справа №176/2704/19
провадження №1-кп/176/50/21
В И Р О К
Іменем України

30 липня 2021 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Огирівка Великобагачанського району Полтавської області, громадянина України, освіта вища, пенсіонер, розлучений, неповнолітіх дітей не має, офіційно працює слюсарем в школі №10 зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.128 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 травня 2019 року за №0000427,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , судового розпорядника ОСОБА_8 -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 10.04.2019 приблизно о 13 год. 00 хв., точного часу не встановлено, перебуваючи поблизу першого під`їзду буд. АДРЕСА_2 , почав суперечку із ОСОБА_9 . Продовжуючи суперечку, знаходячись в зазначеному місці у зазначений час, побачив ОСОБА_6 , на ґрунті давніх неприязних відносин до останньої, маючи злочинний умисел на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , підійшов до останньої, яка сиділа на лавці, поруч із під`їздом. Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , лівою рукою збив шапку із голови потерпілої, а кулаком правої руки наніс не менше одного удару в область лівої скроні потерпілої. Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , лівою рукою схопив останню за волосся, та утримуючи її в такому положенні наніс ще не менше 4 ударів кулаком правої руки в скроневу область голови та вилиць.

У результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичного експерта № 57 «Е» / 03 від 27.07.2019, у вигляді:

-синця на шкірі лівої скроневої області голови з розповсюдженням на ліву лобну область та область лівої вилиці.

Тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_6 має незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно з п.п.2.3.2. «б» та 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р., відноситься до категорії легких.

Крім того, ОСОБА_3 , 10.04.2019 приблизно о 13 год. 00 хв., точного часу не встановлено, перебуваючи поблизу першого під`їзду буд. АДРЕСА_2 та під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , рукою штовхнув у плече потерпілу ОСОБА_7 , яка намагалась захистити ОСОБА_6 від нанесення їй ударів, від чого ОСОБА_7 не втримала рівновагу та впала на землю, чого ОСОБА_3 хоч і не передбачав, але повинен був і міг передбачити.

У результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичного експерта № 60 «Е» / 07/06 (висновок спеціаліста) від 16.08.2019, у вигляді:

-закритий поперечний перелом анатомічної шийки правої кістки з вклиненням відламків (до 1 см) із їх кутовим зміщенням (до <30°) всередину і назад.

Тілесне ушкодження, виявлене у гр-ки ОСОБА_7 , потягло за собою розлад здоров`я на строк більший ніж 3 тижні (21 день), так як для консолідації (зрощення) кісних відламків і утворення стійкого кісного мозолю необхідний термін часу не менший ніж 21 день, і за цією ознакою згідно з п.п.2.2.1. «в» та 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав частково пояснив, що з потерпілими знайомий з грудня 2011 року, відносини з ними були нормальні, сусідські. Він знав, що потерпілі пенсійного віку. Зазначив, що 10.04.2019 року приблизно о 12.45 він прийшов додому на обід біля під`язду сиділи четверо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Перед тим як піднятись до квартири у нього був конфлікт з ОСОБА_9 , однак він не мав намірів лаятись та наносити тілесні ушкодження будь-кому. Потім він вийшов з під`їзду і звернувся до ОСОБА_9 , але встряла ОСОБА_6 обізвала його та піднялась, і він, захищаючись, усадив її на лавку, однак вона наносила йому удари різкими рухами лівої та правої руки, вдарила його в губу, ніхто не вмішувався, він наніс їй 1-2 удари, щоб вона заспокоїлась. Після цього ОСОБА_7 вцупилась в його кофту, кофта тріснула по шву, бо ОСОБА_7 відтягувала її назад. Він не штовхав ОСОБА_7 , а хотів звільнитись від її захвату, тому зірвав захват її руки і вона по інерції почала розвертатись та впала. Вважає, що перевищив міри оборони, оскільки в діях ОСОБА_6 вбачав загрозу для себе. Неодноразово намагався підійти до потерпілих вибачитися. Пояснив, що торкався ОСОБА_7 лівою рукою і не передбачав, що вона може впасти та зламати руку. Наміру штовхати її у нього не було, це трапилось не навмисно. Щиро кається.

Під час судових дебатів підтримав клопотання про передачу його на поруки та підтримав клопотання свого захисника щодо звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України та позицію захисника про його виправдання за ст..128 КК України.

Не дивлячись на часткове визнання своєї вини, вина обвинуваченого в інкримінованих кримінальних правопорушеннях підтверджується наступними доказами, а саме показами:

потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні дала покази про те, що 10 квітня 2019 року ОСОБА_3 приїхав додому на обід приблизно о 12 год. 30 хв. В цей час вона, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сиділи на лавці біля під`їзду. ОСОБА_3 поскандалив з ОСОБА_9 , вони вирішували питання ОСББ. Після цього ОСОБА_3 кинув велосипед і кинувся на неї, стягнув з її голови шапку і почав бити її по голові рукою. Після цього вона почала кричати та втратила свідомість. Коли вона отямилась, то ОСОБА_7 лежала на землі, коло неї були люди, потім приїхала поліція, швидка. Поліцію викликала ОСОБА_9 ОСОБА_3 наносив удари правою рукою в ліву частину голови, було приблизно до шести ударів. Вона не відбивалась від нього, оскільки була ще слабка. ОСОБА_6 зазначила, що за ОСОБА_3 в неї вже років п`ять неприязні стосунки. Заяву про побиття вона написала зранку, її допитував слідчий, вона давала покази та була учасником слідчого експерименту. Щодо передачі обвинуваченого на поруки заперечувала, оскільки останній продовжує її ображати та погрожує їй та її сім`ї;

показами потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні дала покази про те, що із ОСОБА_3 вони сусіди, стосунки у них неприязні. В той день, 10 квітня 2019 року приблизно о 12 год. 30 хв., вона, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прийшли з магазину та сиділи на лавці біля під`їзду. ОСОБА_3 вийшов з під`їзду і затронув ОСОБА_9 . Після того, як він посварився з ОСОБА_9 , поклав велосипед і штовхнув її, вона впала. Потім викликали поліцію. Вона бачила, як ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 і почав її бити, тоді вона підійшла до ОСОБА_3 , а він повернувся і штовхнув її. Після цього вона впала на землю обличчям до донизу. Вона не бачила, як ОСОБА_6 втратила свідомість. ОСОБА_7 зазначила, що стояла обличчям до обвинуваченого, він штовхнув її в праве плече. Не бачила, щоб ОСОБА_6 била ОСОБА_3 . Щодо передачі обвинуваченого на поруки заперечувала, оскільки останній продовжує конфліктувати з нею, зневажливо відноситься до неї, вказує на події яких насправді не відбувалось під час конфлікту.

Крім того, вина обвинуваченого в інкримінованих правопорушеннях підтверджується показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_10 дала суду покази про те, що із ОСОБА_3 вони сусіди, стосунки у них нормальні. В той день, точної дати вона не пам`ятає, вона сиділа на лавці разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ОСОБА_3 та ОСОБА_9 почали скандалити, а потім ОСОБА_3 поклав велосипед, підійшов до ОСОБА_6 , почав бити її по голові та вирвав жмут волосся. Вона забігла за лавку. Потім ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_7 та штовхнув її. Вони йому нічого не казали, сиділи мовчки. Після цього приїхала поліція. Вона не бачила той момент, коли ОСОБА_7 падала, бо в той час дивилась в іншу сторону. Бачила, як ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_6 кулаками по голові, але скільки було ударів вона не рахувала. ОСОБА_7 на ОСОБА_3 махнула пакетом, але пакет до нього не діставав.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дала суду покази про те, що обвинуваченого вона знає, неприязних стосунків немає, потерпілі їй також відомі, з ними стосунки нормальні. В 2016 році жильці будинку організували ОСББ, один рік вони співпрацювали з компанією «Фортеця», потім почали працювати самі. Головою був обраний ОСОБА_3 , з ним було дуже важко працювати. В той день, а сме в обід 10.04.2019 ОСОБА_3 прийшов і сказав їй, що вона порушила технічні умови робіт у щитовій, у них почалась сварка з цього приводу. Вони кричали один на одного, вона розхвилювалась і сіла на лавочку біля 1 під`їзду, де сиділи потерпілі і ОСОБА_10 . ОСОБА_3 був з велосипедом. В процесі розмови він підійшов до ОСОБА_6 і замахнувся, у неї з голови злетіла шапка. ОСОБА_6 закрила обличчя і в пах штовхнула ОСОБА_3 , намагаючись захиститися. Від хвилювання їй самій стало погано і вона пішла додому випити таблетку. Потім заспокоїлась, вийшла до під`їзду і побачила, що ОСОБА_7 трималась за руку, казала, що їй болить. Потім приїхала швидка допомога і поліція. ОСОБА_3 в цей час уже не було. Все це відбувалось 10.04.2019 в обід. Коли у ОСОБА_6 злетіла шапка, то після цього він її вдарив в ліву сторону обличчя, потім махав руками. Що відбувалось з ОСОБА_7 вона не бачила.

В ході судового розгляду кримінального провадження сторона обвинувачення прокурор Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 відмовилась від заявленого раніше клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 . Прокурор свою відмову мотивував тим, що необхідності у допиті вказаного свідку немає.

Керуючись вимогами ст.22 КПК України, норми якої визначають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, з огляду на те, що суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення та захисту, а також враховуючи те, що прокурор відмовився від допиту свідка сторони обвинувачення, суд не здійснював допит вищевказаного свідка.

Крім того, вина обвинуваченого в інкримінованих кримінальних правопорушеннях підтверджується письмовими доказами, а саме:

- протоколом прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від 10.04.2019 від ОСОБА_6 , яка повідомила, що 10.04.2019 приблизно о 12 год. 30 хв. сусід гр. ОСОБА_3 вдарив в голову п`ять разів (а.с.181, том №1);

- протоколом прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від 29.05.2019 від ОСОБА_6 , яка повідомила, що 10.04.2019 о 12 год. 30 хв. біля буд. АДРЕСА_2 , гр.. ОСОБА_3 спричинив їй тілесні ушкодження (а.с.180, том №1);

- протоколом огляду від 29.05.2019 разом з таблицею зображень до нього, за участю потерпілої ОСОБА_6 , об`єктом огляду якого є ділянка місцевості біля буд. АДРЕСА_2 , на даній ділянці розташовані двері до будинку, лавка оранжевого кольору та каналізаційний люк, три ступені, які ведуть до під`їзду, розташовані в двох метрах від лавки. Дії, на які вказала потерпіла ОСОБА_6 по факту нанесення їй тілесних ушкоджень відбулись біля вищевказаної лавки та мусорного баку, що знаходиться біля лавки в 50 см, по праву сторону (а.с.182-184, том №1);

- висновком експерта №57 «Е»/03 від 27.07.2019 року, відповідно до якого гр. ОСОБА_6 при огляді виявлені наступні тілесні ушкодження: - синець на шкірі лівої скроневої області голови з розповсюдженням на ліву лобну область та на область лівої вилиці. Це тілесне ушкодження могло бути спричинене як при одній дії (ударі), так і при множинних діях (ударах) твердого предмету (предметів), характерні особливості якого (яких) не знайшли відображення в цих ушкодженнях. Не можна виключити, що ці тілесні ушкодження могли бути спричинені за тим механізмом, на який вказала потерпіла, тобто при ударах кулаком. Давність спричинення цього тілесного ушкодження може відповідати даті, на яку вказує потерпіла - 10.04.2019, що підтверджується їх характерними особливостями (колір синця). Тілесне ушкодження, виявлене у гр.-ки ОСОБА_6 , має незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п.п.2.3.2. «б» та 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відноситься до категорії легких (а.с.187-188, том №1);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.10.2019 за участі потерпілої ОСОБА_6 з фото таблицею до нього, а також флеш-носієм із дослідженим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 , під час якого потерпіла ОСОБА_6 вказала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень, а саме, що ОСОБА_3 зірвав з неї шапку, лівою рукою схопив за волосся, правою рукою наніс п`ять ударів у скроню кулаком, від чого вона втратила свідомість (а.с.189-201, том №1);

