Номер провадження: 11-кп/813/248/21
Номер справи місцевого суду: 511/2082/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_5 к

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Роздільнянського районного суду м. Одеси від 03.11.2020 року, у кримінальних провадженнях, внесених в ЄРДР за №0000641 від 17.08.2019 року, № 0000840 від 13.11.2019 року, № 0000874 від 28.11.2019 року , № 0000024 від 11.01.2020 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кишинів Р. Молдова, громадянин України, неодружений, з середньою освітою, офіційно не працюючий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 04.12.2006 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 31.07.2007 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування показання з іспитовим строком 3 роки;
- 11.06.2008 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 23.08.2012 року по відбуттю покарання;
- 11.06.2014 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 06.10.2014 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 15.05.2017 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ч. 3 ст. 185, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 04.10.2019 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;
засуджений:
- за ч. 2 ст. 185 КК України (по епізоду крадіжки 16 серпня 2019 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі та, на підставі ч.4 ст. ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного за попереднім вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.10.2019 року, призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.185 КК України (по епізодам крадіжок 10, 11, 27 листопада 2019 року та 11 січня 2020 року) до 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, за попереднім вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.10.2019 року, та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
Вирішено питання з речовими доказами.

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного рішення.
Зазначеним вироком суду ОСОБА_7 засуджений за те, що 16.08.2019 року, біля 14:08 год., повторно таємно викрав припаркований біля магазину «Eurostyle», по вул. Незалежності, 7 в м. Роздільна Одеської області, велосипед марки «Україна» вартістю 1750 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 1750 грн.
Крім того, 10.11.2019 року, біля 12:35 год. обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи в торговій залі приміщення магазину «EVA» ТОВ «Руш» по вул. Привокзальній, б/н м. Роздільна Одеської області, повторно, таємно викрав майно з приміщення магазину на загальну суму 1113,30 грн.
Крім цього, 11.11.2019 року, біля 09:20 год. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в торговій залі приміщення магазину «EVA» ТОВ «Руш» по вул. Привокзальній, б/н м. Роздільна Одеської області, повторно, таємно викрав майно з приміщення магазину на загальну суму 449,50 грн.
Крім цього, 27.11.2019 року, о 18:35 год., обвинувачений ОСОБА_7 , проходячи біля будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_9 , яке знаходились на вулиці біля транспортного засобу марки «ИЖ-Комби», д/з НОМЕР_1 , на загальну суму 1600,00 грн.
Крім цього, 11.01.2020 року, о 20:00 год., обвинувачений ОСОБА_7 проходячи біля аптеки по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_10 на загальну суму 868,00 грн.
Зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію його дій, просить змінити вирок суду в частині призначення покарання та призначити більш м`яке покарання, посилаючись на те, що призначене судом покарання, не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, так як суд при призначенні покарання не врахував усі обставини щодо особи ОСОБА_7 , а також обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, що обвинувачений вину визнав повністю, за місцем проживання характеризується позитивно, сприяв органам досудового розслідування у розкритті злочину, матеріальні збитки потерпілим відшкодовані та цивільний позов не заявлено.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що судовий розгляд проводився без участі захисника, суд не призначив йому захисника та не роз`яснив право мати захисника.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст. 404 ч.1 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, встановлена судом першої інстанції на підставі показань обвинуваченого, який послідовно, в повному обсязі визнавав обвинувачення, а також з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, на підставі об`єктивно та в повному обсязі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та правильно оціненими судом, відповідно до вимог ст. 94 КПК України. Висновки у вироку суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, яке розглянуто судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 370 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений, як зазначалось, не оспорює доведеність вини і кваліфікацію його дій встановлених у вироку суду, оскаржує вирок суду тільки в частині призначеного покарання.

Апеляційний суд при перегляді судового рішення, відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України, дослідив зазначені у вироку обставини та докази, та вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому дотримався вимог кримінального закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, у відповідності до приписів ст.66 КК України, суд 1-ї інстанції визнав обставинами, що пом`якшують покарання, зокрема, активне сприяння у розкритті злочину та щире каяття обвинуваченого.
Також, враховуючи приписи ст.67 КК України, суд 1-ї інстанції встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримався приписів ст.ст. 65-67 КК України, врахував характер та ступень тяжкості вчиненого злочину та особу винного, а також обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, у вигляді.

Також суд першої інстанції, при призначенні остаточного покарання, обґрунтовано застосував положення ст.ст.70,71 КК України.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції при визначенні покарання не врахував обставини, що пом`якшують відповідальність, а також всі дані, які характеризують обвинуваченого, не можуть бути прийняті до уваги, так як спростовуються змістом вироку суду, в якому враховані та належним чином вмотивовані висновки про призначення покарання, у тому числі дані щодо особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують покарання, на які посилається обвинувачений в своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, обвинувачений в апеляційній скарзі не зазначив обставин та не надав до неї доказів, які б свідчили про наявність будь-яких інших обставин, що пом`якшують покарання та наявність у обвинуваченого інших обставин, які позитивно його характеризують, які б були не враховані судом.

Апеляційний суд вважає, що передбачених законом підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання не встановлено, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та даних щодо особи обвинуваченого, який раніше судимий за злочини проти власності, що свідчить про те, що він належних висновків не зробив та на шлях виправлення та перевиховання не став.
При таких обставинах,з урахуванням положень ст.ст.407,409 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для зміни вироку суду не вбачається.
Керуючись вимогами ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 413, 415, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Роздільнянського районного суду м. Одеси від 03.11.2020 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст.70, 71 КК України до 3 років позбавлення волі, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали буде оголошено 22.02.2021 року, о 14 годині 00 хвилин, в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3