Справа № 569/6943/21
УХВАЛА

30 квітня 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю слідчого ОСОБА_3 , представників власників майна - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника відділу СУ ГУ ДФС у Рівненській області підполковника податкової міліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий у рамках кримінального провадження №0000027 від 05.04.2021, за фактом незаконного зберігання з метою збуту та транспортування з цією метою незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тютюнових виробів та інших підакцизних товарів громадянином ОСОБА_8 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, у якому просить суд накласти арешт на вилучене в ході проведення 23.04.2021 обшуку транспортного засобу Daf н.з. НОМЕР_1 та напівпричепа цистерни НОМЕР_2 .
В обґрунтування клопотанні вказує, що на підставі ухвали Рівненського міського суду №569/6943/21 (1-кс/569/3016/21) проведено 23.04.2021 обшук транспортного засобу Daf н.з. НОМЕР_1 та напівпричепа цистерни НОМЕР_2 за результатами якого встановлено наступне. Цистерна складається з чотирьох секцій: три секції повністю заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спиртовмісної рідини; одна пуста, однак з неї надходив запах спиртовмісних рідин. За допомогою спиртометру проведено вимірювання спиртовмісної рідини за результатами якого встановлено: в першій секції рідина має 95 %, в другій секції рідина має 95-96%, в третій секції рідина має 95 %. З метою проведення судових експертиз вході обшуку відібрано зразки рідини з кожної секції, а також зі зливних кранів. Під час відбирання зразків зі зливних кранів, в четвертому крані, який зі слів водія з`єднаний з четвертою секцією також виявлено прозору рідину з осадом, яка має характерний запах алкогольних напоїв.

У ході обшуку було надано два файли з документами на вантаж.

В першому файлі, який надано водієм працівникам патрульної поліції під час зупинки, ТТН №6 від 21.04.2021 в трьох примірниках, видаткову накладну №6 від 21.04.2021 в двох примірниках, якісне посвідчення №33 від 21.04.2021 виробник ТОВ «Рівне-Етил». Вантажовідправник ТОВ «Рівне-Етил», вантажоодержувач ТОВ «Кью.Еф.Ем.Клініш», кількість 20275 кг., найменування засіб чистильний «Профмікс».

В другому файлі, який надано водієм слідчому під час обшуку: ТТН №8 від 23.04.2021 в трьох примірниках, видаткову накладну №8 від 23.04.2021 в двох примірниках, якісне посвідчення №33 від 21.04.2021 виробник ТОВ «Рівне-Етил». Вантажовідправник ТОВ «Рівне-Етил», вантажоодержувач ТОВ «Лакохімвироби», кількість 20275 кг., найменування засіб чистильний «Профмікс».

Крім того, в ході обшуку водієм надано два свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_3 Зам. 14-3442 РС Ukraina 03.2014, у якому зазначено наступне: транспортний засіб DAF, тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е, номер шасі НОМЕР_4 ; об`єм двигуна 12580, тип пального D, колір білий, р.н. НОМЕР_1 , рік випуску 2000, власником якого є ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , та СХХ 435524 Зам. 14-3442 РС Ukraina 03.2014, у якому зазначено наступне: марка MAGYAR, тип: загальний напівпричіп Н/ПР-цистерна-Е, номер шасі НОМЕР_5 ; колір мірий, р.н. НОМЕР_2 , рік випуску 1989, власником якого є ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; два ключі від транспортного засобу.

За результатами проведення обшуку, виявлений транспортний засіб, цистерна з вантажем, ключі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, документи на вантаж, пломби, якими було опломбовано цистерну, було вилучено.

