Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3908/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

(в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 ,

(в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 ,

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.06.2021,
в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків: прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі Бердичівського району та міста Бердичева без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні строком до 15.08.2021, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично немаючий визначеного місця проживання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000314 від 14.06.2021.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з урахуванням конкретних обставин справи та даних про особу підозрюваного, стороною обвинувачення не доведено, що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належну процесуальну поведінку.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Зазначає, що виходячи із характеру та ступеня тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , тяжкості покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення, дані про його особу, а також те, що будучи судимим за вчинення кримінального правопорушення проти власності, продовжує займатись злочинною діяльністю, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості кримінального правопорушення. Звертає увагу, що ОСОБА_8 офіційно не працює, постійного джерела доходів не має, неодружений, з рідними не спілкується, немає постійного місця проживання, що свідчить про його нестійкі соціальні зв`язки, а тому, перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Звертає увагу, що потерпілим у даному кримінальному провадженні є брат підозрюваного, а свідки у даному провадженні мешканці будинку, де ОСОБА_8 раніше проживав, а тому, перебуваючи на волі, ОСОБА_8 зможе незаконно впливати на свідків та потерпілого, з метою зміни наданих ними показань. Вказує, що на даний час на розгляді в Голосіївському районному суді м. Києва відносно ОСОБА_8 перебуває на розгляді обвинувальний акт по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України. Звертає увагу, що слідчим суддею не взято до уваги, що потерпілий ОСОБА_11 розповів про інші факти злочинних дій ОСОБА_8 , які на даний час перевіряються у іншому кримінальному провадженні.
Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, захисника та підозрюваного, які вважали ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Бердичівського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000314 від 14.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
14.06.2021 о 18-00 год. ОСОБА_8 був затриманий працівниками поліції в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного правопорушення.
15.06.2021 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
15.06.2021 року старший слідчий СВ Бердичівського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 за погодженням прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.06.2021 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків: прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі Бердичівського району та міста Бердичева без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні строком до 15.08.2021.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належну процесуальну поведінку.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення надані докази, які доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення. Зокрема, щодо обставин таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаному з проникненням у житло. Так, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню ним злочину, за допомогою невстановленого слідством предмета, розбив скло дерев`яного вікна та через дане вікно проник всередину квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_8 умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно викрав з вказаної квартири «WI FI» роутер марки «TP-Link» вартістю 600 грн., належний ОСОБА_11 та з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вищевказану суму. Дані обставини підтверджуються доданими до клопотання стороною обвинувачення доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події на місці скоєння кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю ОСОБА_13 .
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).
При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключні обставини для тримання ОСОБА_8 під вартою відсутні, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.
Слідчий суддя, з урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 зокрема, те, що він не заперечував обставин кримінального правопорушення, від слідства в даному провадженні не ухилився, дійшов висновку про можливість застосування щодо останнього альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу особистого зобов`язання, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею у повній мірі враховано ризики щодо можливості ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування/суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з врахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , можливістю призначення йому покарання у виді позбавлення волі у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Так, колегія суддів звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, в якій суд неодноразово зазначав, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
При цьому, апеляційний суд враховує, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами (рішення Європейського суду з прав людини від 23.02.2012 року у справі «Клішин проти України», № 30671/04), а тому висновки слідчого судді про недоведеність вказаних ризиків є обґрунтованими.
У відповідності ж до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги прокурора в тій частині, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки офіційно не працює, постійного джерела доходів не має, неодружений, з рідними не спілкується, немає постійного місця проживання, що свідчить про його нестійкі соціальні зв`язки, оскільки, як повідомив прокурор в судовому засіданні апеляційного суду, на даний час не встановлено порушення підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків ухвалою слідчого судді.
Також, прокурором не надано доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги в частині незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_8 на свідків та потерпілого, з метою зміни наданих ними показань, оскільки потерпілим є брат підозрюваного, а свідками є мешканці будинку, де ОСОБА_8 раніше проживав.
На переконання апеляційного суду, слідчим суддею враховано існуючі обставини у справі, характер протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних, які характеризують особу останнього, особисте зобов`язання, з покладенням відповідних обов`язків на підозрюваного, буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий та прокурор та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Слідчим суддею також враховано, що слідчим та прокурором не надано доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_8 є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.
Під час судового засідання апеляційного суду, колегією суддів встановлено, що підозрюваний на даний час дотримується умов застосованого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, а тому вважає, що у даному випадку запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на даному етапі кримінального провадження є найбільш дієвим та не є обтяжливим для підозрюваного ОСОБА_8 .
Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що орган досудового розслідування не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути підставами для скасування судового рішення та прийняття нової ухвали про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки були враховані судом при прийнятті рішення, у зв`язку з чим до підозрюваного застосовано більш м`який запобіжний захід, який, на думку колегії суддів, співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками.
Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді під час апеляційного розгляду не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить прокурор, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.06.2021, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків: прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі Бердичівського району та міста Бердичева без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні строком до 15.08.2021, щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: