Дата документу 17.02.2021 Справа № 554/1228/21
Провадження №1-кс/554/3426/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого третього слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000010 від 22 жовтня 2021 року, погоджене прокурором військової прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Світличне Золочівського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, старшину, раніше не судимого, інспектора прикордонної служби 3 категорії водія відділення технічних засобів охорони державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІІ категорії (тип Б)

4 (Харківського) прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , який проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Третього слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Полтаві перебувають матеріали досудового розслідування №0000010 від 22.01.2021 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

16.02.2021 слідчим третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 погодженням з прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 , повідомлено ОСОБА_5 , про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України (військовослужбовець) ОСОБА_5 , 10.03.2020 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, який діє й на теперішній час.

Відповідно до контракту громадянин України ОСОБА_5 , ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження громадянами України військової служби в Держаній прикордонній службі України, добровільно вступає на військову службу за контрактом і бере на себе зобов`язання додержуватись Конституції України, законів України, Статутів ЗС України, Кодексу професійної етики військовослужбовця ДПС України та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження військової служби, а також виконувати накази старших начальників; виконувати службові обов`язки військовослужбовця, вимоги посадової інструкції; не використовувати своє службове становище з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб; не допускати впливу членів сім`ї або інших осіб на виконання своїх службових обов`язків, якщо їх інтереси не збігаються з покладеними завданнями та/або суперечать їм, а також не вчиняти інших корупційних правопорушень; дотримуватись вимог військової дисципліни, визначеного в органі Державної прикордонної служби України розпорядку дня; не допускати вчинення злочинів та адміністративних правопорушень, у тому числі корупційних правопорушень; дотримуватись обмежень визначених для військовослужбовців законодавством.

Окрім того, ОСОБА_5 склав військову присягу на вірність народу України. ОСОБА_5 , вступаючи на військову службу, присягнув завжди бути вірним і відданим народу України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватися Конституції і законів України, зберігати державну і військову таємницю.

Наказом начальника 4 (Харківського) прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 №305-ОС від 28.07.2020 старшину ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії водія відділення технічних засобів охорони державного кордону відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до Посадової інструкції інспектора прикордонної служби

3 категорії водія відділення технічних засобів охорони державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІІ категорії (тип Б) ОСОБА_5 , як інспектор прикордонної служби 3 категорії водія відділення технічних засобів охорони державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІІ категорії (тип Б), призначений для охорони ділянки відповідальності, запобігання злочинам, адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби, їх виявлення, припинення на ділянці відповідальності піж час несення служби.

Також інспектор прикордонної служби 3 категорії водія відділення технічних засобів охорони державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІІ категорії (тип Б) зобов`язаний знати ділянку відповідальності відділу прикордонної служби та особливості її охорони.

Крім того, інспектор прикордонної служби 3 категорії водія відділення технічних засобів охорони державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІІ категорії (тип Б) має право: вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби; здійснювати адміністративне затримання осіб на підставах і на строки, визначені законами, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перетнули державний кордон; здійснювати на підставах та в порядку, установлених законами, особистий огляд затриманих, а також оглядати і в разі потреби вилучати речі, що можуть бути речовими доказами або завдати шкоди здоров`ю людей; зупиняти та оглядати в межах прикордонної смуги, контрольованого прикордонного району транспортні засоби, а також перевіряти документи, що посвідчують особу водія та пасажирів; запрошувати осіб на підрозділ для з`ясування обставин правопорушення.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №1440-АГ від 20.11.2020 «Про допуск посадових осіб до самостійного несення служби у 2021 році» інспектора прикордонної служби 3 категорії водія старшину ОСОБА_5 допущено до самостійного несення служби та виконання службових обов`язків старшими прикордонних нарядів.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На військовослужбовців Державної прикордонної служби України,

крім військовослужбовців строкової служби, курсантів військових

навчальних закладів, курсантів факультетів, кафедр та відділень

військової підготовки, відповідно до Закону України «Про державну прикордонну службу України», поширюються інші вимоги та обмеження,

встановлені Законом України «Про запобігання корупції» відповідно.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 18 КК України спеціальним суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила у віці, з якого може наставати кримінальна відповідальність, злочин, суб`єктом якого може бути лише певна особа.

Службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до примітки 1 статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Тобто, старшина ОСОБА_5 , обіймаючи посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії водія відділення технічних засобів охорони державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІІ категорії

(тип Б) 4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , є службовою особою.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» дія даного Закону поширюється, з-поміж іншого, на військових посадових осіб Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.

Згідно ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» військовим посадовим особам Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Корупція, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

У ході виконання своїх службових обов`язків, в січні 2021 року, точної дати та часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 познайомився з громадянином України ОСОБА_7 , та останній в ході розмови із ОСОБА_5 повідомив йому, що бажає здійснювати перевезення товарів народного споживання з дотриманням чинного законодавства через державний кордон України на територію Російської Федерації у встановлених пунктах пропуску митного та прикордонного контролю.

На що ОСОБА_5 , всупереч вищевказаним вимогам Конституції України, Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Державну прикордонну службу України», посадової інструкції, контракту, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, не відмовившись від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень, вирішив вступити у позаслужбові відносини з ОСОБА_7 для одержання від нього неправомірної вигоди у виді грошових коштів за вчинення ним, ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_7 , дій сприяння у безперешкодному переміщенні останнім через державний кордон України, на територію Російської Федерації, товарів народного споживання, як службовою особою, з використанням наданої йому влади та службового становища, поєднаного з вимаганням.

Так, ОСОБА_5 в ході вищевказаної зустрічі повідомив ОСОБА_7 , що останній матиме можливість перевозити товари народного споживання лише за надання згоди ОСОБА_5 поза встановленими пунктами пропуску митного та прикордонного контролю, а саме на визначених ділянках державного кордону України, на яких ОСОБА_5 буде нести службу прикордонних нарядів, та які є зоною його відповідальності, в іншому випадку, якщо ОСОБА_7 все ж таки вирішить перевозити товари в межах встановлених пунктів пропуску, дотримуючись передбачених процедур, його вантаж буде арештовано та конфісковано співробітниками Державної прикордонної служби України.

Водночас, усвідомлюючи протиправність наведених вище вимог

ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , будучи поставленим в умови, відмова від яких може зашкодити його законним правам та інтересам, при першій можливості 21.01.2021, з метою викриття та припинення злочинної діяльності ОСОБА_5 , звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою. Після чого дії, які ОСОБА_5 вчиняв за вказаним фактом, здійснювалися під контролем правоохоронних органів.

В ході наступної зустрічі між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , яка мала місце приблизно о 15 год. 45 хв. 10.02.2021 поблизу продовольчого ринку, що знаходиться по вулиці Коника в смт. Золочів, Харківської області, останній повідомив, що у день несення ним служби на державному кордоні України, та перебуванні у наряді, він повідомить ОСОБА_7 місце (ділянку) державного кордону України та Російської федерації, поза межами офіційного пункту пропуску та митного контролю, де останньому необхідно буде здійснити переміщення продовольчих товарів, а також конкретний час вказаного переміщення. При цьому, ОСОБА_5 , висунув ОСОБА_7 вимогу, що за кожне переміщення товарів йому необхідно буде сплатити ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 150 доларів США. В ході вказаної розмови ОСОБА_5 також поцікавився чи зможе ОСОБА_7 здійснити декілька переміщень товарів протягом одного дня. Також останні домовились, що ОСОБА_7 повинен передати грошові кошти ОСОБА_5 наступного дня після здійснення 4 (чотирьох) переміщень товарів через державний кордон України поза межами встановлених пунктів пропуску, тобто в сумі 600 доларів США.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 близько 11 год. 00 хв. 15.02.2021 біля кафе «Кулиничі», що знаходиться біля адміністративної будівлі Золочівського відділу Дергачівської місцевої прокуратури, розташованої за адресою: Харківська область, смт. Золочів, вул. Центральна (Комсомольська), буд. 11, зустрівся з ОСОБА_7 , таперебуваючи в автомобілі марки «Volkswagen» моделі «PassatB6»чорного кольору, ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_5 , яку він пред`явив раніше за вищевказаних обставин, надав ОСОБА_5 , а останній у свою чергу одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, що згідно офіційного курсу гривні до долара США еквівалентно 600 (шестистам) доларам США, за вчинення ним, ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_7 , дій, а саме сприяння у безперешкодному переміщенні останнім через державний кордон України на територію Російської Федерації товарів народного споживання поза межами встановлених пунктів пропуску митного та прикордонного контролю, як службовою особою, з використанням наданої йому влади та службового становища.

