Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/768/20
Номер провадження: 1-кп/511/44/21
10.02.2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання по кримінальному провадженню №0000061 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2019 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чадир-Лунга Республіки Молдова, молдованина за національністю, громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000061 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .
З даного клопотання вбачається, що у ОСОБА_5 є паспорт громадянина іноземної держави, а саме: невизнаної ПМР, де останній працював та має родичів. Крім того, у обвинуваченого є можливість безперешкодно перетнути державний кордон України або виїхати до іншого регіону держави чи до іншої держави та переховуватись від суду з метою уникнення покарання, оскільки обвинувачений усвідомлює, що санкція частини 3 статті 332 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років.
Також, прокурор вказав, що ОСОБА_5 хоч і набув громадянство України, але має також паспорт Республіки Молдова, де тривалий час проживав та працював, часто перетинає кордон з ПМР. Жодних тісних соціальних зв`язків чи утриманців на території України останній не має.
Крім того, прокурор зауважив, що зазначені ризики, які встановлені під час попереднього обрання запобіжного заходу ніяким чином не зменшились та не зникли.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Дослідивши клопотання, заслухавши думку учасників, суд прийшов до наступних висновків.
Судовим розглядом встановлено, що 16 грудня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання строком на 2 місяці, тобто до 16 лютого 2021 року.

Положення частини першої статті 177 КПК України визначають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З диспозиції частини 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до частини 1 статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

При розгляді даного клопотання, суд враховує думку сторони захисту, а також те, що обвинувачений не порушує умови особистого зобов`язання, з`являється до суду за викликом.
Крім того, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд враховує положення статті 194 КПК України, та вважає, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не зменшились.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
На момент розгляду даної справи термін застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до обвинуваченого ОСОБА_5 не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання, у зв`язку з чим суд вважає необхідним вирішити це питання в даному судовому засіданні.
Керуючись статтями 177, 179, 181, 194, 331, 392 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити строк застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді особистого зобов`язання строком на 2 місяці, тобто до 10 квітня 2021 року (включно).
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора у кримінальному провадженні та суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи у разі їх наявності, які дають право на виїзд з України.

Відповідно до положень частини 2 статті 179 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_5 письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1