Справа № 168/165/21
Провадження № 1-кп/168/51/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000036 від 16 лютого 2021 року, про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 КК України,

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Старовижівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 КК України з угодою про визнання винуватості, яка укладена 25 лютого 2021 року між обвинуваченим та прокурором.

Відповідно до частини 2 статті 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання з обов`язковою участю сторін угоди.

В підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 провину в інкримінованому обвинуваченому злочині не визнали. Просили відмовити в затвердженні угоди. Відмова в затвердженні угоди пов`язана з непогодженням з кваліфікацією інкримінованого підозрюваному злочину.

В підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо відмови в затвердженні угоди. Просив справу призначити до судового розгляду.

Суд, вислухавши думку учасників, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

Згідно частини другої статті 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

У відповідності до вимог частини шостої статті 474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до частини сьомої статті 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжується у загальному порядку.

Згідно пункту 18 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11 грудня 2015 року вбачається, що за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених частиною сьомою статті 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 не погоджується з визнанням вини та затвердження угоди про визнання винуватості, тобто фактично затвердження угоди порушуватиме його права, то суд вважає необхідним відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості укладену між прокурором начальником Старовижівського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_6 25 лютого 2021 року.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Таким чином, з вказаного положення вбачається, що у разі відмови в затвердженні угоди, то кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.

При цьому, оскільки укладення даної угоди відбулося на стадії досудового розслідування, а прокурор в підготовчому засіданні не заявляв про відсутність необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення, тому відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України кримінальне провадження слід повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Статтею 314 КПК України передбачено, які саме рішення прийняті судом під час підготовчого провадження у кримінальному провадженні підлягають оскарженню а апеляційному порядку. Зокрема, до таких рішень віднесено ухвалу про повернення обвинувального акту, або ухвалу про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з частинами 1, 2 статті 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК.

Процедура перегляду судових рішень регламентована Розділом V КПК України, та встановлює розумні обмеження щодо скарження певної категорії судових рішень. Такої ж позиції притримується Конституційний Суд України, відповідно до якої обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Про те, що доступ до правосуддя не є абсолютним вказується у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури.

Положеннями статті 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

За таких обставин суд приходить до висновку, що дана ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. Що узгоджується з позицією Верховного Суду у справі № 362/3470/20, провадження № 51-5563ск20.

Керуючись статтями 2, 314, 392, 474 КПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної на досудовому розслідуванні 25 лютого 2021 року між прокурором начальником Старовижівського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за №0000036 від 16 лютого 2021 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 КК України.

Закрити судове провадження у кримінальному провадженні на підставі угоди та повернути матеріали кримінального провадження прокурору Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , враховуючи, що угода була укладена на стадії досудового розслідування.

Повернути прокурору Ковельської місцевої прокуратури обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000036 від 16 лютого 2021 року відносно ОСОБА_6 для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1