- висновком експерта №02-67 «Е»/03 від 06.11.2019, відповідно до якого у гр-ки ОСОБА_6 при огляді та за даними медичних документів, виявлені наступні тілесні ушкодження: - синець на шкірі лівої скроневої області голови з розповсюдженням на ліву лобну область та на область лівої вилиці. Не можна виключити, що це тілесне ушкодження могло бути спричинено за тим механізмом, на який вказала потерпіла ОСОБА_6 при проведенні за її участю слідчого експерименту 17.10.2019, тобто при ударі кулаком в ліву скроневу область голови, яку нападник утримував за волосся на тім`яній області голови своєю лівою рукою, як це зафіксовано на фототаблицях №№ 3,4,5 та 6 до слідчого експерименту від 17.10.2019 року за участю потерпілої ОСОБА_6 (а.с.203-204, том №1);
- протоколом прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від 08.07.2019 від ОСОБА_7 , яка повідомила, що 10.04.2019 поблизу буд.№24по вул.Грушевського в м.Жовті Води, ОСОБА_3 спричинив їй тілесні ушкодження (а.с.208, том №1);
- висновком експерта №60 «Е»/07/06 від 16.08.2019, відповідно до якого у гр-ки ОСОБА_7 при огляді та за даними медичних документів, виявлені наступні тілесні ушкодження: - закритий поперечний перелом анатомічної шийки правої плечової кістки з вклиненням відламків (до 1см) і їх кутовим зміщенням (до <30°) всередину і назад. Не можна виключити, що це тілесне ушкодження могло бути спричинено за тим механізмом, на який вказала потерпіла, тобто при падінні з положення стоячи із завданим прискоренням на тверду підлеглу поверхню. Давність спричинення цього тілесного ушкодження може бути визначена виключно за даними медичних документів на її ім`я і відповідає даті, на яку вказує потерпіла, - 10.04.2018. Тілесне ушкодження, виявлене у гр-ки ОСОБА_7 , потягло за собою розлад здоров`я на строк, більший ніж 3 тижні (21 день), так як для консолідації (зрощення) кісних відламків і утворення стійкого кісного мозолю необхідний термін часу, не менший ніж 21 день, і за цією ознакою згідно з п.п.2.2.1. «в», та 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості (а.с.211-212, том №1);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.10.2019 з потерпілою ОСОБА_7 з фототаблицею до нього, а також флеш-носієм із дослідженим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 , під час якого потерпіла ОСОБА_7 вказала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень, а саме, що ОСОБА_3 штовхнув її рукою за плече, від чого вона впала на живіт (а.с.213-223, том №1);

- висновком експерта №03-60 «Е» від 06.11.2019, відповідно до якого у гр-ки ОСОБА_7 при огляді та за даними медичних документів, виявлені наступні тілесні ушкодження: - закритий поперечний перелом анатомічної шийки правої плечової кістки з вклиненням відламків (до 1 см) і їх кутовим зміщенням (до <30°) всередину і назад. Не можна виключити, що ці тілесні ушкодження могли бути спричинені за тим механізмом, на який вказала потерпіла ОСОБА_7 при проведенні за її участю слідчого експерименту 17.10.2019 року, тобто при падінні з положення стоячи, із завданим прискоренням, на тверду підлеглу поверхню з опорою на лікоть лівої руки, як це зафіксовано на фототаблицях №№ 4,5,6 та 8 до слідчого експерименту за її участю (а.с.226-227, том №1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.11.2019 з підозрюваним ОСОБА_3 з фототаблицею до нього, а також флеш-носієм із дослідженим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 , під час якого ОСОБА_3 вказав за яких обставин він спричинив тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а саме, що 10.04.2019 о 12 год. 45 хв. він вийшов з під`їзду і в нього з ОСОБА_9 почалась словесна перепалка. Потім у конфлікт приєдналась ОСОБА_6 та нанесла йому удар лівою рукою в обличчя, однак він увернувся і удар пройшов ледь торкаючись. Другий удар вона нанесла йому в область губи. В цей момент він кинув велосипед, схопив її за комір, вона намагалась вирватись та ударити його лівою ногою в пах. Він різко усадив її на лавку, шапка з її голови злетіла і розпустилося волосся. Лівою рукою ОСОБА_6 нанесла йому удар по очах. Після другого разу коли він її вдарив, вона заспокоїлась. Коли він відходив вона знову нанесла удар йому, але ледь заділа. Коли він відходив від неї і розвертався, в цей час на нього налетіла ОСОБА_7 , хапає його за кофту. Він збив її руку різким рухом і вона впала обличчям вниз. Лівої руки він не бачив, а права була вздовж тулуба (а.с.242-251, том №1, а.с.1-16, том №2);

- висновком експерта №10-74 «Е»/Д від 22.11.2019, відповідно до якого у гр.-ки ОСОБА_6 при огляді та за даними медичних документів були виявлені наступні тілесні ушкодження: - синець на шкірі лівої скроневої області голови з розповсюдженням на ліву лобну область та на область лівої вилиці. Не можна виключити, що ці тілесні ушкодження могли бути спричинені за тим механізмом, на який вказав підозрюваний ОСОБА_3 при проведенні за його участю слідчого експерименту 20.11.2019, тобто при ударі або ударах кулаком по голові потерпілої гр.-ки ОСОБА_6 , як це зафіксовано на фото таблицях №12 та №13 до слідчого експерименту (а.с.18-20, том №2);
- висновком експерта №09-73 «Е»/Д від 22.11.2019, відповідно до якого у гр.-ки ОСОБА_7 при огляді та за даними медичних документів були виявлені наступні тілесні ушкодження: - закритий поперечний перелом анатомічної шийки правої плечової кістки з вклиненням відламків (до 1 см) і їх кутовим зміщенням (до <30°) всередину і назад. Не можна виключити, що це тілесне ушкодження могло бути спричинене за тим механізмом, на який вказав підозрюваний ОСОБА_3 при проведенні за його участю слідчого експерименту 20.11.2019, тобто при поштовху потерпілої ОСОБА_7 (приданні їй прискорення) з подальшим її падінням з положенням стоячи на тверду підлеглу поверхню, вірогідніше за все з опорою на руки, сам на лікоть правої руки (а.с.23-25, том №2).

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 в судовому засіданні були подані письмові докази по кримінальному провадженню №0000426 від 30.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в якому потерпілим є ОСОБА_3 . Під час досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_3 , який показав, що 10.04.2019 приблизно о 12 год. 45 хв., знаходячись біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , невстановленою особою йому було спричинено тілесні ушкодження (а.с.26-49, том №2).

Відповідно до висновку експерта №26-90 «Е»/25 від 20.12.2019 давність спричинення цього тілесного ушкодження може становити приблизно від 5 до 7 діб на момент проведення дослідження та відповідати даті, на яку вказує потерпілий і яка зазначена в постанові, тобто 10.04.2019. Тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_3 має незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів, і за цією ознакою згідно п.п.2.3.2 «б» та 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р., відносяться до категорії Легких. У гр.-на ОСОБА_3 та за даними медичних документів виявлені наступні тілесні ушкодження: - садно на червоній обвідці нижньої губи по центру. Це тілесне ушкодження могло бути спричинено при одній дії (ударі) твердого предмету жорсткої або напівжорсткої конструкції. Не можна виключити, що це тілесне ушкодження могло бути спричинено за тим механізмом, на який вказав потерпілий, тобто при ударі відкритою долонею, а саме вільним кінцем нігтем пальця, або іншим предметом з подібними властивостями (а.с.36-40, том №2).

Отже, аналізуючи та оцінюючи у сукупності докази та показання, надані сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю доведена.

Доводи обвинуваченого про те, що він був вимушений захищатись від потерпілої ОСОБА_6 , суд не приймає до уваги, а надані стороною захисту докази (а.с. 26-49, том №2) відхиляє, оскільки ці доводи спростовуються показами іншої потерпілої та показами свідків, які під час конфлікту не бачили, щоб ОСОБА_6 наносила ОСОБА_3 тілесні пошкодження, крім того потерпіла є жінкою пенсійного віку, її вина в нанесенні ОСОБА_3 будь-яких тілесних ушкоджень у встановленому законом порядку не доведена.

Доводи сторони захисту про виправдання обвинуваченого за ст.. 128 КК України, оскільки останній захищався від неправомірних дій потерпілих, а саме від захвату потерпілої ОСОБА_7 , а її покази є розбіжними та суперечливими щодо нанесення механізму тілесних ушкоджень, суд не приймає до уваги, оскільки з об`єктивної точки зору покази потерпілої ОСОБА_7 є логічними і послідовними та в сукупності з письмовими доказами доводять вину обвинуваченого в інкримінованих кримінальних правопорушеннях. Розбіжність в деяких деталях можлива через похилий вік потерпілої ОСОБА_7 та не впливає на правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини.

Посилання сторони захисту про протиправність дій ОСОБА_7 відносно обвинуваченого не знайшли свого підтвердження, при цьому суд враховує, що потерпіла ОСОБА_7 1946 р.н. є похилого віку та судом не встановлено, що вона мала будь-який мотив на протиправні дії відносно обвинуваченого. Із дослідженого протоколу проведення слідчого експерименту з обвинуваченим від 20.11.2019 року та висновку експерта №09-73 «Е»/Д чітко вбачається механізм поштовху обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілої ОСОБА_7 , який виразився у здійсненні обвинуваченим чотирьох активних дій відносно потерпілої ОСОБА_7 , внаслідок яких вона впала та отримала тілесні ушкодження (а.с.24-25, т.2).

