Справа № 597/623/21
Провадження № 1-кп/597/82/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2021 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики кримінальне провадження № 0000031 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, освіта професійно-технічна, непрацюючого, одруженого, на утриманні неповнолітня дочка, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2020 року ОСОБА_3 , перебуваючи у с.Поділля Чортківського району Тернопільської області, допомагав своєму знайомому ОСОБА_5 в купівлі автомобіля Опель Зафіра на іноземній реєстрації у ОСОБА_6 . Надалі ОСОБА_5 , домовившись із ОСОБА_6 про купівлю автомобіля, передав йому грошові кошти в гривнях, доларах США та Євро на суму еквівалентну 1800 доларам США, після чого направився у м.Борщів на придбаному автомобілі. Повертаючись ОСОБА_5 , повторно підрахувавши передані ОСОБА_6 кошти, виявив, що переплатив 1300 гривень, про що повідомив останнього та ОСОБА_3 . Після чого у ОСОБА_3 виник корисливий умисел на заволодіння вказаними грошовими коштами, шляхом обману. Діючи з корисливою метою, ОСОБА_3 того ж дня зателефонував до ОСОБА_6 та домовився про повернення 1300 гривень. В подальшому 23 грудня 2020 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами, зустрівся з ОСОБА_6 в с.Поділля, де умисно ввів останнього в оману, діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_6 неправдиві відомості про те, що він приїхав за дорученням ОСОБА_5 для отримання переплачених коштів. При цьому ОСОБА_6 , введений в оману ОСОБА_3 , не здогадуючись про обман з боку ОСОБА_3 , передав останньому грошові кошти в сумі 1300 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, який йому інкримінують, визнав у повному обсязі та надав наступні показання. У грудні 2020 року він допомагав своєму знайомому ОСОБА_5 у купівлі автомобіля, для чого вони разом поїхали у м.Чернівці. Однак ОСОБА_5 знайшов автомобіль по Інтернету у с.Поділля і вони поїхали туди, де ОСОБА_5 купив автомобіль у ОСОБА_6 . Гроші він платив у доларах США, гривнях та Євро. Потім вони придбаним автомобілем поїхали у м.Борщів. Повертаючись назад, ОСОБА_5 повторно підрахував передані ОСОБА_6 гроші та виявив, що переплатив 1300 гривень, про що повідомив ОСОБА_6 . Почувши вказану розмову, у нього виник умисел на незаконне заволодіння грошовми коштами ОСОБА_6 . Так як номер телефону ОСОБА_6 був у нього, він зателефонував до нього та домовився про повернення 1300 гривень. Того ж дня він зустрівся з ОСОБА_6 , якому повідомив неправдиві відомості про те, що він приїхав за дорученням ОСОБА_5 для отримання переплачених коштів та ОСОБА_6 передав йому 1300 гривень, які він використав для власних потреб.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву, в якій просить кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 розглядати у його відсутності, щодо призначення покарання ОСОБА_3 покладається на думку суду.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне ствердження у судовому засіданні показами обвинуваченого, який повністю погодився з всіма доказами, які були зібрані по справі під час досудового розслідування.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові №7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких при призначенні покарання, суди в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є проступком, фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу винуватого, який раніше несудимий, має на утриманні неповнолітню дочку, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданих збитків, думку потерпілого, який стосовно міри покарання покладається на думку суду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, обставин, що пом`якшують покарання, особи винуватого, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст.190 КК України у виді громадських робіт.

Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання за даною статею у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Суддя: ОСОБА_1