Справа № 317/553/21
Провадження № 1-в/317/96/2021
У Х В А Л А

23 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника органу, начальник якого вніс подання ОСОБА_3 , (відеоконференцзв`язок)
особи, щодо якої розглядається подання ОСОБА_4 , (відеоконференцзв`язок)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_5 про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Морозовськ Ростовської області Російської Федерації, громадянина України, який має базову середню освіту, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 09.02.2016 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт; 22.07.2016 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць; 19.08.2016 ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України частково приєднано до покарання призначеного 22.07.2016 вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя покарання за вироком від 09.02.2016 Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області та остаточно визначено покарання у виді арешту на строк 1 місяць 11 днів; засуджений:

02.02.2018 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 .

У поданні зазначено, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 07.03.2018. Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі стягнень та заохочень не мав.

В ДУ «БВК (№ 99») відбуває покарання з 06.04.2018. За період відбування покарання допустив 27 порушень режиму тримання.

05.03.2021 ОСОБА_4 звільняється з ДУ «БВК (№99)» по відбуттю строку покарання.

Заявник просить встановити адміністративний нагляд відносно засудженого відповідно до п. «б» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» як особі, яка вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечною для суспільства, строком на 24 місяці, із встановленням обмежень: заборони виходу з будинку, в якому він проживає, з 21:00 години до 05:00 години наступного дня без отримання письмового дозволу керівництва ВНП; заборони перебувати в розважальних закладах, де реалізуються алкогольні напої на розлив; заборони виїзду за межі населеного пункту, в якому мешкає, без узгодження з органами МВС України; покладенням обов`язку реєстрації у поліції 1 раз на місяць.

У судовому засіданні представник Державної установи «Біленьківська виправна колонія

(№ 99)» підтримав подання, просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти встановлення адміністративного нагляду строком на 2 роки, вважає, що буде достатнім встановлення адміністративного нагляду строком на 1 рік.

Суд, дослідивши подання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення учасників, дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» № 264/94-вр від 01.12.1994, адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції.

За нормою ст. 2 вищевказаного Закону адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Відповідно до п. «б» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 264/94-вр від 01.12.1994, адміністративний нагляд встановлюється у визначеному статтею 5 цього Закону порядку терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 раніше судимий вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.02.2016 за ч. 1 ст. 185 КК України, вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2016 за ч. 2 ст. 389 КК України та знову засуджений вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України відповідно до Розділу VI КК України є кримінальним правопорушенням проти власності, що з урахуванням ст. 12, 24 КК України є умисним тяжким злочином.

Строк погашення судимості за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2018 відповідно до ст. 89 КК України не сплинув, оскільки строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання (ч. 1 ст. 90 КК України).

З наданої ДУ «БВК (№ 99») характеристики вбачається, що за час тримання в установі виконання покарань ОСОБА_4 характеризується негативно, допустив 27 порушень вимог відбування покарання, які виразилися у порушенні розпорядку дня, порушенні форми одягу, не виконанні законних вимог, нетактовній поведінці, зберіганні заборонених предметів, стягнення не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, заохочень не має.

На виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з особистим небажанням засудженого. До виконання робіт із самообслуговування відноситься негативно, має посередній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться негативно. За характером не завжди спокійний та врівноважений, підтримує стосунки із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості.

Не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи виконання покарань, допускає нетактовну поведінку в бік представників адміністрації установи.

Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті і порядку, зовнішній вигляд не завжди охайний. Не завжди дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними не завжди належний догляд.

Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, але не завжди якісно та в строк, тільки під наглядом.

Намагається не порушувати вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до ст. 123 КВК України, не бере участі у програмах диференційовано-виховного впливу до засуджених.

Відповідно до ст. 126 КВК України, не прагне до підвищення свого загальноосвітнього рівня.

Відповідно до ст. 127 КВК України, не бере участі у роботі самодіяльних організацій.

У скоєному злочині провину визнає повністю.

За вироком суду має позов на суму 3 800 грн, але виконавчі документи в бухгалтерії установи відсутні.

14.03.2019 комісією колонії відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 101 КВК України у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації як такому, що не стає на шлях виправлення.

17.09.2019 комісією колонії відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України у вигляді заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким як такому, що не став на шлях виправлення.

12.03.2020 комісією колонії відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення.

Відповідно до ст. 6 КВК України, під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення, станом на 03.02.2021 засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має заохочень, однак має 27 стягнень, накладених правами начальника установи на протязі всього строку відбування покарання за порушення розпорядку дня, порушення локалізації, нетактовну поведінку, порушення форми одягу, невиконання законних вимог, зберігання заборонених предметів, що потягнули за собою такі заходи стягнення як попередження, догани, суворі догани та поміщення у дисциплінарний ізолятор.

Відповідно ст. 133 КВК України, злісним порушенням установленого порядку відбування покарання є вживання спиртних напоїв, наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів чи інших одурманюючих засобів; виготовлення, зберігання, придбання, розповсюдження інших заборонених предметів, участь у настільних азартних та інших іграх з метою здобуття матеріальної чи іншої вигоди; вчинення дрібного хуліганства; систематичне ухилення від лікування захворювань, що становлять небезпеку для здоров`я інших осіб.

Тобто засуджений ОСОБА_4 на протязі всього часу відбування покарання порушував установлений порядок відбування покарання та в кінці 2020 року допустив злісне порушення. Зважаючи на характер порушень та частоту їх вчинення, вбачається, що засуджений ОСОБА_4 ігнорував установлений порядок відбування покарання та не реагував на заходи стягнення.

Відповідно до ч. 2, 4, 5 ст. 123 КВК України, участь засуджених у виховних заходах, які проводяться в колоніях, враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення, а також при застосуванні заходів заохочення і стягнення. Стимулювання правослухняної поведінки засуджених здійснюється за допомогою програм диференційованого виховного впливу з урахуванням їхньої поведінки, психічного стану і ступеня соціальної занедбаності. Програми диференційованого виховного впливу на засуджених повинні враховувати можливості виховної функції режиму відбування покарання, загальноосвітнього і професійно-технічного навчання, заходів заохочення і стягнення, які застосовуються до осіб, позбавлених волі, самодіяльних організацій засуджених, громадських, благодійних і релігійних організацій, а також залучення засуджених до самовиховання.

Однак ОСОБА_4 не бере участі у програмах диференційовано-виховного впливу до засуджених та не прагне до підвищення свого загальноосвітнього рівня, не бере участі у роботі самодіяльних організацій.

Адже, відповідно до ч. 2 ст. 127 КВК України, участь у самодіяльних організаціях є добровільною справою кожного засудженого, його соціально корисна активність заохочується адміністрацією колонії і враховується при визначенні ступеня його виправлення.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4 засуджений за тяжкий злочин

та своєю поведінкою не довів, що став на шлях виправлення, а навпаки його поведінка свідчить, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства, задля виконання завдань адміністративного нагляду, судом встановлено підстави для встановлення відносно ОСОБА_4 адміністративного нагляду строком на 24 місяці, із застосуванням обмежень, вказаних у поданні, що відповідають переліку, наведеному у ст. 10 Закону України № 264/94-вр від 01.12.1994.

Керуючись Законом України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», ст. 369-372, 395 КПК України, ст. 12, 24, 89, 90, 185 КК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_5 про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Встановити адміністративний нагляд відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 24 місяці, із застосуванням таких обмежень:

-заборонити вихід з будинку з 21:00 години до 05:00 години наступного дня без отримання письмового дозволу керівництва відділу Національної поліції;

-заборонити перебування в розважальних закладах, де алкогольні напої реалізуються на розлив;

-заборонити виїзд за межі населеного пункту, в якому мешкає, без узгодження з органами Національної поліції;

-реєструватися у відділенні поліції за місцем проживання 1 раз на місяць.

Термін адміністративного нагляду починається з дня оголошення особі ухвали про встановлення адміністративного нагляду.

Ознайомити піднаглядного з обов`язками, передбаченими ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Запорізький районний суд Запорізької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1