Ухвала
Іменем України

15 лютого 2021 року

м. Київ
справа № 556/244/20
провадження № 51-645 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 19 січня 2021 року.
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 листопада

2020 року під час підготовчого судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 246 Кримінального кодексу України (далі КК), оголошено в розшук обвинуваченого, а провадження по справі зупинено.
На вказане судове рішення захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, проте ухвалою судді-доповідача Рівненського апеляційного суду від 19 січня 2021 року у відкритті провадження відмовлено.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, посилаючись при цьому на Конституцію України, Кримінальний процесуальний кодекс України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надану копію ухвали апеляційного суду, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження

за касаційноюскаргою захисника слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Частина 4 ст. 399 КПК передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення,

яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями

ст. 394 цього Кодексу.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно з ч. 2 ст. 392 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Як убачається з матеріалів касаційної скарги та копії ухвали апеляційного суду

від 19 січня 2021 року, судове рішення, яке захисник ОСОБА_4 оскаржив

у суді апеляційної інстанції, постановлено у підготовчому судовому засіданні,

а відповідно до ч. 4 ст. 314 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені лише ухвали суду про повернення обвинувального акта та клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Отже, як зазначив апеляційний суд у своєму рішенні, ухвала суду, яка прийнята

у підготовчому судовому засідання за наслідками розгляду клопотання прокурора про оголошення в розшук обвинуваченого та зупинення провадження у справі, окремому оскарженню не підлягає, з чим погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому Суд не вбачає підстав для

її скасування.
Ураховуючи викладене та беручи до уваги те, що із касаційної скарги та доданого

до неї судового рішення не вбачається підстав для задоволення скарги, Суд дійшов висновку, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 19 січня 2021 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3