Провадження № 11-кп/4820/456/21
Справа № 676/2552/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції з Кам`янець-Подільським міськрайонним судом, виділене провадження по кримінальному провадженню №0000003 від 17 лютого 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.135, ст.128 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2021 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07 травня 2021 року, окрім іншого, обрано обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 05 липня 2021 року включно.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07 травня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді нічного домашнього арешту.

Уважав, що вказана ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Посилався на те, що судом першої інстанції не взято до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_8 та не враховано, що він є учасником АТО, брав участь в бойових діях, має постійне місце проживання, характеризується позитивно.

Указував, що окрім того, обвинувачений ОСОБА_8 є хворою особою, що підтверджено документами, наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, має на утриманні хвору матір.

При цьому обвинувачений давав показання у справі, брав участь у слідчому експерименті, згідно якого, на думку захисника, вина останнього не встановлена та до теперішнього часу не доведена.

Зазначав, що досудове слідство проводилось із грубим порушенням КПК України, обвинувачений вину не визнав, оскільки вказаних злочинів не вчиняв, та будь-яких доказів вини ОСОБА_8 не здобуто.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги; прокурора в заперечення доводів поданої апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Установлено, що 29 квітня 2021 року з Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000003 від 17 лютого 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.135, ст.128 КК України.
Ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_8 було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 13 травня 2021 року включно.
У зв`язку з тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України прокурор просив обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначав, що ОСОБА_8 ніде не працює, не має постійного джерела доходів, раніше неодноразово судимий, немає міцних соціальних зв`язків, тому інші, менш суворі запобіжні заходи, не будуть достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_9 в суді першої інстанції не заперечив проти клопотання прокурора.
Обвинувачений та його захисник в суді першої інстанції просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. В обґрунтування своєї позиції захисник зазначав, що прокурором не надано жодного доказу на підтвердження наявності заявлених у клопотанні ризиків, які були би підставами для застосування щодо обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу.
Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором було наведено достатньо підстав для обрання (продовження строку дії застосованого) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .

Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як для застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку тримання під вартою.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Враховано, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину (ч.1 ст.121 КК України), за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також раніше неодноразово сім разів засуджувався за вчинення умисних нетяжких та тяжких злочинів, судимості за які не погашені та не зняті у встановленому законом порядку.

Зазначені обставини свідчать про наявність вагомих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому до обвинуваченого ОСОБА_8 обґрунтовано було застосовано та продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, є доведеними і вони дають підстави для обрання (продовження обвинуваченому строку дії) обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти настанню ризиків, зазначених у клопотанні та передбачених ст.177 КПК України, а також забезпечити його належну процесуальну поведінку, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На думку колегії суддів, не знайшли свого підтвердження доводи, зазначені у апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 .
Так, стороною захисту не доведено, що обвинувачений ОСОБА_8 за станом свого здоров`я, в тому числі через наявні з його слів в нього хвороби, не може утримуватися в умовах ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор».
Не доведено те, що в умовах тримання під вартою не може бути та не надана належна медична допомога, яку потребує обвинувачений в даному випадку.
Підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.
Із зазначених підстав суд першої інстанції мотивовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що виправдовують тримання під вартою обвинуваченого.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у своїх рішеннях суд зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
У відповідності з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України.
Матеріали клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містять достатні обставини та належно мотивоване.
Більш м`який запобіжний захід, на переконання колегії суддів, не забезпечить та не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого ОСОБА_8 .

Колегія суддів зазначає, що встановлені судом першої інстанції ризики є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження при перегляді провадження.
Крім того, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_8 обґрунтовано не визначено розмір застави, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто із застосуванням насильства.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни ухвали місцевого суду.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2021 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4