Справа № 159/2712/21
Провадження № 1-кп/159/352/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл.
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 210 305 500 002 03 про обвинувачення
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Люблинці Ковельського району Волинської області, та проживає там же по АДРЕСА_1 , неодруженого, з освітою середньою, утриманців не має, не працюючого, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а саме:
1. 03.11.99 р. Ковельським нарсудом Волинської області за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у виді 3 р. позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку відповідно до ст. 46 1 КК України на строк 1 р., із штрафу в розмірі 680 грн,
2. 14.03.2 000 р. Ковельським райсудом Волинської області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141 КК України із застосуванням ст. ст. 42, 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 р., 06 міс.; звільненого за постановою Маневицького райсуду Волинської області від 13.01.03 р. умовно достроково на строк 1 р., 04 міс., 27 дн.;
3. 10.07.03 р. Ковельським райсудом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 р.; звільненого за постановою Сарненського райсуду Рівненської області від 31.08.06 р. умовно достроково на строк 09 міс., 07 дн.;
4. 08.11.07 р. Ковельським міськсудом Волинської області за ч. 1 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 міс.;
5. 14.12.11 р. Ковельським міськсудом Волинської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 р., 06 міс.; за ухвалою Маневицького райсуду Волинської області від 01.08.13 р. замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі на строк 1 р., 07 міс., 26 дн.; звільненого за постановою Рівненського райсуду Рівненської області від 30.01.14 р. умовно достроково на строк 01 р., 18 дн.;
6. 12.12.14 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 р., 09 міс.; за ухвалою Маневицького райсуду Волинської області від 22.06.16 р. зараховано у строк покарання період з 27.09.11 р. по 04.01.12 р.; за ухвалою Маневицького райсуду Волинської області від 03.02.16 р. зараховано у строк покарання період з 14.10.14 р. по 26.02.15 р.; звільненого за постановою Маневицького райсуду Волинської області від 19.01.17 р. умовно достроково на строк 10 міс., 05 дн.;
7. 01.09.17 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. ст. 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 міс.;
8. 07.12.17 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 р., 06 міс.; за ухвалою Волинського апеляційного суду від 31.05.19 р. зараховано у строк покарання період з 15.11.17 р. по 10.01.18 р.; звільненого за ухвалою Маневицького райсуду Волинської області від 08.05.20 р. умовно достроково на строк 09 міс., 04 дн.;
9. 24.02.21 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 р., 06 міс., має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, утримується під вартою з 21.03.21 р.,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 о 20 год. 40 хв. 20.03.21 р., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись у АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпочав словесну суперечку через особисті неприязні відносини, спровокувавши цим конфлікт з потерпілим, під час якого дістав із своєї кишені кухонного ножа, якого він перед цим знайшов на дорозі по АДРЕСА_2 і приніс до будинку потерпілого, та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, маючи намір заподіяти потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, наніс останньому один концентрований удар у праву половину грудної клітки. Внаслідок таких неправомірних дій обвинувачений ОСОБА_5 заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото різаної рани правої половини грудної клітки з правобічним гемотораксом, що за ступепем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Своїми умисними діями, що виразились у завданні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений 28.05.21 р. свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. У судовому засіданні 04.06.21 р. відмовився від давання показань з покликанням на таке своє право, передбачене ст. 63 Конституції України. Разом з тим у дебатах зазначив, що злочин вчинив неумисно, наміру на використання ножа для нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, він не мав; просить вибачення у потерпілого та вважає, що поведінка останнього посприяла у вчиненні ним такого поступку і що він тоді перебував у стані афекту. Просить його суворо не карати та застосувати ст. 69 КК України.
Однак винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) у повному обсязі пред`явленого йому обвинувачення, підтверджується показаннями потерпілого, свідка та іншими доказами, що зібрані органом досудового розслідування, а саме: письмовими та речовими доказами.
Так потерпілий ОСОБА_4 в суді 28.05.21 р. суду показав, що обвинуваченого знає і стосунки між ними нині погіршились у зв`язку з тим, що обвинувачений неодноразово просив у них то те, то інше. У суботу 20.03.21 р. після 17 чи 18 год., коли він спав вдома у своєї смівмешканки сам, то до нього постукав обвинувачений. Останній неодноразово приходив до них і просив їсти. Він проти цього заперечував та напередодні виганяв його, так як їм із співмешканкою також живеться сутужно. Він піднявся та відчинив двері і впустив обвинуваченого. Обвинувачений перебував у стані сп`яніння. Що той хотів, він не знав. Вони зайшли у кімнату та сіли на диван і почали розмовляти. Розмова почалась з того, щоб обвинувачений не приходив і нічого не просив. Раптово обвинувачений, сидячи збоку від нього, мовчки правою рукою штовхнув його у груди. Він відчув удар та побачив руку обвинуваченого із ножем. Удар був достатньо сильним. Він руку обвинуваченого відбив і ніж упав. Звідки обвинувачений дістав ножа, він не бачив. Обвинувачений щось сказав, схопив ножа і вибіг з будинку. Він взяв рушник і затулив ним рану, ліг на дивані. Подальших подій він не пригадує. Пригадує, що прибула швидка і він був госпіталізований. Обвинуваченого він не простив, але не настоює на його суворому покаранні.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні 04.06.21 р. показала суду, що є співмешканкою потерпілого, із обвинуваченим - сусіди. О 15 год. 20.03.21 р. вона пішла в гості, а потерпілий залишився сам у її будинку. Коли вона о 21 22 год. повернулась додому, то побачила, що потерпілий лежить на дивані у кімнаті у крові. Той сказав, що йому ножа "всунув" обвинувачений; він мав рану грудної клітки справа. Біля потерпілого був рушник у крові, кров була на килимі. Вона розхвилювалась та звернулась до сусідів, щоб викликали швидку допомогу. Хтось викликав швидку допомогу і поліцію. Чи тілесні ушкодження було заподіяно потерпілому ножем з числа використовуваних у її будинку, не знає. Обвинувачений попередньо неодноразово приходив до неї додому та просив дати поїсти. З приводу таких візитів обвинуваченого потерпілий заперечував та виганяв останнього, такий конфлікт між ним був і незадовго до події.
Аналізуючи показання потерпілого та свідка, суд враховує, що вони є співвідносиними та потерпілий прямо вказав, що тілесні ушкодження ножем йому наніс саме обвинувачений.
Крім того винуватість обвинуваченого доводиться такими доказами:
- протоколом огляду місця події від 20.03.21 р. з фототаблицями, відповідно до якого було оглянуто за участю спеціаліста житловий будинок по місцю фактичного проживання потерпілого та свідка у АДРЕСА_2 , де у кімнаті на дивані було виявлено потерпілого з тілесним ушкодженням у груди; плями речовини бурого кольору, схожі на кров, на кофті потерпілого; на підлозі кімнати. Було вилучено кофту потерпілого, у яку той був одягнений на момент конфлікту з обвинуваченим, та три кухонні ножі із серванту, зі столу; 4 сліди пальців рук, змиви;
Вказаним вище протоколом огляду місця події від 20.03.21 р. об`єктивно стверджуються показання потерпілого про місце, обставини та час вчинення щодо нього злочину, та показання свідка про відомі їй обставини виявлення потерпілого із тілесним ушкодженням після повернення додому.
- довідкою № 1 543 від 20.03.21 р., виданою травмпунктом ЦРЛ Ковельського МТМО, за якою о 23 год. 40 хв. було оглянуто потерпілого, який перебував у стані сп`яніння; встановлено діагноз: проникаюча колото різана рана правої половини грудної клітки. Правобічний гематоракс.
Вказаною вище довідкою стверджується факт отримання потерпілим саме такого тілесного ушкодження та його госпіталізації увечері 20.03.21 р..
- протоколом огляду місця події від 21.03.21 р. з фототаблицями, відповідно до якого було оглянуто за участю обвинуваченого житловий будинок у АДРЕСА_1 , де той проживає у незадовільних побутових умовах;
Вказаним вище протоколом огляду місця події від 21.03.21 р. стверджуються показання потерпілого та свідка про те, що обвинувачений часто вдавася до свідка з проханням його погодувати.
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 31.03.21 р., описом таких від 31.03.21 р., за якими такий доступ було здійснено до меддокументації на ім`я потерпілого;
-висновком експерта № 65 від 02.04.21 р. проведеної СМЕ потерпілого, відповідно до якого експерт, приймаючи до уваги дані обстеження та медкарти № 2 399 552 стацхворого Ковельської ЦРЛ на ім`я потерпілого, прийшов до висновку, що у потерпілого виявлене тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колото різаної рани правої половини грудної клітки з правобічним гемотораксом, що утворилась від дії предмета, що має колючо ріжучі властивості, у час, вказаний у постанові та у меддокументації і потерпілим, та за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. По тілу потерпілого було нанесено не менше 1 удару у ділянку правої половини грудної клітки. Потерпілий був розміщений до травмуючого предмета передньою поверхнею тіла. Вище вказані тілесні ушкодження у потерпілого утворитись внаслідок падіння з висоти власного зросту з прискоренням не могли.
- консультаційними висновками спеціаліста: від 20.03.21 р. № 150 щодо потерпілого та від 21.03.21 р. щодо обвинуваченого, за якими останні: потерпілий - за станом на 20.03.21 р.. а обвинувачений ще вночі 21.03.21 р. перебували у стані алкогольного сп`яніння;
- протоколами отримання зразків для експертизи від 22.03.21 р., за якими забір крові було проведено як у потерпілого, так і у обвинуваченого;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.03.21 р. з додатком у вигляді аудіовідеозапису на носії цифрової інформації, відповідно до якого при проведенні такої слідчої дії за участю обвинуваченого з метою перевірки обставин справи, останній добровільно і детально показав та розповів, де саме він знайшов ножа, з яким прийшов до будинку свідка, де був тоді обвинувачений; яким саме чином та при яких обставинах він наніс удар ножем потерпілому 20.03.21 р. в ході конфлікту під час їх розмови; куди викинув цього ножа на територію недобудованого житлового будинку по тій же вулиці під АДРЕСА_3 ;
- даними відтвореного у судовому засіданні аудіовідеозапису проведення слідчого експерименту від 21.03.21 р., відповідно до якого обвинувачений добровільно показав поліції, де саме він знайшов ножа, якого поклав у кишеню своєї куртки та з яким прийшов до потерпілого; як саме під час конфлікту в ході розмови з потерпілим наніс йому удар цим ножем; куди пішов після нанесення потерпілому тілесних ушкоджень та куди викинув цього ножа;
- протоколом огляду місця події від 21.03.21 р. з фототаблицями, відповідно до якого було оглянуто за участю власника територію біля недобудованого житлового будинку у АДРЕСА_2 , де на гірці із піску на траві у місці, вказаному обвинуваченим в ході проведення слідчого експерименту 21.03.21 р., виявлено та вилучено ніж із дерев`яною ручкою, довжиною 9 см, шириною 2 см;
Аналізуючи вказаний вище протокол проведення слідчого експерименту протокол огляду місця події від 21.03.21 р. у АДРЕСА_2 , суд враховує, що ними об`єктивно підтверджуються показання потерпілого у тій їх яастині, коли та як саме і при яких обставинах йому було обвинуваченим спричинено тілесні ушкодження та, зокрема, про те, що обвинувачений з ножем залишив будинок свідка після події.
Цими ж доказами спростовуються доводи сторони захисту у тій їх частині, що неправомірна поведінка потерпілого стала приводом до нанесення йому тілесних ушкоджень чи що тілесні ушкодження було спричинено неумисно, так як у судовому засіданні встановлено, що між потерпілим та обвинуваченим виник та на час події існував конфлікт з приводу того, що обвинувачений неодноразово приходив у будинок свідка та потерпілого просити ту чи іншу річ, їжу. А посткримінальна поведінка обвинуваченого, який, нанісши удар ножем потерпілому, вибіг з будинку, залишивши того без будь - якої допомоги, свідчить про наявність у обвинуваченого умислу та бажання спричинити тілесні ушкодження потерпілому з огляду на наявність конфлікту між ним і уникнути відповідальності за вчинене, чому і викинув ніж на ділянку біля недобудованого будинку.
Суд також враховує, що потерпілий та свідок показали, що конфлікт виник до події та був достатньо триваючим, хоча до цього вони мали між собою нормальні приязні відносини. Тому доводи обвинуваченого у тій їх частині, що неправмірна повіднка потерпілого мала місце перед ударом ножем; що він був у стані афекту від такої поведінки потерпілого судом розцінюються як наведені з наміром уникнути відповідальності за вчинене.
-висновком експерта № 47 від 22.04.21 р. проведеної судово медичної експертизи речових доказів, а саме: зразків крові потерпілого та обвинуваченого, змивів із підлоги у будинку потерпілого, кофти потерпілого, одягу та взуття обвинуваченого, відповідно до якого кров обвинуваченого відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти В системи «АВ0»; кров потерпілого відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти А та анти В системи «АВ0». На представлених на дослідження зразках змивів з будинку потерпілого, на кофті потерпілого виявлено кров у слідах, що належить людині з такою ж групою крові, як у потерпілого. На куртці обвинуваченого виявлено кров, що належить людині, однак, не може належати обвинуваченому.
Аналізуючи вказаний вище висновок експерта, суд приходить до висновку, що оскільки у момент нанесення удару ножем потерпілому обвинувачений був одягнений у кутку, на якій було виявлено сліди крові, що може належати потерпілому, але не може належати обвинуваченому, саме обвинувачений наніс удар ножем потерпілому.
Суд також приймає до уваги механізм спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, та відмічає встановлення судом вчинення обвинуваченим щодо потерпілого активних і умисних дії з прикладанням фізичного зусилля. У сукупності з даними про локалізацію та характер утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, обвинувачений, вчиняючи такі активні дії, розраховував на можливі наслідки, від чого здоров`ю потерпілого буде спричинена шкода, так як він його ударив ножем, тобто, предметом, що має колючо ріжучі властикості, - прикладаючи фізичне зусилля, і свідомо припускав такі наслідки.

Тому суд відкидає доводи сторони захисту щодо неумисності дій обвинуваченого.
Сукупність наведених вище доказів обвинувачення, що узгоджуються між собою, що є взаємопідтверджуючими, дає суду підстави для висновку про доведеність скоєння обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, вказаних у обвинувальному акті.
Підстав для виправдання обвинуваченого суд не вбачає.
Підстав для визнання будь - якого з доказів сторони обвинувачення таким, що є недопустимим чи неналежним, суд не вбачає.
Суд повно, всесторонньо, обєктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органом досудового розслідування.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винуватого у їх сукупності.
Так суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, що ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд активне сприяння розкриттю злочину в ході досудового розслідування.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Судом також враховується те, що обвинувачений негативно характеризується по місцю проживання; він не працює та не має доходу, хоча є працездатного віку; не має утриманців; раніше він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у т. ч. за вчинення тяжких злочинів, а інкримінований йому злочин вчинив після досить невеликого проміжку часу після засудження його вироком суду від 24.02.21 р., яким було призначено до відбування реальну міру покарання у виді позбавлення волі, не зробивши для себе належних висновків, що свідчить про стійку схильність обвинуваченого до вчинення правопорушень; стан його здоров`я; думку потерпілого, який не простив його, однак, не настоює на суворому покаранні.
Суд також враховує, що за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 24.02.21 р. обвинувачений засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 р., 06 міс.. Цей вирок до виконання звернений не був, так як обвинувачений був затриманий у розглядуваному кримінальному провадженні вже 21.03.21 р. до набрання вказаним вище вироком законної сили. Законної сили цей вирок набрав 29.03.21 р.. Тому суд вбачає підстави для застосування положень ст. 71 КК України.
Враховуючи вище наведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише з ізоляцією його від суспільства.
Підстав для застосування іспитового строку, з огляду на особу обвинуваченого, чи для застосування положень ст. 69 КК України, немає.
Процесуальні витрати у справі слід у повному обсязі покласти на обвинуваченого.
Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, скасуваши арешт, накладений на майно за ухвалою слідчого судді.
Цивільного позову не заявлено.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, 06 (шість) місяців.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за данним вироком частково невідбутого покарання за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 24.02.21 р., остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме: з 21.03.21 р..
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання даним вироком законної сили залишити попередню тримання під вартою.
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 на доход держави 1 144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн, 15 коп. процесуальних витрат за проведення судової дактилоскопічної експертизи (висновок № СЕ 19/103 21/2 503 Д від 23.04.21 р.).
Речові докази у справі:

-кофту (светр) потерпілого, що передані на зберігання до камери схову Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області за постановою слідчого від 23.04.21 р., повернути потерпілому ОСОБА_4 ;
-4 (чотири) ножі, що виявлені та вилучені у будинку свідка ОСОБА_7 , що передані на зберігання до камери схову Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області за постановою слідчого від 23.04.21 р., - повернути свідкові ОСОБА_7 ;
-ніж, що виявлений та вилучені по АДРЕСА_2 , що переданий на зберігання до камери схову Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області за постановою слідчого від 23.04.21 р., - знищити;
-одяг та взуття обвинуваченого, що передані на зберігання до камери схову Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області за постановою слідчого від 23.04.21 р., повернути обвинуваченому ОСОБА_5 , скасувавши арешт вказаного вище всього цього майна, що був накладений за ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 22.03.21 р..
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії даного вироку.

Головуючий:ОСОБА_1