Справа № 642/4012/20
Провадження № 1-кп/642/306/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт внесений до ЄРДР за №0001146 від 30 травня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою базовою освітою, офіційно непрацевлаштованого, без офіційного місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого:

1) 12.03.2003 Ленінським районним судом м. Харкова, за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України строком на 1 рік;

2) 20.05.2004 Ленінським районним судом м. Харкова ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі;

3) 29.05.2008 Жовтневим районним судом м. Харкова, за ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі;

4) 31.05.2012 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України до 7 р позбавлення волі з конфіскацією майна;

5) 07.05.2018 Ленінським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

6) 08.11.2019 звільнився умовно-достроково з Хроліківської виправної колонії (№140) згідно ст. 81 КК України на 1 рік. 1 місяць, 26 дні;

7) 21.08.2020 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 187, 71, 72 КК України до 8 років позбавлення волі;

8) 12.11.2020 Люботинським міським судом Харківської області за ч.2 ст. 187 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2020 року близько 14:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , побачив, малознайомого йому ОСОБА_5 , який проїжджав повз на велосипеді, та в цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння шахрайським шляхом велосипедом, належного ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного власного збагачення, об`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки, свідомо бажаючи їх настання, зупинив малознайомого ОСОБА_5 та під приводом поїздки до найближчого магазину взяв у останнього велосипед марки «Avanti» моделі «triumph 222SE», вартість якого, згідно з висновку судово-товарознавчої експертизи №10800 від 10.06.2020 року складає - 2500 грн. 00. коп.

Заволодівши вищевказаним велосипедом марки «Avanti» моделі «triumph 222SE»

власником якого є ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, та в подальшому обернув велосипед на свою користь, розпорядившись ним власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2500 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК - тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєні кримінального правопорушення визнав повністю, в скоєному розкаявся та пояснив, що дійсно 26 травня 2020 року шляхом шахрайства заволодів велосипедом ОСОБА_5 , при вказаних обставинах.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Цивільний позов не заявив.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосовно судових витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною.

Суд його дії кваліфікує за ч.2 ст. 190 КК України - тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд врахує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, конкретні обставини вчинення злочинів, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є не тяжким злочином, особу винного, який має незняті і непогашені судимості в тому числі за корисливі злочини, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, не одружений.

При призначенні покарання суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, розмір заподіяної шкоди, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно ч 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Так як ОСОБА_4 вчинив зазначений злочини до постановлення вироку 12 листопада 2020 року Люботинським міським судом Харківської області, то суд застосовує ч. 4 ст.70 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 07 липня 2020 року, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ч.1 ст.70 КК України принципів необхідно застосувати ОСОБА_4 при призначенні покарання за сукупністю злочинів, суд крім даних про особу винуватого та обставин, які обтяжують покарання, враховує число злочинів, які входять у сукупність, форму вини і мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків.

Таким чином, суд дійшов висновку про застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Згідно зі ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати за проведення товарознавчої експертизи від 12. 06.2020 у сумі 11634 грн. 40 коп.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376, 377, 394, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

ОСОБА_4 , в силу ч. 4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Люботинського міського суду Харківської області від 21 листопада 2020 року, на підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 8 (восьми) років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

Зарахувати в строк відбуття покарання відбуту частину покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 21 листопада 2020 року, та строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 07 липня 2020 року.

Процесуальні витрати за виконання товарознавчої експертизи від 12. 06.2020 у сумі 11634 грн. 40 коп. стягнути з ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.н. НОМЕР_1 ) на користь держави.

Речові докази: велосипед марки «Avanti» моделі «triumph 222SE» який знаходиться на зберіганні в камері схову Холодногірського ГУНП в Харківській області повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Ухвалу слідчого судді від 03.06.2020 про накладення арешту на тимчасове вилучене майно велосипед марки «Avanti» моделі «triumph 222SE» скасувати.

Запобіжний захід ОСОБА_4 по кримінальному провадженню не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, потерпілому направити копію вироку не пізніше наступного дня.

Суддя ОСОБА_1