Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
справа№ 279/1892/21
провадження№ 1-кс/279/421/21
У Х В А Л А
іменем України

13 квітня 2021 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростені клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000174 від 11.04.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 121,ч.2 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новаки Коростенського району, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.121,ч.2 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121, ч.2 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України 11.04.2021 року о 02.25 годині. Повідомлення про підозру від 11.04.2021 року вручено ОСОБА_5 11.04.2021 року о 19-45 годині.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив про те, що 10 квітня 2021 року, близько 18.00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_7 , в кімнаті квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де, на грунті раптово виниклих між ними неприязних відносин у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 кулаками рук та ногами, умисно наніс численні удари ОСОБА_7 в область голови та тулубу, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: комбінованого шоку (травматично-геморагічного). Тупа травма черевної порожнини. Розрив кореня Бриженки тонкого кишківника. Садна, синці обличчя волосистої частини голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень у живої особи, як небезпечні для життя та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті. Близько 22 години 00 хвилин, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 у вищевказаному будинку помер, смерть якого настала від комбінованого шоку (травматичний-геморагічний). Тупа травма черевної порожнини. Розрив кореня Бриженки тонкого кишківника. Садна, синці обличчя волосистої частини голови..

Відомості за даним фактом 11 квітня 2021 року слідчим СВ Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

11.04.2021 року громадянина ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України. 11.04.2021 слідчим СВ Коростенського РУП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_4 з дотриманням вимог ст.ст.276, 277 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбачених ч.2 ст.121 КК України, а саме: умисні тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Слідчий зазначає, що обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні, відповідно до вимог КПК України, доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 11.04.2021, протоколом огляду трупа ОСОБА_7 від 11.04.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.04.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.04.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.04.2021.; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.04.2021; протоколом затримання ОСОБА_5 від 11.04.2021; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 11.04.2021.; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 11.04.2021; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, у зв`язку з чим до нього відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Крім того, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1, ст.177 КПК України.
Зазначив, що під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати провадженню іншим чином.

Лише застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових умисних кримінальних правопорушень.

Вважає, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії, просив задоволити клопотання про застосування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що свою причетність до зазначених слідчим обставин визнає. У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 проти клопотання заперечував, зазначивши, що підозрюваний не має наміру переховування від органів досудового розслідування або суду, зауважив, що ОСОБА_5 самостійно з`явився до органів поліції, де повідомив про вчинений ним злочин, з огляду на вказане захисник просив обмежитися щодо підозрюваного запобіжним заходом у виді цілодобового арешту.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки існують обґрунтовані ризики, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Його за місцем проживання ні чого не утримує. Окрім цього підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, не має джерела доходів, зловживає спиртними напоями, притягувався за кримінальні правопорушення, злочин вчинив в період іспитового строку, що свідчить про те, що на шлях виправлення підозрюваний не став.
Судом встановлено, що слідчим відділенням Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 11.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.
11.04.2021 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру за ч.2 ст.121КК України. Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання та надані матеріали в обґрунтування доводів та заперечень, встановлено наступне:
Внесене клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України, його копія вручена підозрюваному в передбачені законом строки. Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснитидії передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконати неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення О`Нага United Kingdom of 16 October 2001, § 34).
Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стації. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(c) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).
Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд не може обґрунтовувати прийняття такого рішення виключно тяжкістю покарання, яке могло бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення без належного з`ясування наявності у кримінальному правопорушенні хоча б одного із ризиків, передбачених ст.177 КПК.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначино, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні суспільні інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину який, відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.
З клопотання та досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні у матеріалах клопотання слідчого докази та обставини підтверджують, що на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу є достатні підстави вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця події від 11.04.2021, протоколом огляду трупа ОСОБА_7 від 11.04.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.04.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.04.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.04.2021.; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.04.2021; протоколом затримання ОСОБА_5 від 11.04.2021; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 11.04.2021.; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 11.04.2021.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_5 , і є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Одночасно звертаю увагу, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а лише встановлює наявність обставин підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.
В судовому засіданні під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в виді можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про його особу: не має постійного місця роботи, не має джерела доходів, зловживає спиртними напоями, не одружений, раніше судимий, вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України, строком на шістдесят діб.
Даний запобіжний захід вважається найбільш прийнятним з огляду на всі досліджені за клопотанням про застосування запобіжного заходу обставини.
На підставі п.2 ч.4 ст.183 КПК України постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вважає можливим не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-178, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 395КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 11.06.2021 року, включно, без визначення розміру застави.

Ухвала в частині запобіжного заходу діє до 11.06.2021 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, слідчому, направити уповноваженій особі місця попереднього ув`язнення.

Здійснення доставки ОСОБА_5 до місця попереднього ув`язнення покласти на уповноважених осіб Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з дня отримання копії ухвали, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1
Копія згідно з оригіналом