Покликаючись на наведене, положення Закону України «Про державне регулювання, виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, враховуючи сукупність наявних підстав вважати, що вказане майно відповідає критеріям, встановленим ст.98 КПК України, слідчий просить накласти арешт на вилучене вищевказане майно.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задоволити з підстав викладених у ньому.
Представники власника майна просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого за безпідставністю та необґрунтованістю покликаючись на викладі у письмових запереченнях обставини.
Заслухавши учасників судового розгляду, всебічно дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що СУ ГУ ДФС у Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом незаконного зберігання з метою збуту та транспортування з цією метою незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тютюнових виробів та інших підакцизних товарів громадянином ОСОБА_8 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

У рамках даного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду 23.04.2021 в ході обшуку транспортного засобу Daf н.з. НОМЕР_1 та напівпричепа цистерни НОМЕР_2 було виявлено: транспортний засіб, цистерна з вантажем, ключі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, документи на вантаж, пломби, якими було опломбовано цистерну, які були вилучені та в подальшому постановою слідчого від 24.04.2021 визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль Daf н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп цистерна НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_9 .

Згідно п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно із ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України - арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з"ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.
Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов"язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі "Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі "Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі "Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").
Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).
У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.
У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, вилучений у ТзОВ «Рівне Етил», автомобіль та напівпричіп належить належить на праві власності ОСОБА_9 , який наданий даному товариству у оренду. Разом з цим, враховуючи, що транспортний засіб, не є предметом зазначеного кримінального правопорушення, і даний автомобіль не перебував на момент вилучення у володінні власника майна, а використовувався іншою особою, правових підстав для арешту транспортного засобу Daf н.з. НОМЕР_1 та напівпричепі цистерни НОМЕР_2 , слідчий суддя не вбачає.

Безпідставне обмеження права власності у вигляді накладення арешту на майно шляхом заборони його відчудження не є співрозмірним із завданнями кримінального провадження та порушує основоположні права власників майна, які визначені Конституцією України та чинним законодавством України.
Крім того, згідно Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 77.12 та 77.11 ОСОБА_9 має право надавати в оренду вантажні автомобілі (основні) і легкові транспортні засоби.
Як встановлено в ході судового розгляду, 20 квітня 2021 між ТОВ «Рівне-етил» та ТОВ «Лакохімвироби» укладений договір поставки №20/04/21, відповідно до якого ТОВ «Рівне-етил» зобов`язується передати у власність ТОВ «Лакохімвироби» засіб чистильний «Профмікс», а останні зобов`язуються прийняти та оплатити товар.
Відповідно до заключної виписки за період 21.04.2021 по 23.04.2021 ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.КЛІНІНГ» було здійснено господарські операції щодо розрахунку за товар, а саме: сплата за миючі засоби, в тому числі "Профмікс".
Згідно висновків Експертного дослідження №ЕД-19/114-21/4063-ТВ від 24.03.2021 встановлено, що засіб чистильний «Промфіс», не відповідає характеристикам коду товару згідно УКТЗЕД 2207, а саме спирту етиловому, не денатурованому, з концентрацією спирту 80% об`ємних одиниць або більше; спирту етиловому та іншим спиртовим дистилятам та спиртним напоям, одержаних шляхом перегонки, денатурованим, будь-якої концентрації та не виробляється на основі метанолу;
-засіб чистильний «Профмікс» не відповідає характеристикам коду товару згідно УКТЗЕД 2208, а саме спирту етиловому, не денатурованому, з концентрацією спирту 80% об`ємних одиниць, спиртовим дистилятам та спиртним напоям, одержаним шляхом перегонки, лікерам та іншим напоям, що містять спирт.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, якою конфіскація та спеціальна конфіскація санкцією ч. 1 ст. 204 КК України не передбачена, цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній, а також те, що слідчим не доведено можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні, є необхідним відмовити у накладенні арешту на вилучене в ході обшуку 23.04.2021 вищевказане майно, що не є предметом кримінального правопорушення, та таке, що відповідає критеріям ст. 98 КПК України, не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, не зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчий суддя також приходить до переконання, що органом досудового розслідування не доведено належними та допустимими доказами, що у вищевказаному автомобілі зберігається у порушення вимог ЗУ " Про державне регульовання, виробництво та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних та тютюнових виробів" - спиртовмісна рідина, яка може бути використана як речовий доказ у вказаному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. 170, 171, 309, КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУ ДФС у Рівненській області підполковника податкової міліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1