:

-грошові кошти у сумі: 3560 грн, 1 долар США, 217 грн., 1991 грн., 450 грн, 756 грн.;
-банківській картки: Приват Банк № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , Укрсиб Банк № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , Монобанк № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , Райффайзен Банк № НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , Альфа Банк № НОМЕР_16 , А- Банк № НОМЕР_17 ;
-мобільні телефони: Ксіомі Редмі 7А з номером телефону НОМЕР_18 , Айфон 8+, з номером телефону НОМЕР_19 , Айфон 6s+ з номером телефону НОМЕР_20 , Афон 11 червоного кольору, Realmi НОМЕР_21 з номером телефону НОМЕР_22 , Хонор 8Х з номером телефону НОМЕР_23 , Хуавей з номером телефону НОМЕР_24 , Айфон 12 Про з номером телефону НОМЕР_25 , Айфон 6s з номером телефону НОМЕР_26 , Айфон 7+ з номером телефону НОМЕР_27 , Айфон 7 з номером телефону НОМЕР_28 , Кінг 7S з номером телефону НОМЕР_29 .
В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що арешт, накладений на вищезазначене майно, повинен бути скасований, виходячи з наступного:

- власники майна про дату й час проведення слідчим суддею розгляду клопотання про арешт майна належним чином повідомлені не були, що позбавило їх передбаченої законом можливості надати суду свої заперечення, скористатися правом на ознайомлення із матеріалами клопотання прокурора;

- в ухвалі слідчого судді не наведено жодного доказу, який би підтвердив встановлені обставини, а також мотиви при постановленні ухвали;

- в ухвалі не наведено висновків про те, що вилучене майно, зокрема мобільні телефони, гроші та банківські карти відповідають критеріям речових доказів у кримінальному провадженні;

- ухвала не містить обґрунтувань, щодо того, чи має вилучене безпосередньо у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 майно, відношення до кримінального провадження та може бути використане як речовий доказ факту чи обставин;

- застосований захід забезпечення кримінального провадження не є співмірним та пропорційним завданням кримінального провадження, оскільки обмежено право власності законних власників, які не мають жодного відношення до заволодіння грошовими коштами потерпілої;

- слідчому судді не надавались органом досудового розслідування докази того, що власниками було обмежено доступ до вмісту їх мобільних телефонів, їх огляду та копіювання наявної у телефонах інформації.

В судовому засіданні представник осіб, що звернувся із клопотанням про скасування арешту ОСОБА_11 зазначене клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні клопотання та розглядати справу без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна та заслухавши адвоката, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.2 ст.170 КПК України).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч.10 ст.170 КПК України).

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що при розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя з урахуванням наданих доказів має з`ясувати питання обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у ч.2 ст.170 КПК України, а також доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов:

- вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба;

- вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Під час судового розгляду встановлено, що СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000388 від 05.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.05.2021 року у справі № 740/2637/21 (провадження № 1кс/740/559/21) накладено арешт на майно, що було вилучено 14.05.2021 у ході проведення обшуку за адресою: м. Чернігів, вул. Рокосовського, 33-А майна, а саме: системного блоку THINK CENTRE №1s4480b2gs4ggxa9; свіч роутеру Switch/ws-c2960-48pst-l, № Foc1428z37u; роутеру Rb750gr3, Aple Mac book AIR, червоного кольору з зарядним пристроєм; стаціонарні телефони марки Grandstream, серійні номери: №20EZ1ZCK900F389C, №20EZ1ZCK900F38AA, №20EZ1ZCK900F2C76, №20EZ1ZCK900F3893, №20EZ1ZCK900F36F6, №20EZ1ZCK900F389A, №20EZ1ZCK900F38BO, №20EZ1ZCK900F38AE, №20EZ1ZCK900F3887, №20EZ1ZCK900F2C7B, №20EZ1ZCK900F3880, №20EZ1ZCK900F3889, №20EZ1ZCK900F38A4, №20EZ1ZCK900F380D, №20EZ1ZCK900F3878, №20EZ1ZCK900F2C75, №20EZ1ZCK900F3897, №20EZ1ZCK900F3890, №20EZ1ZCK900F2C6F, №20EZ1ZCK900F389E; паперові носі інформації, чорнові записи, які виконані частково кульковою ручкою та на принтері; грошові кошти у загальній сумі 6974 грн, та 1 долар США; банківські картки: Приват Банку № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , Укрсиб Банк № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , Монобанку № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , Райффайзен Банку № НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , Украгаз Банк № НОМЕР_30 , ПУМБ № НОМЕР_31 , Альфа Банку № НОМЕР_16 , А- Банк № НОМЕР_17 ; флеш накопичувачі (флеш карти): зеленого кольору на 64 GB, чорного кольору Werico 04; мобільні телефони: Ксіомі Редмі 7А з номером телефону НОМЕР_18 , Айфон 8+ з номером телефону НОМЕР_19 , Айфон 6s+ з номером телефону НОМЕР_20 , Афон 11 червоного кольору, Realmi НОМЕР_21 з номером телефону НОМЕР_22 , Хонор 8Х з номером телефону НОМЕР_23 , Хуавей з номером телефону НОМЕР_24 , Айфон 12 Про з номером телефону НОМЕР_25 , Айфон 6s з номером телефону НОМЕР_26 , Айфон 7+ з номером телефону НОМЕР_27 , Айфон 7 з номером телефону НОМЕР_28 , Кінг 7S з номером телефону НОМЕР_29 .
Підставою арешту означеного майна став той факт, що воно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000388від 05.05.2021 згідно постанови старшого слідчого СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Постола В.М. від 15.05.2021.

Метою арешту майна, відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КК України, є забезпечення збереження речового доказу.

Посилання адвоката на те, що внаслідок вилучення майна під час обшуку було порушене право володіння ним власників, які не є стороною у кримінальному провадженні, визнається необґрунтованим, оскільки застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження (а в цьому випадку арешт майна), хоч і є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання. У цьому випадку таке мало місце, а заявником не надано доказів протилежного в порядку, передбаченому ч.5 ст. 132 КПК України. Обставина відсутності у третіх осіб статусу свідків не може бути основоположною з огляду на норму ч.3 ст.170 КПК України, яка допускає арешт майна будь-якої фізичної особи при його відповідності критеріям ст.98 вказаного Кодексу.
Під час постановлення оскаржуваної ухвали про арешт майна слідчим суддею було враховано, що речі визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки під час розгляду клопотання про арешт майна прокурором було доведено, що існують обґрунтовані підстави вважати, що речі вилучені під час обшуку від 14.05.2021 становлять інтерес для досудового розслідування.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Виходячи із зазначеного, арешт на майно з метою його збереження як речового доказу накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи у випадку встановлення слідчим суддею наявності достатніх підстав вважати щодо необхідності такого арешту.

Відтак, з урахуванням відповідності майна, на яке накладено арешт, критерію, визначеному у ст.98 КПК України, встановлення слідчим суддею під час вирішення питання про арешт речей існування обґрунтованих підстав вважати про необхідність накладення арешту на належне майно - проведення належного розслідування кримінального провадження, забезпечення виконання завдань кримінального провадження, забезпечення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Отже, ухвала слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.05.2021 про накладення арешту на вищезазначені речі постановлена у відповідності до положень КПК України, що свідчить про обґрунтованість накладеного арешту.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна з метою збереження речових доказів слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Виходячи з аналізу статті 174 КПК України вбачається, що слідчий суддя при прийнятті рішення про скасування арешту майна за клопотанням, зокрема, власника майна, повинен врахувати, чи доведено заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба, або що арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя вважає, що вказані мобільні телефони могли використовуватися особами для підтримання зв`язку із особами, причетність яких до вчинення кримінального правопорушення перевіряється у цьому кримінальному провадженні, а банківські картки, які не ідентифіковані, могли бути використані для здійснення шахрайських дій, що дає підстави для висновку, що ці речі можуть бути засобами та знаряддями вчинення кримінального правопорушення, а от же відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Необхідність арешту вищезазначених мобільних терміналів систем зв`язку обумовлена потребою у проведенні експертних досліджень для з`ясування джерел походження виявленої інформації, а також з метою отримання відомостей, які мають значення для досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено, враховуючи, що речі є речовим доказом у кримінальному провадженні та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, існування ризиків щодо можливості їх приховування, відчуження, пошкодження, знищення, з огляду на те, що для виконання завдань кримінального провадження є необхідність, щоб речі на період досудового розслідування та здійснення слідчих дій залишалось у незміненому стані, слідчий суддя робить висновок про те, що у подальшому застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт належного особам майна потреба не відпала.

За таких умов, скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може зашкодити подальшому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні на даному етапі досудового розслідування не сприятиме досягненню дієвості цього провадження.

В свою чергу, ч.1 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Слідчий суддя не бере до уваги твердження адвоката про необґрунтованість накладення арешту на майно, у зв`язку з неналежним на його думку мотивуванням ухвали слідчого судді, оскільки, під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя не оцінює законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, якою накладено арешт на майно, оскільки вказане питання відноситься до виключної компетенції суду апеляційної інстанції, а вирішує питання щодо обґрунтованості накладення арешту на майно з урахуванням нових доказів, які надаються слідчому судді під час розгляду клопотання та які не були відомі слідчому судді під час накладення арешту на майно.
В ході розгляду клопотання адвокатом не доведені обставини, які б давали підстави вважати, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, крім того заявником не доведено необґрунтованості накладення такого арешту.
В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що під час проведення обшуку та вилучення зазначених речей жодних зауважень з боку захисника Криворученка Д.П. не надходило, у тому числі, щодо порушень вимог КПК України при здійсненні цієї процесуальної дії та зокрема, що до тих обставин, що власниками не обмежувався доступ до вмісту їх мобільних телефонів, їх огляду та копіювання наявної у телефонах інформації.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання адвоката Криворученка Д.П. не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.cт.174,309,372 КПК України, слідчий суддя,

постановила:
у задоволенні клопотання адвоката Криворученко Д.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.05.2021 в рамках кримінального провадження № 0000388, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Т.О.Гагаріна