Справа № 521/2643/21
Номер провадження:1-м/521/23/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту), відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старий Оскол, Белгородської області, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, зареєстрованого адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

за участю сторін:
прокурора ОСОБА_5 ,
особи, відносно
якої подане клопотання - ОСОБА_4
захисника ОСОБА_6
перекладача ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
Керівник Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси із клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту), відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до прийняття рішення про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.
Клопотання обґрунтовує тим, що співробітниками Портофранківського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області 14.01.2021 о 22 годині 30 хвилин за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 21, у зв`язку з перебуванням у міжнародному розшуку за ініціативою компетентних органів Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації, (шахрайство, вчинене в особливо великому розмірі або організованою групою), затриманий в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для затримання та застосування в подальшому до останнього тимчасового арешту є документи що містять дані перебування особи у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції. Так, постановою старшого слідчого СЧ ГСУ ГУВС Росії по Пермському краю від 04.02.2016 ОСОБА_4 притягнуто у якості обвинуваченого у кримінальній справі №2025 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 Кримінального кодексу Російської Федерації (шахрайство, вчинене в особливо великому розмірі або організованою групою). Постановою слідчого від 28.07.2014, ОСОБА_4 притягнуто у якості обвинуваченого у кримінальній справі №2025 за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК РФ. Мотовіліхінським районним судом м. Пермі від 05.08.2014 винесено постанову про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Постановою слідчого СЧ ГСУ ГУВС Росії по Пермському краю від 26.08.2013 ОСОБА_4 оголошено у розшук. Постановою начальника УКР ГУ МВС Росії по Пермському краю від 29.07.2014 ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук. Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2021 стосовно ОСОБА_4 застосований тимчасовий арешт строком на 40 діб, з утриманням в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор». До Офісу Генерального прокурора надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.159 КК РФ. З матеріалів, що містяться у запиті про видачу вбачається, що у період з 2010 року по серпень 2013 року організована злочинна група у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших невстановлених осіб на території Пермського краю, шляхом обману та зловживання довірою, використовуя психологічні методи переконання, здійснювали розкрадання грошових коштів громадян, переважно пенсійного віку під виглядом реалізації їм фізіотерапевтичних апаратів нібито за пільговими цінами в рамках державної програми по оздоровленню населення, спричинивши шкоду на загальну суму більш ніж 10.000 000 млн. рублів. Злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 на території Російської Федерації відповідає злочину, передбаченому ч.4 ст. 190 КК України та є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше ніж 1 рік. Строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.49 КК України не спливали. Відповідно до наявних матеріалів перевірки, ОСОБА_4 в реєстрації/знятті з реєстраційного обліку не значиться, паспортом громадянина України не документувався, з питань громадянства України, отримання статусу біженця або додаткового захисту не звертався, до кримінальної відповідальності на території України не притягується. Особу затриманого встановлено заявою про видачу паспорта громадянина Російської Федерації від 26.12.2002. Крім цього, у матеріалах запиту про видачу міститься інформація стосовно обставин притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності. Так, під час проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_4 з місця постійного мешкання зник та у вересні 2013 року виїхав з території Російської Федерації до України. У подальшому мав намір виїхати до Польщі з метою уникнути кримінального переслідування. У зв`язку із чим, постановою слідчого СЧ ГСУ ГУВС Росії по Пермському краю від 26.08.2013 ОСОБА_4 оголошено у розшук. Постановою начальника УКР ГУ МВС Росії по Пермському краю від 29.07.2014 ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук. Крім того, злочин, за вчинення якого запитується видача ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжкого злочину. Таким чином, в разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти, є реальні ризики того, що останній почне переховуватись від компетентних органів України з метою уникнення видачі до Російської Федерації. На підставі означених обставин, керівник Одеської місцевої прокуратури №2 звернувся з відповідним клопотанням до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси.
В судовому засіданні ОСОБА_4 було роз`яснено право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на видачу (екстрадицію). Однак, затриманий відмовився від надання згоди на видачу.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.
ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, гарантуватиме запобігання його втечі.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
При розгляді клопотання встановлено, ОСОБА_4 розшукується компетентними органами Російської Федерації, та постановою начальника УКР ГУ МВС Росії по Пермському краю від 29.07.2014 року ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук, з метою арешту та подальшої екстрадиції для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 159 КК РФ (шахрайство).
Відповідно ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2021 року, встановлено, що працівниками поліції, 15.01.2021 року, при перевірці особи ОСОБА_4 та підтвердження перебування останнього у розшуку на території РФ, відповідно до ст.ст. 208, 252 КПК України, складено протокол затримання означеної особи від.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2021 стосовно ОСОБА_4 застосований тимчасовий арешт строком на 40 діб, з утриманням в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Відповідно матеріалів клопотання, судом встановлено, що до Офісу Генерального прокурора надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 159 КК РФ.
Крім того, з наданих прокурором матеріалів, встановлено наступне.
Постановою слідчого СЧ ГСУ ГУВС Росії по Пермському краю від 26.08.2013 ОСОБА_4 оголошено у розшук у якості підозрюваного у кримінальній справі №2025.
Постановою слідчого від 28.07.2014, ОСОБА_4 оголошено у розшук у якості обвинуваченого у кримінальній справі №2025 за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК РФ (шахрайство, вчинене в особливо великому розмірі або організованою групою).
Постановою начальника УКР ГУ МВС Росії по Пермському краю від 29.07.2014 ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук.
Постановою Мотовіліхінського районного суду м. Пермі від 05.08.2014 року, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з моменту його фактичного затримання.
Постановою старшого слідчого СЧ ГСУ ГУВС Росії по Пермському краю від 04.02.2016 ОСОБА_4 притягнуто у якості обвинуваченого у кримінальній справі №2025 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 Кримінального кодексу Російської Федерації (шахрайство, вчинене в особливо великому розмірі або організованою групою).

Згідно наданих, компетентними органами Російської Федерації матеріалів, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України не спливли.
Інкримінований компетентними органами Російської Федерації ОСОБА_4 злочин, передбачений ч.4 ст. 159 КК КК РФ, є екстрадиційним, оскільки відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 4 ст. 190 КК України, за який передбачено покарання на строк понад одного року позбавлення волі.
Згідно ст.584 КПК України, слідчий суддя, перевіривши запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, в разі відповідності поданого клопотання вищевикладеним вимогам, постановляє рішення про екстрадиційний арешт.
При цьому, відповідно до ч.ч.10, 11 ст.584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. В рамках цього терміну слідчий суддя суду, за місцем територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на 2 місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або про його звільнення.
При застосуванні екстрадиційного арешту, суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно ОСОБА_4 .
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 на території Російської Федерації (позбавлення волі строком до 10 років), а також ті обставини, що він переховується від слідства та суду, існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, намагатиметься уникнути видачі, та як наслідок переховуватиметься від компетентних органів України, тобто ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вивчивши надані документи, слідчий суддя не знаходить в матеріалах справи та в поясненнях учасників процесу підстав для звільнення ОСОБА_4 з-під варти і застосування до нього іншого запобіжного заходу, ніж екстрадиційний арешт. Слідчий суддя вважає реальним і обґрунтованим ризик того, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності та уникнення видачі до Російської Федерації може переховуватись від компетентних органів, тобто ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на вищевикладене, до вирішення питання про видачу ОСОБА_4 та здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, відповідно до положення Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року (Мінської конвенції), наявні підстави щодо застосування відносно вказаної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) та подальшого тримання особи під вартою.
Статтею 589 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, наявність яких тягне за собою відмову у видачі особи, при цьому зазначених обставин не встановлено в ході розгляду клопотання.
Підстав для звільнення ОСОБА_4 з-під варти і застосування до нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, суд не вбачає з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує особі, що дає достатні підстави вважати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки і не зможуть гарантувати запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі.
Керуючись ст. 16 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957, ст.ст. 56,58,60-62 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року (Мінської конвенції), ст.ст.376, 584 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту), відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до прийняття рішення про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, але не більше строку встановленого ч. 10 ст. 584 КПК України.

Строк дії ухвали про застосування екстрадиційного арешту до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з дня її постановлення, тобто з 22.02.2021 року, з перевіркою слідчим суддею наявності підстав для подальшого тримання під вартою або звільнення не пізніше 22.04.2021 року.

Загальний строк застосування екстрадиційного арешту не може тривати більше 12 місяців.

Конвоювати та утримувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку екстрадиційного арешту в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з дня вручення її копії.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1