Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2200/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПКУкраїни Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваної: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 12 березня 2021 року про застосування підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а:
12.03.2021 слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , в обґрунтування якого зазначає, що 21.10.2016 до Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області надійшли матеріали по факту розповсюдження невстановленою особою контенту порнографічного характеру за участю неповнолітніх осіб мешканців м. Овруча, в тому числі за участю неповнолітньої ОСОБА_9 , 2003 року народження. Відомості про вчинення злочину 21.10.2016 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000725 за ч.4 ст.301 КК України.
Під час досудового розслідування кримінального провадження 15.06.2017 внесені дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 про виявлення злочину, передбаченого ч.3 ст.149 КК України. Прокуратурою Житомирської області 16.06.2017 кримінальні провадження №0000725 та №0000106 об`єднані в одне провадження №0000725.

03.10.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.149 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Цього ж дня ОСОБА_7 вручено клопотання з додатками про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, копію з додатками якого також направлено до Корольовського районного суду м. Житомира для розгляду по суті.
Корольовським районним судом м. Житомира призначено ряд судових засідань для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , однак остання на них не з`явилась, місцезнаходження її не встановлено, внаслідок чого 20.12.2017 ОСОБА_7 оголошена в розшук.

Постановою прокурора від 20.03.2018 року з кримінального провадження виділено матеріали досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_7 , відомості про що внесені 20.03.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000077.

У подальшому слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_10 винесено ухвалу від 03.11.2020 року у справі №296/9190/20 про дозвіл на затримання для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
11.03.2021 року місце знаходження ОСОБА_7 встановлено та її затримано, про що складено відповідний протокол.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 12 березня 2021 року клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 11.03.2021 року з 11 год. 40 хв.

Визначено розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 340500 гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавець) на депозитний рахунок для внесення застави та у разі внесення якої звільнити підозрювану з-під варти та уразі внесення застави покладено відповідні обов`язки, передбачені КПК України.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваної просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . У випадку якщо суд апеляційної інстанції прийде до висновку про неможливість зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить зменшити ОСОБА_7 розмір застави до суми вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Посилається на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права; неповним з`ясуванням обставин, що мають значення по справі; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав доведеними; невідповідності висновків суду обставинам справи. Вказує, що наразі відносно ОСОБА_7 відсутні будь-які прямі докази вчинення інкримінованого їй злочину, а всі доводи слідства базуються лише на припущеннях. Оскільки жодного конкретного ризику щодо ОСОБА_7 ні стороною обвинувачення, ні судом не було вказано, всі необхідні слідчо-розшукові дії по справі проведені, тому вказана ухвала є помилковою, оскільки без будь-яких реальних ризиків щодо ОСОБА_7 до неї було застосовано найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того зазначає, що відсутність судимостей, наявність мінних соціальних зв`язків, та вік і стан здоров`я ОСОБА_7 не були враховані слідчим суддею, що призвело до помилкового обрання ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Стверджує, що визначена сума застави повинна бути такою, щоб підозрювана особа мала реальну можливість її внести, оскільки в іншому разі взагалі нівелюється поняття альтернативи тримання під вартою у виді застави. Судом помилково було визначено надмірний розмір застави, не врахувавши при цьому реальне фінансове становище підозрюваної ОСОБА_7 , для якої визначена судом сума застави є непомірною, хоча суд при визначені розміри застави мав врахувати чи особо має реальну можливість її внести, та в даному випадку визначити мінімальний розмір застави (що без будь-яких сумнівів є дуже великою сумою - більше 180 тисяч гривень). Також стверджує, що згідно матеріалів досудового провадження ОСОБА_7 повідомлено про підозру 03.10.2017 року. Потім ОСОБА_7 оголошено в розшук та зупинено провадження 20.12.2017 року. Отже слідчий суддя обрав ОСОБА_7 запобіжний захід строком на 60 діб поза межами строку досудового розслідування, тому вказана хвала має бути скасована.

Заслухавши доповідь судді, підозрювану та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n. 34).

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(c) навіть не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до частини 3 статті 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно пункту 4 частини 3 статті 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Хоча предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу однак Слідчий суддя зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим суддею встановлено, що повідомлена ОСОБА_7 , підозра підтверджується на зібраних органом досудового розслідування на даній стадії кримінального провадження доказах, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 16.03.2018; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 16.03.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; висновком експерта № 3М від 31.01.2017; висновком експерта № 1/1331 від 31.08.2018; протоколом НСРД від 27.04.2017; протоколом обшуку від 03.10.2017.

Що стосується наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та доведеності їх існування органом досудового розслідування та прокурором , то на думку апеляційного суду слідчим суддею цілком обгрунтовано здійснено висновки про необхідність застосування до підозрюваної такого запобіжного заходу, як тримання під вартою для запобігання неналежної процесуальної поведінки підозрюваної та вчинення незаконних дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України (тобто про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України).
Так ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, після повідомлення 03.10.2017 року про підозру переховувалася від органу досудового розслідування, змінила місце проживання та ухилялася від явки в судові засідання для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, офіційно не працює тривалий час, що зумовлює відсутність законного джерела доходів, тому може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Відповідно, наявні підстави вважати, що підозрювана може впливати на свідків у кримінальному провадженні та потерпілих, схиляючи їх до певної поведінки та зміни показань, отже прокурором доведено, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
З огляду на зазначене, слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що на даному етапі досудового розслідування доцільно застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним вище.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність слідчим та прокурором наявність можливих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про те, що менш суворий запобіжних захід, а також застава в меншому розмірі може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної під час досудового розслідування кримінального провадження та запобігти наведеним вище ризикам.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на те, що з матеріалів провадження щодо ОСОБА_7 вбачається, що строк тримання під вартою слідчим суддею визначено поза межами строків досудового розслідування кримінального провадження. Тому в цій частині ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про визначення строків даного запобіжного заходу.

Так ОСОБА_7 повідомлено про підозру 03.10.2017 року, 20.12.2017 року підозрювану оголошено в розшук, провадження щодо неї 20.02.2018 року зупинено. При цьому згідно документів, наданих прокурором, строки досудового розслідування, виділеного в окреме провадження, було продовжено до 6 місяців.

Після затримання 11.03.2021 ОСОБА_7 16.03.2021 сторону захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування кримінального провадження щодо неї. Таким чином строк досудового розслідування щодо підозрюваної встановлено до 04.04.2021 року із врахуванням строку зупинення досудового розслідування у зв`язку з його завершенням та відкриттям матеріалів кримінального провадження..

З огляду на зазначені обставини строк досудового розслідування, який залишається, складає 9 діб.

Враховуючи наведене і те, що строк запобіжного заходу не може перевищувати строку досудового розслідування, колегія суддів вважає, що строк тримання під вартою щодо ОСОБА_7 може бути застосований з врахуванням часу її затримання лише до 11 години 40 хвилин 02 квітня 2021 року.

На зазначені обставини слідчий суддя належної уваги не звернув, тому ухвала слідчого судді в частині визначення строку дії запобіжного заходу підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нової ухвали про визначення строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 до 11 години 40 хвилин 02.04.2021 року.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги захисника в інтересах підозрюваної про необхідність скасування ухвали слідчого судді частково знайшли своє підтвердження.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема про відсутність доказів, на яких грунтується підозра ОСОБА_7 у вчиненні нею злочину, та відсутність ризиків, передбачених КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду Житомирської області від 12 березня 2021 року про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в частині визначення строку дії запобіжного заходу скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою визначити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 - до 11 години 40 хвилин 02.04.2021.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: