Справа № 352/881/21
Провадження № 1-кс/352/160/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2021 м. Івано-Франківськ

Слідча суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: скаржника ОСОБА_3 ,

представника скаржника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим та відмову в задоволенні клопотання,-

в с т а н о в и л а:

06.05.2021 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим та відмову в задоволенні клопотання.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що 02.02.2021 ним подано в відділення №1 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області заяву, в якій вказано, що питання щодо надання земельної ділянки 0,4989 га по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:019:0104 на порядок денний XXII сесії VII скликання Драгомирчанської сільської ради не виносилось та голосування поданому питанню не здійснювалось, а тому дане рішення є незаконним. За даною заявою було відкрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000038 від 03.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Зазначає, що 26.04.2021 він подав заяву про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні. Однак, 28.04.2021 отримав постанову слідчого якою йому відмовлено у визнанні потерпілим.

Вважає, що рішення Драгомирчанської сільської ради прийняте на XXII сесії VII скликання йому як жителю с. Драгомирчани завдано матеріальну шкоду, оскільки він не може отримати в довгострокову оренду ту ж саму земельну ділянку, яка була передана ТОВ «7 сервіс» згідно з рішенням від 27.08.2020, що в свою чергу завдає йому моральної шкоди. Також, він на час прийняття даного рішення являвся депутатом Драгомирчанської сільської ради, однак не приймав участі у голосуванні, але даний факт спричиняє шкоду його репутації як депутата.

Просив скасувати постанову старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 28.04.2021 про відмову у визнанні потерпілим та відмову у задоволенні клопотання; визнати його потерпілим у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000038 від 03.02.2020.

У судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали, просили її задовольнити із підстав зазначених в ній. Вважають, що оскільки жителі села звинувачують скаржника у незаконній передачі земельної ділянки, то такими діями йому спричинено моральну шкоду, оцінити розмір якої на даний час не можливо. Крім того скаржник вказав, що жодних заяв про передачу земельної ділянки в оренду ним подано не було.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вказав, що вона не підлягає задоволенню, так як предметом рішення XXII сесії VII скликання Драгомирчанської сільської ради № 917-22/2020 від 27.08.2020 земельна ділянка для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу по вул. Миру в с. Драгомирчани Івано-Франківської об`єднаної територіальної громади, площею 0,4989 га із кадастровим номером :01:019:0104 на момент прийняття рішення вказаної сесії належала та по даний час відноситься до земель комунальної власності і таким чином з власності громади села не вибула. Оскільки, саме передання вищевказаної земельної ділянки в довгострокову оренду не передбачає вибуття її з власності територіальної громади навіть якщо в результаті проведення досудового розслідування будуть здобуті відомості про повну фіктивність рішення. Дії особи, яка підлягає кримінальній відповідальності за ст. 366 КК України сформульовані як складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, що і відображається об`єктивною стороною злочину. Зазначив, що спричинення шкоди репутації ОСОБА_3 як депутата органу місцевого самоврядування в призмі спричинення моральної шкоди оціночними судженнями в силу ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію» не може розглядатися як завдання моральної шкоди, передбачену ч.1 ст.55 КПК України, тому його перебування в статусі свідка не суперечить вимогам даної статті.

Вивчивши доводи скарги, заслухавши особу, яка подала скаргу його представника, слідчого, дослідивши надані до скарги докази, слідча суддя встановила наступне.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Слідчою суддею встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000038 від 03.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

27.04.2021 від колишнього депутата Драгомирчанської сільської ради Тисменицького району ОСОБА_3 в СВ відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області надійшла заява про визнання його потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні, вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки в порядку ст. 55 КПК України та в якій також міститься клопотання про надання йому матеріалів кримінального провадження для ознайомлення в порядку ст. 221 КПК України.

Постановою слідчого ОСОБА_5 у задоволенні заяви ОСОБА_3 поданої в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 03.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366 КК України від 26.04.2021 про визнання його потерпілим внаслідок кримінального правопорушення відмовлено, у зв`язку із чим пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого не вручено. Також, враховуючи вищевикладене відмовлено у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

З урахуванням положень КПК України необхідно визначити, у яких випадках особа може набувати статусу потерпілого. Так, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК України). Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України). Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК України).
Таким чином, потерпілим може бути особа, якій завдано шкоди (моральної, фізичної або майнової), яка подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, і тому вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Слід враховувати, що слідчий має право відмовити особі у визнанні її потерпілим. Зокрема, така відмова (у формі постанови) є обґрунтованою за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди (ч. 5 ст. 55 КПК України). Це - єдиний випадок, коли можна відмовити особі у визнанні її потерпілим.
Однак, в заяві від 02.02.2021 ОСОБА_3 не зазначає, що кримінальним правопорушенням йому завдано будь-яку шкоду.
Слідча суддя критично ставиться до доводів скаржника з приводу того, що постанова є незаконною. Постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. (п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України). У постанові слідчого є мотивувальна частина з посиланням на положення КПК, яка містить мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування (у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки моральна шкода підлягає доказуванню, а на даний момент відсутні відомості, які б свідчили про шкоду, завдану скаржнику саме кримінальним правопорушенням).
Також, з аналізу наведених норм вбачається, що розсуд (дискреція) щодо доведеності обставин завдання шкоди, на думку слідчої судді, належить саме слідчому, який є незалежним при прийнятті процесуальних рішень, та керується при їх прийнятті положеннями ст.ст. 84, 94 КПК України. Слідчий суддя звісно має право також на розсуд наявності підстав для визнання потерпілим, при оскарженні відмови слідчого. Однак цей розсуд повинен ґрунтуватися на зібраних під час досудового розслідування доказах та встановлених на їх підставі обставинах, тобто лише з підстав хибної оцінки доказів слідчим. Наразі, як вбачається з постанови про відмову в визнанні потерпілим, в матеріалах досудового розслідування на момент прийняття оскарженої постанови були відсутні будь-які докази спричинення моральної чи матеріальної шкоди скаржнику, а отже відсутні висновки щодо достатності обставини для визнання особи потерпілою.
Крім того слідча суддя не приймає до уваги твердження заявника, що він як член територіальної громади с. Драгомирчани теж міг би отримати в оренду вищезазначену земельну ділянку, що в свою чергу свідчить про завдання йому матеріальної шкоди, так як в судовому засіданні вказав, що жодних заяв про надання в оренду йому земельної ділянки він не подавав. Такі доводи не є достатніми для визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000038 від 03.02.2020, адже для визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні потрібно встановити факт завдання безпосередньої моральної, матеріальної, фізичної шкоди, що в даному випадку видається неможливим, зважаючи на викладені скаржником та його представником обставини.
З огляду на вищевикладене, слідча суддя дійшла висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки скаржником не доведено будь-якими доказами розміру шкоди, що була завдана, або могла бути завдана кримінальним правопорушенням. Разом з тим, слідча суддя звертає увагу на те, що таким чином права скаржника не обмежуються, оскільки визнання потерпілим може відбутися на будь-якій стадії кримінального провадження, щойно буде встановлено (або належним чином доведено) вид і розмір шкоди, що була завдана кримінальним правопорушенням.
Керуючись ст. ст. 22, 55, 84, 94, 110, 303-307, 309 КПК України, слідча суддя, -

п о с т а н о в и л а :

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим та відмову в задоволенні клопотання- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1