Справа № 713/1534/21
Провадження №1-кс/713/227/21
УХВАЛА
іменем України

27.07.2021 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретарки судових засідань ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 від 29.06.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 06.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд із скаргою на постанову дізнавача ОСОБА_4 від 29.06.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000049 від 06.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України.

У скарзі вказувала, що 07.03.2021 року звернулася до Вижницького РПВ із заявою про порушення її права на недоторканість приватного життя ОСОБА_5 , який опублікував в мережі «Фейсбук», на якому він зняв її на відео без її згоди. Відео виставив на загальний огляд її життя та родини.

За даним фактом було внесено відомості до ЄРДР за №0000049.

29.06.2021 року дізнавач ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Вважає постанову незаконною, оскільки вона дозволу на відеозйомку та оприлюднення не надавала, а навпаки попередила ОСОБА_6 про те, що зйомка проводиться незаконно. Має підстави вважати, що були порушені її права на недоторканість приватного життя, що передбачено ст.182 КК України.

Постанову про закриття кримінального провадження отримала 19.07.2021 року.

Просила скасувати постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000049.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 скаргу підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини, просила скаргу задовольнити.

Дізнавач СД Вижницького РВП ОСОБА_4 та прокурор Вижницької окружної прокуратури у судове засідання не з`явилися, належно повідомлені про місце, день та годину слухання скарги, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши потерпілу ОСОБА_3 , дослідивши скаргу, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000049 від 06.04.2021 року, дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею установлено, що 06.04.2021 року до ЄРДР за №0000049 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.182 КК України, а саме про те, що 05.04.2021 року через секретаря Вижницького РВП надійшла ухвала Вижницького районного суду від 02.04.2021 року про зобов`язання внести відомості до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 (1943 від 05.04.2021 року).

Постановою дізнавача ОСОБА_4 від 29.06.2021 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000049 від 06.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України закрито на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України, а також за відсутністю ознак будь якого іншого складу кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

У матеріалах кримінального провадження наявний супровідний лист, адресований ОСОБА_3 , однак доказів надіслання оскаржуваної постанови заявнику матеріали кримінального провадження не містять.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У ч.1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчим суддею установлено, що дізнавач ОСОБА_4 при винесенні оскаржуваної постанови допустив ряд порушень вимог КПК України, оскільки:

не допитав ОСОБА_7 з приводу повідомлених потерпілою обставин;

не провів одночасного допиту потерпілої ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ;

не надав належної правової оцінки оглянутій сторінці в соціальній мережі «Фейсбук»;

не встановив та не допитав інших очевидців події.

За вказаних обставин слідчий суддя дійшов висновку, що постанова дізнавача ОСОБА_4 від 29.06.2021 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000049 від 06.04.2021 року є передчасною, формальною та невмотивованою.

Статтею 40-1 ч.1 КПК України встановлено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Таким чином, вважаю, що скарга обґрунтована і підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу потерпілої ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову дізнавача СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 від 29.06.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 06.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України скасувати.

Копію ухвали направити дізнавачу для виконання, а прокуророві Вижницької окружної прокуратури Чернівецької області - для організації досудового розслідування у встановлені законом строки.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1