Справа № 158/368/21
Провадження № 1-кп/0158/105/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2021 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження №0000715 від 18.12.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олика Ківерцівського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

17 грудня 2020 року близько 18 год. 30 хв., поліцейський взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області ДПП ОСОБА_6 (призначений, згідно наказу Департаменту патрульної поліції від 01.08.2019р. №579 о/с), поліцейський взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області ДПП ОСОБА_7 (призначений, згідно наказу Департаменту патрульної поліції від 03.02.2020р. №88 о/с) та інспектор взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області ДПП ОСОБА_8 (призначений, згідно наказу Департаменту патрульної поліції від 23.11.2020р. №863 о/с), перебуваючи на чергуванні на стаціонарному пості «Цумань», який розташований на автомобільній дорозі Н-22 сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне» 127 км. +700 м., будучи в однострої із знаками розрізнення, виявили факт адміністративного правопорушення водієм автомобіля марки BMW 528» з державним номерним знаком НОМЕР_1 громадянином ОСОБА_9 . Після зупинки транспортного засобу та повідомлення водію про вчинене ним адміністративне правопорушення передбачене частиною 6 статті 121 КУпАП, з автомобіля вийшов пасажир громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, перебуваючи на стаціонарному пості «Цумань», що розташований на автомобільній дорозі Н-22 сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне» 127 км. +700 м., бачачи та усвідомлюючи, що перед ним знаходяться у однострої із знаками розрізнення працівники поліції, які виконують службові обов`язки, висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою, а на вимогу про припинення такої поведінки, не реагував, не підкоряючись законним вимогам останніх припинити неправомірні дії, під час затримання за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 178, ч.1 ст. 173 КУпАП, при цьому умисно наніс один удар коліном лівої ноги, в обличчя поліцейського УПП у Волинській області ОСОБА_6 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, синця навколо правого ока, садна над зовнішнім краєм правої брови, рани на верхній повіці правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи №975 від 18.12.2020р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд даного кримінального провадження у його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 немає, так як збитки йому відшкодовано в повному об`ємі. Просить обвинуваченого суворо не карати.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності може бути змінений. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження інших письмових доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_10 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд приходить до висновку, що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, його дії органами досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який за місце проживання характеризується виключно з позитивної сторони, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей 2015, 2019р.н., має постійне місце реєстрації та проживання, з 2015 року є волонтером місії благодійної організації «Міжнародне служіння допомоги «Світло надії», приймає активну участь в доставці гуманітарних вантажів в зону ООС, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

До обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини, що пом`якшують покарання, а також те, що тяжких наслідків від злочину не настало, обвинувачений попросив вибачення у потерпілого, і останнім таке прийнято, потерпілий претензій до обвинуваченого немає, просить суворо не карати обвинуваченого, в сукупності, суд вважає за можливе при призначенні покарання застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, ніж зазначене санкцією ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді штрафу.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільний позов не заявлено, речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1