Справа № 144/1287/20
Провадження № 1-кп/144/8/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2021 смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 , відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мишарівка Теплицького району Вінницької області, проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 12.03.2010 Теплицьким районним судом Вінницької області за

ч.3 ст. 185, ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; 16.04.2010 Теплицьким районним судом Вінницької області за ст. 395 КК України до 6 місяців арешту, на підставі

ч.4 ст.70 КК України частково приєднано 4 роки 7 місяців позбавлення волі за вироком Теплицького районного суду Вінницької області від 12.03.2010, і остаточно призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі; 08.10.2013 умовно-достроково звільнено від відбування покарання на підставі ухвали Вінницького міського суду від 27.09.2013, невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 8 днів; 28.10.2015 Теплицьким районним судом Вінницької області за ст.. ст.395,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців 9 днів; 05.05.2017 звільнений у зв`язку з відбуттям покарання, якому пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення - прокурора Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , з боку захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

16.08.2020 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_3 , всупереч вимогам ст. 12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена Резолюцією 217 А(Ш) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та ст. 17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого Генеральною Асанблеєю ООН 16 грудня 1966 року, який набув чинності для України 23 березня 1976 року, згідно якої «... ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте та сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла ...Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань», а також всупереч ст. 30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку є можливим виключно на підставі мотивованого рішення суду, не маючи такого рішення суду і інших законних підстав, або дозволу власника чи володільця, умисно, протиправно, усвідомлюючи, що порушує недоторканість володіння особи і бажаючи вчинити такі дії, самовільно, шляхом витягування, за допомогою фізичної сили рук, віконної рами, з метою відпочити, проник в будинок за адресою АДРЕСА_2 належного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після відпочинку ОСОБА_3 залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява про відмову від підтримання обвинувачення відносно ОСОБА_3 , так як він з обвинуваченим примирився. Просить розгляну справу у його відсутність.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує проти закриття провадження по справі в зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, зокрема, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Згідно п. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення - закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частини другої статті 284 цього Кодексу.

Частина 1 п. 7 ст. 284 КПК України визначає - кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

Згідно ч. 7 абз. 2 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9--1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відмову потерпілого від обвинувачення, - суд вважає, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 288, 314 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 про відмову від обвинувачення відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000039 від 20.08.2020 - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000039 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення через Теплицький районний суд до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя