Справа № 182/1402/21
Провадження № 1-кп/0182/727/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.04.2021 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінальних правопорушень за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2021 № 0000054 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-08.02.2012 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

-24.10.2012 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком 5 років. На підстав ст. 71, 72 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком від 08.02.2012, до відбуття 5 років та 1 місяць позбавлення волі. 10.07.2014 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області переглянуто вирок на підставі ЗУ «Про амністію» від 19.04.2014 та невідбутий строк 3 роки 2 місяці 7 днів скорочено на Ѕ тобто на 1 рік 7 місяців 3 дні. 23.11.2015 року звільнений по відбуттю строку покарання;

-02.03.2021 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:
ОСОБА_3 12.01.2021 року приблизно о 01-00 год. ( більш точного часу в ході досудового слідства встановити не надалось можливим), проходив повз домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у якому мешкає його знайомий ОСОБА_5 разом зі своєю родиною. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння будь-яким чужим майном на території вищевказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в тому ж місці та в той же час, ОСОБА_3 , відкривши металеві ворота зайшов у двір вищевказаного домоволодіння та пбачив гаражне приміщення, двері до якого були зачинені та на них висів навісний замок, який не був замкнутий.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , зняв навісний замок та, відкривши двері гаражного приміщення, проник в середину нього, де побачив скутер «Fada» моделі FD50QT-3B, чорного кольору (рама № НОМЕР_1 ), який ОСОБА_3 викотив з гаражу та з території довомоволодіння та покотив його у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_3 , умисно , повторно, з корисливих мотивів, шляхом проникнення до сховища, незаконно заволодів транспортним засобом скутером Fada» моделі FD50QT-3B, чорного кольору (рама № НОМЕР_1 ), 2008 року випуску, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 54 від 09.02.2021 року складає 5 750, 00 грн., який належить ОСОБА_6 .

Вищевказаним транспортним засобом скутером ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

До такого висновку суд приходить аналізуючи наступні докази.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав, та суду показав, що 12.01.2021р., приблизно о першій годині, він вирішив зайти до свого знайомого ОСОБА_5 , який мешкає по АДРЕСА_2 , випити. Зайшовши на територію домоволодіння, він побачив, що відкритий гараж. Зайшовши в котрий, він побачив, що там стоїть мопед, який вирішив викрасти. Взявши мопед, він поїхав на ньому кататись. Коли він накатався то залишив мопед у свого знайомого. Через деякий час, він попросив свою знайому подзвонити до поліції та сказати де мопед. Мопед був вилучений і повернутий власнику. В скоєному кається.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Спричинена йому матеріальна шкода відшкодована. Цивільний позов заявляти не буде. Покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.
Враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, за якими він обвинувачується.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 2 ст. 289 КК України).
Також суд ураховує обставини справи, особу винного.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності, судимість в установленому законом порядку не погашена (а.п. 58). Офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується посередньо. Не перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога (а.п. 59-60).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття, визнання вини, відшкодування спричиненої шкоди.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 рецидив злочину.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі без конфіскації майна.
Покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.03.2021 року підлягає врахуванню за правилами ч.4 ст. 70 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, настання позитивних змін в його особистості та попередження нових злочинів.
Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.
Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність претензій з боку потерпілого, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Застосований стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту належить скасувати.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні товарознавчої експертизи № 54 від 09.02.2021 року у сумі 170 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 124 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покарання менш суворого покаранням, призначеного за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 02.03.2021 року остаточно призначити ОСОБА_3 показання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.
Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 - скасувати.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази:
-скутер марки «Fada» моделі FD50QT-3B, чорного кольору (рама № НОМЕР_1 ), який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у його користуванні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 54 від 09.02.2021 року в сумі 170 ( сто сімдесят) гривень

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд.
Головуючий суддя: ОСОБА_1