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 відносно потерпілої ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 відносно потерпілої ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст.128 КК України, як заподіяння необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Обставин, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, не встановлено. Твердження обвинуваченого про щире каяття не береться судом до уваги, оскільки із суті наданих ним показів вбачається, що він визнає свою провину частково, вважає, що був вимушений захищатись від потерпілих.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому вчинення злочину стосовно особи похилого віку.

Крім того, до суду надійшло клопотання директора КЗСО І-ІІІ ступенів №10 про передачу ОСОБА_3 на поруки колективу КЗ загальної середньої освіти №10 Жовтоводської міської ради, на умовах, що ОСОБА_3 протягом року з дня передачі його на поруки не вчинить адміністративного або кримінального правопорушення, яке посягає на громадський порядок (т.2, а.с.55-56).

При вирішенні даного клопотання сторона захисту його підтримала, а потерпілі заперечували, оскільки вони не вірять обвинуваченому і вважають, що той буде продовжувати вчиняти неправомірні дії відносно них.

Заслухавши думки учасників судового засідання щодо заявленого клопотання, суд дійшов наступного.

Відповідно до частини 1 статті 47 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки може мати місце за сукупності таких умов: 1) особа вчинила злочин вперше; 2) діяння належить до злочинів невеликої або середньої тяжкості; 3) особа, яка вчинила злочин, щиро розкаялася; 4) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 5) особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінальної справи за цією нереабілітуючою підставою.

Підставою такого звільнення є щире каяття особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. Відмова суду в задоволенні клопотання має бути вмотивованою.

З аналізу наведених правових норм слідує, що вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки перебуває у сфері дискреційних повноважень суду. Передача особи на поруки є правом, а не обов`язком суду і є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд зазначає, що кримінальне провадження за частиною 1 статті 125 КК України здійснюється у формі приватного обвинувачення, і враховує думку потерпілого, при цьому обвинувачений свою вину в інкримінованих правопорушеннях визнає частково, що свідчить про відсутність щирого каяття.

Аналізуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що передача ОСОБА_3 на поруки не виправдає своєї мети - попередження вчинення нових правопорушень, у зв`язку із чим передача на поруки суперечитиме принципу невідворотності покарання як одному з ключових у кримінальному судочинстві.

За таких обставин, суд вважає, що передача ОСОБА_3 на поруки є не виправданим заходом, який не досягає своєї мети, а відтак клопотання про передачу його на поруки, не підлягає задоволенню.

Крім того, захисником обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_5 в судовому засіданні було подано клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України. У клопотанні захисник просив кримінальне провадження №0000427 від 30.05.2019 в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрити та звільнити ОСОБА_3 від даної кримінальної відповідальності.

Відповідно п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України відноситься до проступку та нетяжкого злочину; дані про особу обвинуваченого, який є особою раніше не судимою. Також суд враховує особу обвинуваченого, який за даними Жовтоводського ВП ГУНП характеризується посередньо, заяв та скарг на його неправомірні дії до відділу поліції не надходило, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога згідно оглянутих довідок не перебуває.

Відповідно до досудової доповіді на обвинуваченого, складеної провідним інспектором П`ятихатського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» від 19.02.2021 року ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Зроблено висновок, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до проступку та нетяжкого злочину, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, відсутність пом`якшуючих обставин, наявність обтяжуючої покарання обставини та те, що він є особою раніше не судимою, суд, вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції статей, за якими кваліфіковано його дії, у виді штрафу та позбавлення волі.

При цьому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, його офіційне працевлаштування та посередню характеристику, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, рівень суспільної небезпеки вчиненого діяння, суд, погоджуючись з висновком органу пробації, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину, виконає покладені відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

Враховуючи що у відповідності до ст.12 КК України ОСОБА_3 за першим епізодом обвинувачується у кримінальному проступку, а з моменту його вчинення минуло більше двох років, останній підлягає звільненню від покарання за ч.1 ст.125 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування не застосовувався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся.

Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В задоволенні клопотання директора Комунального закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №10 Жовтоводської міської ради про передачу ОСОБА_3 на поруки відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та потерпілим.

Суддя ОСОБА_1