Справа №639/1689/21
Провадження №1-кс/639/530/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Новобаварького відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000189 від 11.03.2021,
ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварького відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000189 від 11.03.2021.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 10.03.2021 приблизно 23 годині, невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу вчинила крадіжку мобільного телефону належного ОСОБА_4 .
За даним фактом 11 березня 2021 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, відомості внесені до ЄРДР за № 0000189.
11.03.2021 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , 1980 р.н., в присутності двох понятих, добровільно видала: мобільний телефон т.м. Самсунг Гелаксі J5, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .
В ході досудового розслідування допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що 10.03.2021 приблизно о 21.00 годині він разом зі своєю знайомою ОСОБА_5 , прийшов в гості до ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , для того, щоб розпити спиртні напої. В ході випитого алкоголю гр. ОСОБА_5 , викрала у нього мобільний телефон т.м. Самсунг Гелаксі J5, який він придбав в 2020 році за 4000 гривень.
Власником вилученого майна, а саме: мобільного телефону т.м. Самсунг Гелаксі 15, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .
Вилучені в ході огляду місця події речі дізнавачем СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області 11.03.2021 визнано речовими доказами.
Метою накладення арешту є збереження речових доказів.
З метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення - злочину, та враховуючи, що вказане вище майно в подальшому буде доказом по вказаному кримінальному провадженню, орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вилучені речі, оскільки його не застосування може призвести до їх зникнення та настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Таким чином з метою проведення повного, об`єктивного, неупередженого досудового розслідування, найскорішого встановлення істини по справі, а також притягнення винних до відповідальності, виникла необхідність в накладенні арешту.
Повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі повернення зазначених предметів можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також з метою проведення ряду судових експертиз, з метою збереження речових доказів, прокурор приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.
У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд проводити за його відсутності, клопотання підтримав, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.
Власник майна ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти накладення арешту на належний йому мобільний телефон.
Перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Стороною обвинувачення доведено, що вилучені речі мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Таким чином без накладання арешту на вищевказане майно в подальшому воно може бути приховане, знищене або передано третім особам. Накладення арешту на вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речового доказу, у зв`язку з чим клопотання прокурора про арешт майна є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Новобаварького відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000189 від 11.03.2021 задовольнити.
Накласти арешт на наступне майно, яке було вилучено під час проведення 11.03.2021 огляду за адресою: АДРЕСА_2 , а саме мобільний телефон торгової марки «Самсунг Гелаксі J5», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Місцем зберігання мобільного телефону Самсунг Гелаксі J5, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 визначити камеру збереження речових доказів відділу поліції № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області (м. Харків, пр. Любові Малої, 45) та його зберігання доручити дізнавачу у кримінальному провадженні.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (пяти) днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1