Провадження № 1-кс/127/6293/21
У Х В А Л А
Іменем України
02 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

підозрюваного: ОСОБА_4

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оллеживці, Немирівського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, раніше не судимого, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення ВП №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1 ст. 122 КК України ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 06.07.2018 близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_7 разом з матір`ю ОСОБА_8 вийшли з домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час до них підбіг ОСОБА_4 , який проживає по сусідству з ними.

Згодом, між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 виникла словесна суперечка з приводу випасання домашньої птиці, в процесі якої ОСОБА_4 наніс удар рукою в ліве плече ОСОБА_9 . В цей час ОСОБА_7 став між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , з метою припиненні нанесення тілесних ушкоджень останній, у зв`язку з чим у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел. ОСОБА_4 обома руками взяв за верхній одяг ОСОБА_7 в області грудної клітини та піднявши його, кинув потерпілого па землю обличчя до низу.

В подальшому ОСОБА_4 взяв за ліву ногу ОСОБА_7 , який в цей час пересував на землі, та почав її викручувати, після чого почав тягнути останнього до озера. Затягнувши потерпілого у воду, ОСОБА_4 почав наносити ОСОБА_7 удари долонею правої руки в ділянку голови останнього, після чого ОСОБА_4 взяв ОСОБА_7 двома руками в ділянці шиї та декілька разів занурив його у воду.

В подальшому, вийшовши із озера та перебуваючи на березі, ОСОБА_4 почав штовхати ОСОБА_7 у спину, від чого останній впав у воду, після цьою ОСОБА_4 повернувшись у воду, підійшов до потерпілого та схопивши його обома руками в ділянці шиї неодноразово почав занурювати у воду ОСОБА_11 .

В наслідок таких протиправних дій ОСОБА_4 . ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, а саме: закритий уламковий перелом великого горбика (верхньої третини) правої плечової кістки з незначним зміщенням; передній вивих правої плечової кістки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №129 від 24.02.2021 відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а також закрита черепно-мозкова травма - струс головною мозку; забійні рани верхньої губи; пошкодження в`язок лівого гомілко-стопного суглобу; садна шиї, задньої поверхні грудної клітини, поперекової ділянки, правого передпліччя; синці передньої поверхні грудної клітини, правого плеча, лівої гомілки, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №129 від 24.02.2021, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У вчиненні даного злочину підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Оллеживці Немирівського району Вінницької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами, а саме:

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 16.04.2020;

- Протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 від 26.01.2021;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 07.12.2020;

- Слідчим експериментом за участю ОСОБА_13 від 06.01.2021;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 03 12.2020;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 07.12.2020;

- Висновком судово-медичного експерта № 129 від 24.02.2021.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

ОСОБА_4 усвідомлює можливість подальшого відбування покарання в місцях позбавлення волі, в зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обізнаний про методи діяльності правоохоронних органів.

Під час проведення досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_4 20.05.2021 оголошено в розшук у зв`язку з ухиленням від органу досудового розслідування.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також зможе вливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували, щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що повідомлення про підозру від 28.04.2021 ОСОБА_4 не отримував та відповідно не знав про те, що перебуває у розшуку, викликів до слідчого він не отримував та не переховувався від органів досудового розслідування.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000136, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять наданні сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 05 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Як зазначено слідчим у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 06.07.2018 близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_7 разом з матір`ю ОСОБА_8 вийшли з домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час до них підбіг ОСОБА_4 , який проживає по сусідству з ними.

Згодом, між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 виникла словесна суперечка з приводу випасання домашньої птиці, в процесі якої ОСОБА_4 наніс удар рукою в ліве плече ОСОБА_9 . В цей час ОСОБА_7 став між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , з метою припиненні нанесення тілесних ушкоджень останній, у зв`язку з чим у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел. ОСОБА_4 обома руками взяв за верхній одяг ОСОБА_7 в області грудної клітини та піднявши його, кинув потерпілого па землю обличчя до низу.

В подальшому ОСОБА_4 взяв за ліву ногу ОСОБА_7 , який в цей час пересував на землі, та почав її викручувати, після чого почав тягнути останнього до озера. Затягнувши потерпілого у воду, ОСОБА_4 почав наносити ОСОБА_7 удари долонею правої руки в ділянку голови останнього, після чого ОСОБА_4 взяв ОСОБА_7 двома руками в ділянці шиї та декілька разів занурив його у воду.

В подальшому, вийшовши із озера та перебуваючи на березі, ОСОБА_4 почав штовхати ОСОБА_7 у спину, від чого останній впав у воду, після цьою ОСОБА_4 повернувшись у воду, підійшов до потерпілого та схопивши його обома руками в ділянці шиї неодноразово почав занурювати у воду ОСОБА_11 .

В наслідок таких протиправних дій ОСОБА_4 . ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, а саме: закритий уламковий перелом великого горбика (верхньої третини) правої плечової кістки з незначним зміщенням; передній вивих правої плечової кістки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №129 від 24.02.2021 відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а також закрита черепно-мозкова травма - струс головною мозку; забійні рани верхньої губи; пошкодження в`язок лівого гомілко-стопного суглобу; садна шиї, задньої поверхні грудної клітини, поперекової ділянки, правого передпліччя; синці передньої поверхні грудної клітини, правого плеча, лівої гомілки, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №129 від 24.02.2021, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

28 квітня 2021 року старшим слідчим СВ Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_16 було складено та погоджено з прокурором ОСОБА_3 повідомлення про підозру ОСОБА_4 , а саме про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст. 122 КК України.

Однак, вище зазначене повідомлення про підозру, не було вручено особисто ОСОБА_4 , а було вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а саме примірник повідомлення про підозру направлено за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 .

В подальшому, після затримання ОСОБА_4 31.05.2021, останнього було безпосередньо повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000136 від 05.12.2019; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_12 від 16.04.2020; протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 від 26.01.2021; протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 07.12.2020; слідчого експерименту за участю ОСОБА_13 від 06.01.2021; протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 03 12.2020; протоколу допиту свідка ОСОБА_15 07.12.2020; висновку судово-медичного експерта № 129 від 24.02.2021, та інших матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України обґрунтована.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи без запобіжного заходу може незаконно впливати на свідків та потерпілого у зазначеному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки не зважаючи на ухвалу слідчого судді, якою надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , в судовому засіданні було встановлено, що останній має постійне місце проживання, не переховувався від органів досудового розслідування, однак не з`являвся на виклики, оскільки викликів не отримував, крім того ОСОБА_4 раніше не судимий.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де постійно проживав та не переховувався від органів досудового розслідування.

Крім того, при застосуванні запобіжного заходу та оцінюючи наявність ризиків, про які зазначає прокурор, суд враховує те, що подія кримінального правопорушення мала місце 06 липня 2018 року, в той же час, повідомлення про підозру ОСОБА_4 , датовано 28 квітня 2021 року, тобто майже через три роки після події кримінального правопорушення.

25.05.2021 слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області винесено ухвалу про надання дозвілу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , яка мотивована, в тому числі тим, що ОСОБА_4 оголошений в розшук та переховується від органу досудового розслідування, прокурора та суду.

Проте, встановивши в судовому засіданні та надавши оцінку вищенаведеним фактичним обставинам, суд враховує, що ОСОБА_4 , хоча і був затриманий на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2021 про надання дозволу на затримання, однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження №0000136 від 05.12.2019, кримінальне правопорушення відбулося 06 липня 2018 року, лише 28 квітня 2021 року на поштову адресу, було надіслано повідомлення про підозру ОСОБА_4 , однак про дане повідомлення останньому не було відомо, оскільки він його не отримував, так само йому не було відомо і про те, що його оголошено у розшук.

Поряд з цим, суд враховує, що, на даний час, усі слідчі дії по даному кримінальному провадженню (допити свідків, потерпілого, експертизи) уже проведено.

Таким чином, оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, беручи до уваги наявність постійного місця проживання підозрюваного, його вік, відсутність судимостей, слідчий суддя дійшов висновку про достатніcть підстав для переконання про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

Виходячи із практики Європейського суду з прав людини, суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (справа «Мамедова проти Росії»).

Так, на думку суду, та обставина, що ОСОБА_4 вчинив злочини, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, розуміючи, що за скоєне йому може загрожувати міра покарання у виді позбавлення волі, має значення при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а відтак слідчий суддя дійшов до переконання про доцільність відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з частиною першою статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи вимоги статті 178 КПК України, вважає за можливе та необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 179, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1. прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою про те вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або перебування.

Термін дії обов`язків покладених судом визначити до 28 червня 2021 року (в межах строку досудового розслідування).

У разі не виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків зазначених у даній ухвалі до останнього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя