Справа № 453/973/21
№ провадження 1-кп/453/137/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2021 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ;
за участю прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
та потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , 22.05.2021 року приблизно о 15 год. 50 хв., перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , не маючи прямого умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи з необережності, проявивши злочинну недбалість, тобто не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, під час словесного конфлікту на грунті ревнощів, обома руками штовхнув останню в область грудей, від чого вона втративши рівновагу, впала та вдарилась лівою рукою об дерев`яне бильце дивану.
Таким чином ОСОБА_4 , своїми неправомірними діями, які виразились в необережному спричиненні потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорював, як і докази на їх підтвердження, від давання показань не відмовився. Просить його суворо не карати, оскільки він щиро кається у скоєному.
Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
На підставі вищевикладеного, суд, допитавши обвинуваченого, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст. 128 КК України, як необережне спричинення потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження.
ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин.
Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 , обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, їх характер та наслідки, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Як вбачається із досудової доповіді, виконаної 09.08.2021 року Сколівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на обвинуваченого ОСОБА_4 , результати його оцінки показали середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а тому виправлення його без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).
З урахуванням наведених обставин, суд під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ст. 128 КК України, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді громадських робіт.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався та, враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132,177,178 КПК України і дані про його особу, суд не вбачає підстав для його визначення на цей час.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя