Провадження № 1-кс/761/562/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого слідчого управління ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 від 16 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000048, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2012 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
у с т а н о в и в:
Потерпілий ОСОБА_5 за допомогою поштового зв`язку звернувся до суду зі скаргою, в якій, посилаючись на положення ч. 1 ст. 303 КПК України, просив скасувати постанову слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 від 16 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000048, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2012 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України; зобов`язати слідчого витребувати з ГУ НП в Сумській області, дослідити та надати належну оцінку доказам аудіозапису від 09 січня 2010 року, провести експертне дослідження даного аудіозапису на предмет встановлення належності голосу на ньому ОСОБА_7 , провести одночасний допит потерпілого і ОСОБА_8 , допитати ОСОБА_9 , а також провести інші слідчі та процесуальні дії.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_5 посилається на те, що слідчим в ході здійснення досудового розслідування не в повному обсязі було досліджено та перевірено докази, здобуті в ході встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, не витребувано з ГУ НП в Сумській області речовий доказ - аудіозапис від 09 січня 2010 року із зізнавальними заявами ОСОБА_7 та не надано йому відповідної оцінки, внаслідок чого, слідчим винесено, з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, постанову про закриття кримінального провадження № 0000048 від 15 грудня 2012 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В судове засідання ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, не з`явився, причини неявки суду не відомі. В той же час, в судове засідання з`явився представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 , який підтримав скаргу з підстав у ній наведених.

Слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , рішення якого оскаржується, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Однак, в судове засідання з`явився прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , яким здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000048 від 15 грудня 2012 року, заперечуючи проти задоволення скарги, посилався на те, що постанова винесена слідчим 16 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, а відтак просив слідчого суддю відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 .

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, вивчивши матеріали кримінального провадження № 000048 від 15 грудня 2012 року, надані слідчим ОСОБА_6 , вислухавши пояснення представника скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, згідно з п. 3ч. 1 ст. 303, ч. 1 ст. 304 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови про закриття кримінального провадження може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження.
Як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів, в тому числі і матеріалів закритого кримінального провадження, СУ ГУ НП у м. Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 000048, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, послугувала заява ОСОБА_5 від 29 січня 2010 року, відповідно до якої 29 жовтня 2008 року ОСОБА_7 (близький товариш ОСОБА_5 ) взяв у нього борг у розмірі 100 000 доларів США для розвитку бізнесу та обіцяв їх повернути у травні 2009 року, проте вказані грошові кошти не повернув. Таким чином, на думку ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , зловживаючи довірою, заволодів його грошовими коштами, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 від 16 листопада 2020 року, кримінальне провадження № 0000048 від 15 грудня 2012 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Вказану постанову слідчого, слідчий суддя вважає такою, яка винесена відповідно до вимог процесуального закону, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачені цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які виключають кримінальну відповідальність та є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Вказаних вимог кримінально-процесуального законодавства старший слідчий ОСОБА_6 під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000048 від 15 грудня 2012 року та винесення постанови про закриття кримінального провадження, дотримався.

Посилання скаржника ОСОБА_5 , що слідчим ОСОБА_6 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 000048 від 15 грудня 2012 року без проведення повної та всебічної перевірки обставин справи, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, в ході досудового розслідування слідчим встановлено, що 20 травня 2013 року Зарічним районним судом м. Суми було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_5 грошових коштів в розмірі 799 300 грн., що було еквівалентно 100 000 доларів США.

Проведеними процесуальними, слідчими (розшуковими) діями встановити в діях ОСОБА_7 або інших осіб ознак протиправного кримінально-караного діяння, спрямованого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 у сумі 100 000 доларів США, не виявилось можливим у зв`язку з тим, що взаємовідносини між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 мають виключно цивільно-правовий характер, спір за якими вирішується у цивільному порядку судом загальної юрисдикції.

Зокрема, в ході здійснення досудового розслідування слідчими неодноразово були допитані потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , досліджені письмові докази, комплексним дослідженням та об`єктивною оцінкою яких, не виявилося за можливе дійти висновку про наявність події кримінально-караного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, 02 жовтня 2020 року був здійснений одночасний допит між свідком ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_5 , в ході якого слідчим встановлено, що грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США, які ОСОБА_5 начебто передав ОСОБА_7 , не належать ані ОСОБА_5 , ані його дружині ОСОБА_5 , на ім`я якої ОСОБА_7 було власноручно написано боргову розписку, а так само і не належали ОСОБА_10 . Вказані кошти належали батьку останнього ОСОБА_12 , який помер ще у 2014 році.

Також, потерпілим ОСОБА_5 було зазначено, що його дружина ОСОБА_5 не має жодного відношення до грошової суми і про вказані обставини, в тому числі щодо видачі на її ім`я боргової розписки ОСОБА_7 , обізнана не була, а ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла.

Крім того, слідчим проведено аналіз доказів, в тому числі показань потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , з яких вбачається, що їх пояснення є суперечливими, неузгодженими між собою, мінливими, що не надало слідству об`єктивної можливості встановити єдності подій, які мали місце у 2008 році та, в сукупності з іншими доказами, не надало змоги встановити причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, а також довести існування самої події кримінального правопорушення.

Особи, які зі слів ОСОБА_5 обізнані про обставини заволодіння ОСОБА_7 грошовим коштами, шляхом зловживання довірою, дружина ОСОБА_5 та товариш ОСОБА_12 , які могли б підтвердити чи спростувати показання ОСОБА_5 померли, у зв`язку з чим в органу досудового розслідування відсутня можливість встановити інші фактичні обставини справи, в тому числі, шляхом їх допиту.

Таким чином, слідчим ОСОБА_6 всебічно, повно та неупереджено досліджено всі зібрані у кримінальному провадженні докази, проаналізовано обставини кримінального провадження та встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України чи будь-якого іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим 16 листопада 2020 року винесено постанову про закриття кримінального провадження № 000048 від 15 грудня 2012 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Що стосується обґрунтувань скарги ОСОБА_5 про не витребування слідчим з ГУ НП в Сумській області речового доказу аудіозапису, зафіксованому на його диктофоні від 09 січня 2010 року із зізнавальними заявами ОСОБА_7 , та не надання йому відповідної оцінки, то слідчий суддя вважає такі дії слідчого правомірними під час здійснення досудового розслідування, оскільки відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані виключно у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В той же час, вказаний аудіозапис, який на думку ОСОБА_5 , доводить винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, отриманий скаржником внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та, таким чином, не може бути визнаний допустимим доказом, оскільки на здійснення аудіо-фіксації, втому числі за допомогою диктофону, приватного спілкування, необхідний попередній дозвіл суду.

Більш того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000048 від 15 грудня 2012 року, слідчими проведено достатній комплекс слідчих та процесуальних дій, а також вжито необхідних заходів для того, щоб дійти висновку про наявність або відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у зв`язку з чим, старшим слідчим СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 16 листопада 2020 року винесено законну і вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження № 0000048 від 15 грудня 2012 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_5 , слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284, 303-304, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого слідчого управління ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 16 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000048, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2012 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1