НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 травня 2021 року Справа № 322/418/21 Провадження № 1-кс/322/135/21

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 322/418/21 (номер провадження 1-кс/322/130/21) за скаргою депутата Новомиколаївської селищної ради Запорізької області ОСОБА_3 на бездіяльність працівників ВП № 3 Запорізького районного УП ГУНП в Запорізькій області,

встановив:
17.05.2021 ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_4 , у клопотанні про відвід просив розглянути питання про відвід за його відсутності.

Відповідно до ст. 81 КПК України, клопотання про відвід передано на розгляд судді ОСОБА_1 в порядку, передбаченому статтею 35 цього Кодексу.

У судове засідання 19.05.2021 ОСОБА_3 , належним чином повідомлений судом, не прибув.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі частини четвертої ст. 107 КПК України.

В обґрунтування відводу заявником зазначено таке: «Маю сумніви у його об`єктивності в прийнятті законного рішення в розгляді вищезазначеної справи судді ОСОБА_5 доказом є ухвала Запорізького апеляційного суду від 19.04.2021 року скасовано ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22.03.2021 року по справі за №322/212/21, провадження №1-кс/322/72/21, а це ще один доказ, що суддя ОСОБА_6 при розгляді моїх скарг на бездіяльність працівників ВП №3 Запорізького районного УП ГУНП в Запорізькій області зацікавлений приймати рішення з порушенням ЗАКОНУ УКРАЇНИ. Маю сумніви, що суддя ОСОБА_6 затаїв на мене злобу і моя скарга на бездіяльність працівників ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 13.05.2021. року розглядатися буде з порушенням ЗАКОНУ УКРАЇНИ».

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення клопотання про відвід, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
За правилами статті 80 КПК України: за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід (ч. 1); за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч. 2); заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження (ч. 3); заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу (ч. 4); відвід повинен бути вмотивованим (ч. 5).
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Виходячи з наведеного, суддя не може брати участь у судовому провадженні, зокрема, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Разом з цим, стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справах «Білуха проти України», «Ветштайн проти Швейцарії»).

У клопотанні ОСОБА_3 не зазначається жодних доказів, якими б підтверджувалася упередженість судді ОСОБА_4 при розгляді вищезазначеної скарги. Відтак твердження ОСОБА_3 стосовно упередженості судді ОСОБА_4 суд визнає необґрунтованими припущеннями, що не є підставою для відводу слідчого судді. Незгода заявника з рішеннями судді, а так само допущені суддею порушення під час розгляду справи не є підставою для відводу судді, а натомість можуть бути покладені заявником в обґрунтування апеляційної скарги на судове рішення. Скасування судових рішень судді ОСОБА_4 в інших справах зумовлює неможливість повторної участі судді ОСОБА_4 у розгляді таких справ, проте не є підставою для відводу судді у цій справі.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що клопотання про відвід є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76, 80 82, 369 372, 392, 532 КПК України, суд

ухвалив:
1. В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 322/418/21 (номер провадження 1-кс/322/130/21) відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1