ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/1457/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/488/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.72 КК України
УХВАЛА
18 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
засудженої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова матеріали провадження № 11-кп/818/488/21 за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року, -
Цією ухвалою ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року) у строк відбування покарання призначеного за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 24 травня 2016 року, строк тримання в місцях попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили з 28 листопада 2019 року, тобто з моменту її етапування на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року для розгляду її апеляційної скарги на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 07 грудня 2018 року про відмову в роз`ясненні судового рішення.
Суд мотивував своє рішення тим, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2016 року з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 15 травня 2017 року ОСОБА_8 на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), зараховано у строк попереднього ув`язнення з 13.10.2015 року, тобто з моменту її затримання по 29.11.2016 року, тобто по набранням вироком Зміївського районного суду Харківської області від 24 травня 2016 року законної сили.
Також суд зазначив, що строк перебування засудженої під вартою після набрання вироком законної сили, в тому числі час її перебування в місцях попереднього ув`язнення для апеляційного розгляду її апеляційної скарги на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 07 грудня 2018 року про відмову в роз`ясненні судового рішення, не є строком попереднього ув`язнення, а тому зарахування не підлягають.
В апеляційній скарзі засуджена посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначила, що Закону України про кримінальну відповідальність, який погіршує становище не має зворотної дії у часі. Вважає, що вироком Зміївського районного суду Харківської області від 24 травня 2016 року їй було призначено занадто суворе покарання. Просить на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року) зарахувати їй у строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення з 17 листопада 2018 року по 23 грудня 2018 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, засуджену та її захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.
Згідно приписів ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Відповідно до п.п. «а», «б», «в», «г», «ґ» ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року) у строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатрічної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Попереднє ув`язнення, відповідно до приписів ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Відповідно до положень ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Як слідує з матеріалів провадження, вирок Зміївського районного суду Харківської області від 24 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 набрав законної сили 29 листопада 2016 року.
Ухвалами Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2016 року та від 15 травня 2017 року, ОСОБА_8 на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), зараховано у строк відбування покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 24 травня 2016 року, у строк попереднього ув`язнення з 13.10.2015 року по 29.11.2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що перебування засудженої в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі час її перебування в місцях попереднього ув`язнення для апеляційного розгляду її апеляційної скарги на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 07 грудня 2018 року про відмову в роз`ясненні судового рішення, не підлягає зарахування у строк відбування покарання за вироком.

Так, згідно п.ґ ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), у строк відбування покарання зараховується лише строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження, однак відповідно до матеріалів особової справи, засуджена на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року була етапована для розгляду апеляційної скарги на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 07 грудня 2018 року про відмову в роз`ясненні судового рішення, що не є кримінальним провадженням.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни судового рішення і задоволення апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: