КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,
представника власника майна ОСОБА_6 ,
власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами власника майна ОСОБА_7 та представника власника майна ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 липня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 в ході проведення обшуку житла 08 червня 2021 року у період часу з 00 год. 18 хв. до 02 год. 31 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

мобільний телефон «IphoneXR» ІМЕІ: НОМЕР_1 , картка НОМЕР_2 ;
мобільний телефон «ХІАОМІ» рожевого кольору;
пошкоджений мобільний телефон «Iphone 6s»
купюри грошові 100 доларів США 3 штуки: LH80829048В, LL79416171F, LI02450807В;
купюри грошові 1000 грн. у кількості 10 штук: АЄ8754902, АГ9946861, БА 2951622, АГ 3599362, АИ 5161565, АД 8451586, АИ 0472918, АЖ2054187, БА2774701, АГ5969012;
купюри грошові номіналом 500 грн у кількості 19 штук: СЖ4150002, ФГ8316504, В38517780, БВ8387122, ЛГ6976812, ФГ8292971, УЖ7974207, АИ8934567, У39613114, ФД353015, БН4470939, Ф35344653, АБ3079039, ВЖ9570546, Ф32722507, УД7377998, АБ8626050, СГ2647964, БВ5385737;
купюри грошові 200 грн. у кількості 14 штук: ДБ4569550, КМ9660522, ЕИ8215003, ХЄ1647120, ТД6750619, П31768990, Х36004604, СВ0640332, СЛ7834481, ТИ4565912, УС9548492, СБ 765981, В34892508, С36054690;
купюри грошові 100 грн. у кількості 11 штук: КС4189642, ЗЕ8549679, В31867848, НД0334706, МБ0212513, ТА8709914, УГ2440682, УА6732926, АД7833230, АЕ0680224, УУ279557;
купюри грошові 50 грн. у кількості 3 штуки: УП9510063, УР3879722, СС2144348;
купюри грошові 20 грн. у кількості 3 штуки: ЮД0451708, ЮГ5956748, ЧЕ7188421;
купюри грошові 10 грн. у кількості 3 штуки: ЦЄ0923582, Ю33618742, Ю34992546;
банківськукартку № 141153;

банківськукартку № НОМЕР_3 ;

банківськукартку № НОМЕР_4 ;

ноутбук «Dell» s/n: НОМЕР_5 .

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя, дослідивши викладені у клопотанні доводи, надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303, ч.2 ст. 303, ч.2 ст. 303, ч.2 ст. 302 КК України, а також належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, яке буде використано як докази у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, прийшов до переконання про наявність підстав для накладення арешту на вказане майно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді власник майна ОСОБА_7 та представник власника майна ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги.

ОСОБА_7 в своїй апеляційні скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на її грошові кошти та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна в цій частині, а вилучені в ході обшуку купюри грошові номіналом 100 доларів США 3 штуки; номіналом 1000 грн. у кількості 10 штук; купюри номіналом 500 грн. у кількості 19 штук; купюри грошові номіналом 200 грн. у кількості 14 штук та купюри грошові номіналом 100 грн. у кількості 11 штук негайно повернути ОСОБА_7 як законній власниці.

Вказану ухвалу слідчого судді апелянт вважає незаконною, необґрунтованою.

ОСОБА_7 просить врахувати, що згідно ч. 6 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годиніз дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Вказує, що майно було вилучене 08 червня 2021 року,а з відповідним клопотанням про арешт майна прокурор звернувся до суду 14 червня 2021 року.Однак, клопотання про арешт майна було розглянуто слідчим суддею лише 21 липня 2021 року, тобто більше ніж через місяць. При цьому, прокурор не з`являвся неодноразово в судові засідання.
Також апелянт вказує, що при розгляді клопотання слідчому судді були надані докази того, що кошти в сумі 40000 грн. та 500 доларів США належали ОСОБА_7 , що підтверджується відповідними документами (довідками про доходи).

Вказує, що грошові кошти, а саме 3 грошові купюри по 100 доларів США; 10 грошових купюр по 1000 грн.; 19 грошових купюр по 500 грн., 14 грошових купюр по 200 грн., 11 грошових купюр по 100 грн., тобто всього 300 доларів США та 23400 грн., належать ОСОБА_7 , оскільки ці кошти вона на початку квітня надала своїй доньці - ОСОБА_8 на лікування, на навчання, на оплату оренди квартири. Це були особисті заощадження ОСОБА_7 в сумі 40000 грн. та 500 доларів США.

Також як зазначає апелянт, вказані грошові кошти не мають жодного відношення до цього кримінального провадження та безпідставно визнані речовими доказами.

Представник власника майна ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_8 , в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, вилучене в ході обшуку майно, а саме: мобільний телефон «IphoneXR»ІМЕІ: НОМЕР_1 , картку НОМЕР_2 ; мобільний телефон «ХІАОМІ» рожевого кольору; пошкоджений мобільний телефон «Iphone 6s»; банківську картку № НОМЕР_6 ; банківську картку № НОМЕР_3 ; банківську картку № НОМЕР_4 та Ноутбук «Dell» s/n: CDZ12F2 повернути ОСОБА_8 , а вилучені грошові кошти повернути законному власнику ОСОБА_7 .
Представник в своїй апеляційній скарзі також посилається на порушення строку розгляду клопотання прокурора про арешт майна.
Вказує, що до клопотання не було долучено жодних доказів того, що вказані речі є речовими доказами в розумінні ст. 98 КПК України, тобто що вони були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди чи були об`єктом кримінально протиправних дій.
Щодо накладення арешту на телефони, ноутбук, то як вважає представник, ухвала слідчого судді взагалі не містить жодних доводів щодо арешту на вказане майно, що є неприпустимим та порушенням права на мирне володіння майном.
На думку апелянта, на вказані телефони та ноутбук не може бути накладений арешт, оскільки відсутні обставини передбачені ст. 168 КПК України.
Також ухвала слідчого судді не містить жодних мотивів необхідності накладення арешту на банківські картки, жодних відомостей що кошти перераховувались на банківські картки до клопотання долучено не було, картки не є знаряддям злочину.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна та власника майна, які підтримали подані апеляційні скарги і просили їх задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000825 від 17 липня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 303 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_11 за попередньою змовою із ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, та маючи на меті незаконне збагачення, організували систематичне здійснення незаконної діяльності у сфері надання послуг інтимного характеру за грошову винагороду, а саме забезпечують зайняття проституцією іншими особами на території Київської області, зокрема Бучанського району (раніше КиєвоСвятошинського району) та міста Києва, тобто систематично займаються сутенерством.
01 червня 2021 року слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва постановленоухвалу про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_14 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва проведений обшук за вищевказаною адресою, в ході якого виявлено та вилучено наступне майно: мобільний телефон «Iphone XR» ІМЕІ: НОМЕР_1 , картка НОМЕР_2 ; мобільний телефон «XIAOMI» рожевого кольору; пошкоджений мобільний телефон «Iphone 6s»; купюри грошові 100 доларів США 3 штуки: LH80829048B, LL79416171F, LI02450807B; купюри грошові 1000 грн. у кількості 10 штук: АЄ8754902, АГ9946861, БА 2951622, АГ 3599362, АИ 5161565, АД 8451586, АИ 0472918, АЖ2054187, БА2774701, АГ5969012; купюри грошові номіналом 500 грн у кількості 19 штук: СЖ4150002, ФГ8316504, ВЗ8517780, БВ8387122, ЛГ6976812, ФГ8292971, УЖ7974207, АИ8934567, УЗ9613114, ФД353015, БН4470939, ФЗ5344653, АБ3079039, ВЖ9570546, ФЗ2722507, УД7377998, АБ8626050, СГ2647964, БВ5385737; купюри грошові 200 грн. у кількості 14 штук: ДБ4569550, КМ9660522, ЕИ8215003, ХЄ1647120, ТД6750619, ПЗ1768990, ХЗ6004604, СВ0640332, СЛ7834481, ТИ4565912, УС9548492, СБ 765981, ВЗ4892508, СЗ6054690; купюри грошові 100 грн. у кількості 11 штук: КС4189642, ЗЕ8549679, ВЗ1867848, НД0334706, МБ0212513, ТА8709914, УГ2440682, УА6732926, АД7833230, АЕ0680224, УУ279557; купюри грошові 50 грн. у кількості 3 штуки: УП9510063, УР3879722, СС2144348; купюри грошові 20 грн. у кількості 3 штуки: ЮД0451708, ЮГ5956748, ЧЕ7188421; купюри грошові 10 грн. у кількості 3 штуки: ЦЄ0923582, ЮЗ3618742, ЮЗ4992546; банківська картка № НОМЕР_6 ; банківська картка № НОМЕР_3 ; банківська картка № НОМЕР_4 ; ноутбук «Dell» s/n: CDZ12F2, яке визнане речовими доказами.
Прокурор у кримінальному провадженні заступник начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотання про накладення арешту на майно, вилучене старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 в ході проведення обшуку житла 08 червня 2021 року у період часу з 00 год. 18 хв. до 02 год. 31 хв. за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 липня 2021 року, клопотання прокурора було задоволено та накладено арешт на вказане майно вилучене в ході проведення обшуку житла 08 червня 2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 .
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому було досліджено матеріали судового провадження, заслухано думку прокурора та представника, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнане речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Як вбачається із матеріалів справи, вказане майно постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_15 від 08 червня 2021 року визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а.с. 47-49).
Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню фактичних обставину кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно може бути відчужене, що не дасть можливості забезпечити проведення можливих судових експертиз, а також існує загроза збереження речових доказів у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, слідчим суддею арешт накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.
Також, арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянтів, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доводи апелянтів про те, що вилучене майно не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки арешт на вказане майно накладено за наявності для цього передбачених законом підстав та з метою забезпечення збереження речових доказів.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтами не надано та колегією суддів не встановлено.
Що стосується посилань в апеляційних скаргах на те, що майно було вилучене 08 червня 2021 року,а з відповідним клопотанням про арешт майна прокурор звернувся до суду 14 червня 2021 року,тобто з порушенням встановленого законом строку, то вони є необгрутнованими, оскільки клопотання прокурора подане через засоби поштового зв`язку 09 червня 2021 року, що підтверджується відтиском печатки на описі вкладення та копії поштового конверта (а.с.50).
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню слідчим, прокурором під час досудового розслідування та судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 липня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 в ході проведення обшуку житла 08 червня 2021 року у період часу з 00 год. 18 хв. до 02 год. 31 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , згідно переліку вказаного в ухвалі слідчого судді - залишити без змін, а апеляційні скарги власника майна ОСОБА_7 , та представника власника майна ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4780/2021
Єдиний унікальний номер 759/13005/21
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_16
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1