Таким чином, старшина ОСОБА_5 , будучи дільничним інспектором прикордонної служби 3 категорії водієм відділення технічних засобів охорони державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 »

ІІІ категорії (тип Б) 4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто службовою особою, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно вимагав та в подальшому, близько 11 год. 00 хв. 15.02.2021, перебуваючи біля кафе «Кулиничі», що знаходиться біля адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованої за адресою: Харківська область, смт. Золочів, вул. Центральна (Комсомольська), буд. 11, в автомобілі марки «Volkswagen» моделі «PassatB6»чорного кольору, одержав для себе, від ОСОБА_7 , неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, що згідно офіційного курсу гривні до долара СШАеквівалентно 600 (шестистам) доларам СШАза вчинення ним, ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_7 , дій, а саме сприяння у безперешкодному переміщенні останнім через державний кордон України на територію Російської Федерації товарів народного споживання поза межами встановлених пунктів пропуску митного та прикордонного контролю, як службовою особою, з використанням наданої йому влади та службового становища.

15.02.2021 о 11 год. 10 хв. військовослужбовця ДПС України старшину ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України після одержання вищевказаної суми неправомірної вигоди.

16.02.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 21.01.2021;протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 27.01.2021, 11.02.2021 та 15.02.2021; протоколом огляду особи від 15.02.2021; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 15.02.2021; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 15.02.2021; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (осіб, які брали участь в проведенні слідчих дій в якості понятих) від 15.02.2021; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 15.02.2021; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 16.02.2021; матеріалами виконаних доручень оперативним підрозділом; а також іншими матеріалами досудового розслідування.

В ході допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 від 15.02.2021 останній свою вину у вчинення вказаного кримінального правопорушення визнав, надав викривальні показання відносно себе та зобов`язався активно сприяти досудовому розслідуванню.

У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на тимчасово окупованій території України, і тим самим вчинити інший злочин - дезертирство, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України відповідно до ст. 12 цього Кодексу є тяжким, за яке передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

Окрім того, відповідно до ст. 75 КК України, у разі засудження особи за корупційний злочин, суд не може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням цієї особи, а також відповідно до ст. 69 КК України, у разі засудження особи за корупційний злочин, суд не може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Той факт, що у разі засудження за вчинення даного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , як основне покарання, судом може бути застосоване лише покарання у виді позбавленні волі строком від п`яти до десяти років, сам по собі є одним з ризиків, який може свідчити про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , у майбутньому та у зв`язку з чим підозрюваний може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.Крім того, останній особисто знайомий з особою, яка надавала неправомірну вигоду, що вказує на те, що не можна виключати ризик, що ОСОБА_5 може впливати на вказану особу та схиляти її до зміни показань на його користь, що може перешкодити встановленню істини по справі.

Серед іншого, ОСОБА_5 ,проходячи військову службу у Державній прикордонній службі, використовуючи службове становище, має змогу перетнути державний кордон України поза межами пункту пропуску та таким чином переховуватись від органу досудового розслідування, в тому числі і на тимчасово окупованій території України і тим самим вчинить інше кримінальне правопорушення, передбачене ст. 408 КК України.

Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, передбачені

п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт. З метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив корупційний злочин, є військовослужбовцем, особою, яка усвідомлювала протиправність своїх дій, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків, враховуючи, що вчинене ним кримінальне правопорушення створило в очах громадян негативне враження безладдя, безкарності та хабарництва у військовій сфері, зважаючи на суспільно-політичну ситуацію в державі необхідність боротьби з корупцію, варто прийти до висновку, що інші менш сурові запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вказаних ризиків, у вказаному випадку визначити необхідність виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, пославшись на викладені в ньому обґрунтування, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати відносно підозрюваного домашній арешт в нічний час.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Установлено, що 15.02.2021 року о 11 год. 10 хв. військовослужбовця ДПС України старшину ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16.02.2021 ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, а оголошена підозра є обґрунтованою. При цьому, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, старшина ОСОБА_5 , будучи дільничним інспектором прикордонної служби 3 категорії водієм відділення технічних засобів охорони державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІІ категорії (тип Б) 4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто службовою особою, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно вимагав та в подальшому, близько 11 год. 00 хв. 15.02.2021, перебуваючи біля кафе «Кулиничі», що знаходиться біля адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованої за адресою: Харківська область, смт. Золочів, вул. Центральна (Комсомольська), буд. 11, в автомобілі марки «Volkswagen» моделі «PassatB6»чорного кольору, одержав для себе, від ОСОБА_7 , неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, що згідно офіційного курсу гривні до долара СШАеквівалентно 600 (шестистам) доларам СШАза вчинення ним, ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_7 , дій, а саме сприяння у безперешкодному переміщенні останнім через державний кордон України на територію Російської Федерації товарів народного споживання поза межами встановлених пунктів пропуску митного та прикордонного контролю, як службовою особою, з використанням наданої йому влади та службового становища.

Так, в судовому засіданні сторонами кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 21.01.2021;протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 27.01.2021, 11.02.2021 та 15.02.2021; протоколом огляду особи від 15.02.2021; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 15.02.2021; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 15.02.2021; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (осіб, які брали участь в проведенні слідчих дій в якості понятих) від 15.02.2021; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 15.02.2021; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 16.02.2021; матеріалами виконаних доручень оперативним підрозділом.

Разом із тим, з урахуванням конкретних обставин досудового розслідування, для стороннього об`єктивного спостерігача є зрозумілим можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення згаданого кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Крім того, прокурором у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість злочину та вид покарання, яке може бути застосоване до нього судом в разі визнання винуватим, може не з`являтись на виклики до органу досудового розслідування, суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з урахуванням обставин, зазначених вище.

Суд відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, ті обставини, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий та сімейний стан та те, що підозрюваний має постійне місце проживання та офіційно працевлаштований, раніше не судимий, одружений, а також бере до уваги інкримінований йому злочин і конкретні обставин справи у їх сукупності.

Під час розгляду клопотання прокурор має довести перед слідчим суддею наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні (ст.194 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно із вимогами ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні

Перевіривши наявні матеріали та представлені сторонами документи, суд приходить до висновку, що прокурор в судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, сам ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який просить сторона обвинувачення, очевидно не виправдовує потреби досудового розслідування, оскільки у разі застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного це може мати суттєві негативні наслідки як для цієї особи, так і для інших осіб, так як він офіційно працевлаштований, має на утриманні непрацюючу дружину, а тому застосування цілодобового домашнього арешту позбавить підозрюваного можливості працювати та утримувати сім`ю.

Тому, беручи до уваги дані про особу підозрюваного, наявність постійного місця проживання, наявність міцних соціальних зв`язків, наявність офіційного працевлаштування, одружений та має на утриманні дружину, позитивно характеризується, а також повідомлення про підозру, обставини справи, з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, ураховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, суд приходить до висновку про можливість застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, який достатньою мірою забезпечить виконання завдання досудового розслідування та буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а не тримання під вартою, на якому наполягає прокурор.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що подане клопотання не підлягає задоволенню, а до підозрюваного ОСОБА_5 , потрібно застосувати домашній арешт в нічний час доби, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною підозрюваному залишати місце проживання за адресою:

АДРЕСА_2 , у нічний час з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступного дня строком на 2 місяці в межах строку досудового розслідування до 16 квітня 2021 року.

Зобов`язати підозрюваного з`являтися до слідчого, прокурора та суду за їх першою вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає (смт. Золочів, Харківської області), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання або роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, понятими та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну (за наявності).

У разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 22.02.2021 року о 15 годині 05 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1