КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_5 , в інтересах власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 травня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- ноутбук марки «Acer», s/n NHQ5XEY423400, чорного кольору, в кількості 1 шт.;

- ноутбук марки «Lenovo», без ідентифікуючих ознак, серійного номеру та інших умовних позначок, чорного кольору, в кількості 1 шт.;

- мобільний телефон Apple iphone X, білого кольору, imei: НОМЕР_1 , в кількості 1 шт.;

- мобільний телефон Apple iphone 11, червоного кольору, imei: НОМЕР_2 , в кількості 1 шт.;

- банківську картку «Монобанк» з картковим номером № НОМЕР_3 ;

- банківську картку «Монобанк» з картковим номером № НОМЕР_4 ;

- лед-лампу біло-чорного кольору, без ідентифікуючих ознак, серійного номеру та інших умовних позначок, 1 шт.;

- веб-камеру «Logo», чорного кльору, s/n НОМЕР_5 , 1 шт.;

- ваф-фай роутер з мак-адресою: С4-71-54-2С-15-7С.

В ухвалі слідчий судді вказав, що майно, вилучене під час проведення обшуку, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого суддіпредставник власника майна ОСОБА_5 , в інтересах власника майна ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно та повернути власнику вилучене майно.
Як вказує представник, накладення арешту було проведено з рядом порушень. Зокрема, наявні порушення строків як подання, так і розгляду даного виду клопотання
Зазначає, що клопотання прокурора було подано до суду 27 квітня 2021 року, а ухвала слідчого судді була постановлена 17 травня 2021 року.
Представник посилається на те, що доводи зазначені у клопотанні про накладення арешту, а саме щодо мети його накладення - «збереження речових доказів», є необґрунтованими, так як прокурором у клопотанні про накладення арешту не було доведено, за якими саме ознаками вказане майно віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні № 0003538 від 19 червня 2020 року.
Також, представник вказує на порушення, пов`язане із належністю арештованого майна, оскільки зазначене вище майно належить ОСОБА_6 , яка відповідно до матеріалів справи не належить до сторін провадження, зокрема не є підозрюваною.
Звертає увагу на те, що жодних експертиз за час, що пройшов з моменту вилучення зазначеного майна, не проводилось, як і не заявлялось клопотань про їх проведення, а тому жодних законних підстав на арешт даного майна, на думку представника, немає.
В судове засідання учасники судового провадження не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, що дає апеляційному суду підстави розглядати справу у їх відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, у провадженні СВ Голосіївського УП ГУНП у місті Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0003538 від 19 червня 2020 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 березня 2021 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

07 квітня 2021 року за вказаною адресою був проведений обшук, під час якого було виявлено та вилучено: ноутбук марки «Acer», s/n NHQ5XEY423400, чорного кольору, в кількості 1 шт.; ноутбук марки «Lenovo», без ідентифікуючих ознак, серійного номеру та інших умовних позначок, чорного кольору, в кількості 1 шт.; мобільний телефон Apple iphone X, білого кольору, imei: НОМЕР_1 , в кількості 1 шт.;- мобільний телефон Apple iphone 11, червоного кольору, imei: НОМЕР_2 , в кількості 1 шт.; банківську картку «Монобанк» з картковим номером № НОМЕР_3 ; банківську картку «Монобанк» з картковим номером № НОМЕР_4 ; лед-лампу біло-чорного кольору, без ідентифікуючих ознак, серійного номеру та інших умовних позначок, 1 шт.; веб-камеру «Logo», чорного кльору, s/n НОМЕР_5 , 1 шт.; ваф-фай роутер з мак-адресою: С4-71-54-2С-15-7С.

Постановою слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 від 08 квітня 2021 року вилучене майно визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0003538 від 19 червня 2020 року.

08 квітня 2021 року прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 травня 2021 року, задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на вказане майно.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0003538, про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до обгрунтованого висновку, що вищевказане майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти арешт на майно.

З урахуванням цього, слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України та постановою слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 від 08 квітня 2021 року правомірно визнане речовими доказами (а.с. 13-14).
Тому твердження представникапро те, що в матеріалах справи немає жодних даних, які б давали підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям речового доказу, є такими, що не грунтуються на матеріалах справи.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
З урахування зазначеного доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 не має процесуального статусу у даному кримінальному провадженні, з яким закон пов`язує можливість накладення арешту на його майно, є безпідставними.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на мобільний телефон та грошові кошти, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Доводи представника про те, що арешт на вищевказане майно накладено безпідставно, без наявності правових підстав, про що свідчить не призначення та не проведення експертиз щодо вилученого майна не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності законних підстав для накладення арешту на вилучене майно на даній стадії досудового розслідування. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на відповідність майна вимогам ст. 98 КПК України.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі представник також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Отже, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга навіть з урахуванням усіх викладених в них доводах, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 травня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно переліку вказаного в ухвалі - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 , в інтересах власника майна ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3818/2021
Єдиний унікальний номер 752/16031/20
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1