ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/242/21 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 643/863/21 Головуючий 1-ї інстанції- ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України

УХВАЛА
11 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а:
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці.
Зобов`язано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не залишати постійного місця проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Покладено на підозрюваного обов`язки: 1) прибувати за першою вимогою до органу досудового розслідування, прокурора чи суду; 2) не виїжджати за межі міста Харкова без дозволу слідчого, прокурора чи суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Встановлено строк дії ухвали 60 днів з дня винесення, тобто з 22.01.2021 по 22.03.2021.
Не погодившись із ухвалою слідчого судді прокурор Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 22.01.2021 про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період часу з 22:00 до 06:00 скасувати; постановити нову ухвалу, задовольнивши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 184 КПК України, слідчий суддя належним чином не врахував наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років. Перебуваючи на свободі, маючи можливість вільного пересування та контактів, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, може вчинити дії, направлені на переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення від кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 4 частини 1 статті 177 КПК України.
Крім цього, ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати прямо чи опосередковано не тільки на експертів, про що зазначив слідчий суддя в мотивувальній частині, а й на свідків, що свідчить про наявність ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України.
З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особистості підозрюваного, прокурор вважав, що для досягнення цілей, визначених статей 177 КПК України, стосовно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляд тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Звертаючись з клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вважав підозру обґрунтованою та посилався на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, та вважав, що існують ризики, передбачені пунктами 1,3,4,5 частини 1 статті 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.
21.01.2021 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 КК України, а саме, заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Колегія суддів вважає, що мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам статті 196 КПК України.
З висновками слідчого судді щодо застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби погоджується й апеляційний суд, з огляду на те, що органом досудового розслідування не доведено недостатність застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України.
Доводи апеляційної скарги щодо можливості підозрюваного, перебуваючи на свободі, вчинити дії, направлені на переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також незаконно впливати, прямо чи опосередковано, не тільки на експертів, а й на свідків, що на думку прокурора унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки зазначені обставини не підтверджені належними доказами.
При цьому, колегія суддів зазначає, що прокурором ані під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею, ані під час апеляційного розгляду не доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1,4 частини 1 статті 177 КПК України, а ризик незаконного впливу на свідків та експертів є мінімальним та з урахуванням тих обставин, що протиправний вплив на цих осіб у попередньому був відсутній, та вважає, що зазначені обставини є підставою для застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання доведеному стороною обвинувачення ризику.
За викладених у сукупності обставин, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 22.01.2021 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий
Судді: