Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
20 липня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 000347 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Любомль Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04 грудня 2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, і призначено покарання: за ч. 1 ст. 307 КК України чотири роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України чотири роки шість місяців позбавлення волі з конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначено чотири роки шість місяців позбавлення волі з конфіскації майна.

Прийнято рішення рахувати строк відбуття покарання ОСОБА_5 з моменту приведення вироку до виконання. Обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі та скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.01.2020 року. Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 2198,14 грн.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_5 в травні 2019 року за невстановлених досудовим розслідуванням обставин незаконно придбав з метою подальшого збуту психотропну речовину - амфетамін, і 10 травня 2019 року близько 17 год. 25 хв, перебуваючи в с. Верба Володимир-Волинського району Волинської області, незаконно збув особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_8 за 2500 грн. порошкоподібну речовину світло-рожевого кольору амфетамін, масою 0,3523 г, обіг якої заборонено.
У жовтні 2019 року близько 18 год. 53 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в с. Верба Володимир-Волинського району Волинської області, повторно незаконно збув ОСОБА_8 за 2500 грн. порошкоподібну речовину білого кольору амфетамін, масою 1,237 г.
10 січня 2020 року ОСОБА_5 повторно за невстановлених досудовим розслідуванням обставин незаконно придбав з метою подальшого збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, який незаконно зберігав при собі та в подальшому перевіз в с. Верба Володимир-Волинського району Волинської області, і того ж дня працівниками поліції було виявлено та вилучено з автомобіля марки ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною амфетамін, масою 3,495 г, що становить великий розмір.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , не заперечуючи доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненому злочині та правильності кваліфікації його дій, зазначає, що судом, на його думку, не в повній мірі враховано ряд помякшуючих покарання обставин і призначено надто суворе покарання, яке просить помякшити, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши положення ст. 75, 76 КК України.

В обгрунтування своїх вимог доводить, що судом не в повій мірі враховано особу ОСОБА_5 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем реєстрації та фактичного проживання, одружений, має на утриманні похилого віку матір, котра тяжко хворіє та потребує стороннього догляду, працевлаштований, щиро розкаявся у вчиненому та став на шлях виправлення, і наведені обставини свідчать про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбуття реальної міри покарання.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які підтримують апеляційну скаргу, доводи прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних у вироку обставин підтверджується сукупністю зібраних у провадженні доказів, які за згодою учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 349 КПК України, не досліджувалися, і яким дана правильна юридична оцінка, що не оспорюється ніким з учасників судового розгляду.

Твердження захисника ОСОБА_9 про призначення обвинуваченому надто суворого покарання не є переконливими, оскільки термін явно несправедливе покарання означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру.

Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність, між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом і розміром покарання, та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема, і ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Вирішення судом даного питання ґрунтується на вимогах статей 50, 65 КК України.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України і роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 8 постанови Про практику призначення судами кримінального покарання від 23.10.2003 року № 7, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

При цьому, у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і впливають на пом`якшення покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, як видно з вироку, дотримуючись вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та розяснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) Про практику призначення судами кримінального покарання, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, згідно положень ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, особу ОСОБА_5 , який раніше не притягувався ні до кримінальної, ані до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, ряд обставин, що помякшують покарання, в тому числі і ті, на які покликається в апеляційній скарзі захисник, - щире каяття, активне сприяння в розкритті злочинів, наявність на його утриманні матері, яка тяжко хворіє, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та поведінку після вчинених злочинів, що істотно знижують тяжкість вчинених злочинів, і призначив ОСОБА_5 мінімальне покарання в межах санкції ч. 1 ст. 307 КК України; за ч. 2 ст. 307 КК України - покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті особливої частини цього Кодексу, яке, з врахуванням способу та обставин вчиненого ОСОБА_5 злочинів, у якого після двох епізодів збуту виявлено амфетамін у великому розмірі, який також мав намір збути, не можна визнати надто суворим.

Правомірно, на думку колегії суддів, судом вирішено і питання щодо додаткового покарання у виді конфіскації майна, передбаченого законом за вчинене.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим і підстав для подальшого помякшення покарання обвинуваченому не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04 грудня 2020 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3