ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи 766/3224/21 Головуючий у 1-й інст.: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/819/505/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: скарга на ухвалу про
обрання запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000011 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 09 квітня 2021 року, про продовження строку тримання під вартою, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09 квітня 2021 року задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, терміном до 07 червня 2021 року, включно.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою АДРЕСА_1 або змінити оскаржувану ухвалу, визначивши заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування вказаних вимог апеляційної скарги захисник зазначив, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що стороною обвинувачення не доведено існування правових підстав для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою. Зокрема прокурором не доведено існування ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Вказує, що сукупність наявних в матеріалах провадження відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також про особу обвинуваченого, який до затримання працював та навчався, має постійне місце проживання та родинні зв`язки, незадовільний стан його здоров`я, вказують безпідставність тверджень прокурора про існування ризику переховування обвинуваченого від суду. Крім того стороною обвинувачення не надано доказів існування ризику можливого незаконного впливу ОСОБА_7 на свідків в кримінальному провадженні.

Також, зазначає, що відповідно до позиції ВС у справі №346/883/15-к оголошення обвинуваченого у розшук не свідчить про його ухилення від органів досудового розслідування. Однак вказане залишилося поза увагою суду першої інстанції.

На думку адвоката ОСОБА_8 перелічені обставини вказають на можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, у вигляді домашнього арешту або застави, які зможуть забезпечити на

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
В апеляційній інстанції:

- обвинувачений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу захисника.

- прокурор вважає апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 необґрунтованою. Просив ухвалу суду відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

З`ясувавши обставини даного кримінального провадження, заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви Суду.
Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно до ст. 178 КПК України, судом враховуються наступні обставини:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Із виділених матеріалів кримінального провадження, що надійшли із суду першої інстанції, вбачається, що у провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження №0000011 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

09 квітня 2021 року в ході підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтував тяжкістю злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , а також існуванням ризиків того, що обвинувачений може впливати на потерпілого та свідків, продовжить вчинення протиправних дій, буде ухилятись від явки до суду.

У вказаному судовому засіданні захисник також заявив клопотання, в якому просив змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на більш м`який, посилаючись на наявність у нього місця проживання, сім`ї, а також те, що стороною обвинувачення не доведено існування заявлених ризиків.

Розглянувши зазначені клопотання, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Перевіривши оскаржуване судове рішення у відповідності із доводами апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що судом першої інстанції у повному обсязі дотримано вимоги кримінального процесуального закону, що стосуються питання застосування запобіжного заходу.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за скоєння якого законодавцем передбачена безальтернативна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Надаючи оцінку наявності ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , визначених ст. 177 КПК України, судом першої інстанції встановлено можливість обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, при вирішення вказаного питання судом першої інстанції також взято до уваги в сукупності всі обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого, характер інкримінованого злочину, що полягає у заволодіння чужим майном із заподіянням потерпілій особі тілесних ушкоджень, відомості, які характеризують особу ОСОБА_7 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, перебував у розшуку, відсутність у останнього офіційних джерел існування, постійного місця роботи, наявність іншого кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Як вірно встановив суд першої інстанції, вказані обставини у своїй сукупності безпосередньо вказують на існування заявлених стороною обвинувачення ризиків.

При цьому суд першої інстанції також належним чином надав оцінку доводам сторони захисту із вказаного питання.

Також, суд першої інстанції оцінивши в сукупності встановлені ризики, прийшов до висновку про те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи вказані фактичні обставин провадження, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги з приводу того, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`якими запобіжними заходами.

Як вбачається зі змісту ухвали та матеріалів провадження, ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_7 ґрунтується на відомостях про перебування останнього у розшуку під час досудового розслідування. Існування ризику вчинення нового кримінального правопорушення підтверджується відомостями про особу, ОСОБА_7 , який є особою схильною до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, та на даний час є обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.309 КК України.

Що стосується ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, то з огляду на стадію судового розгляду, а також обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину із застосуванням насильства вказаний ризик також продовжує існувати.

Враховуючи вказані обставини кримінального провадження, наявність ряду ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, репутацію обвинуваченого, зокрема системність його протиправної поведінки, застосування більш м`яких та альтернативних запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим у справі ризикам.

Таким чином, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 про недотримання судом вимог кримінального процесуального закону є безпідставними та такими, що спростовуються відомостями, наявними у матеріалах справи.

Посилання апеляційної скарги захисника на наявність у обвинуваченого місця роботи, навчання, а також родинних зв`язків, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки такі доводи стороною захисну не доведені.

Будь-яких відомостей, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 перешкоджає застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, матеріали провадження не містять та не надано захисником.

З урахуванням зазначеного, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі клопотання прокурора, обґрунтовано продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Таким чином, апеляційна скарга адвоката не підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 09 квітня 2021 року, відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4