Справа № 932/4704/21
Провадження № 1-кс/932/3175/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання старшого слідчого слідчого відділення Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, утриманців не має, в порядку ст. 89 КК України раніше несудимого,
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000579 від 14.06.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в :
26.07.2021 року до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась старший слідчий слідчого відділення Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.
Вказане клопотання погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 .
В обгрунтування заявленого клопотання слідча зазначає, що в провадженні СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000579 від 14.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучі раніше притягненим до кримінальної відповідальності за злочини, передбачені ст.ст. 190 ч.2,185 ч. 1 КК України, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний корисливий злочин.
14.06.2021 року приблизно о 00 годині 30 хвилин, біля будівлі Дніпропетровської обласної державної адміністрації, розташованої за адресою: м. Дніпро пр. О. Поля 1, у ОСОБА_5 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна повторно. В той час ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер сіоїх дій, з корисливих мотивів шляхом ривка, повторно, відкрито викрав у ОСОБА_6 2002 року народження мобільний телефон марки «Iphone X» вартістю 22000 гривень, який в той час знаходився в руках у останньої, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
26.07.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 186 КК України.
За доводами клопотання, обґрунтованість вказаної підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Слідча вказує, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання; вливати на свідків чи потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
При цьому слідчий вказує, що підозрюваний притягнутий до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні, в якому також надано дозвіл на затримання підозрюваного, оскільки він переховувався від органу досудового розслідування.
Вважає, що запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, зважаючи на вищевикладені обставини, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Альтернативний розмір застави слідча просить не визначати.
В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримала, надала пояснення аналогічні його доводам. Вказує, що підозрюваний також зґвалтував потерпілу, однак за даним епізодом йому про підозру ще не повідомлялось, оскільки сторона обвинувачення очікує отримання висновку експертизи. Заставу просить не визначати, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.
Слідча в судовому засіданні підтримала доводи прокурора, а також доводи, що викладені у клопотанні.
Підозрюваний проти заявленого клопотання заперечив. Разом з тим, підозрюваний не заперечив своєї причетності до викрадення телефону, а також не заперечив, що мав статеві зносини з потерпілою, згоди на які вона не надавала.
Заслухавши доводи прокурора та слідчого на підтримання заявленого клопотання, думку підозрюваного, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0000579 від 14.06.2021 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Органом досудового розслідування підозрюваний не затримувався.
26.07.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.
Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_5 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за обставин, що викладені вище.
Причетність підозрюваного ОСОБА_5 та обґрунтованість його підозри у вчиненні інкримінованих йому діянь свідчать докази долучені до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні, зокрема, а саме: протоколи допиту потерпілої та свідків, протоколи пред`явлення для впізнання, згідно яких свідки та потерпіла опізнали підозрюваного, як особу, що вчинила крадіжку майна.
Окрім цього, як вже було зазначено, в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не заперечив своєї причетності до інкримінованого йому діяння.
Слідчий суддя звертає увагу той факт, що незважаючи на покази потерпілої, висновок експерта та покази підозрюваного, щодо вступу з потерпілою у статеві зносини, проти волі останньої, підозра у зґвалтуванні ОСОБА_5 не повідомлялась. Вчинення грабежу із застосуванням насильства чи погрозою його застосування, підозрюваному теж не інкримінується.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, слідчий суддя виходить із наступного.
За положеннями ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, не може вважатись необґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.
Згідно ч. 1, 2 ст. 178 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Водночас, з врахуванням санкції інкримінованої підозрюваному статті, Закон дозволяє обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Слідчий суддя приймає до уваги, що надані стороною обвинувачення докази про причетність підозрюваного до злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а також те, що підозрюваний раніше хоч і в порядку ст. 89 КК України несудимий, однак схильність до протиправних дій має, є підозрюваним в іншому кримінальному провадженні, досудове розслідування якого здійснюється у м. Луцьк, оголошений в розшук, зважаючи на що, ухвалою слідчого судді надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стійких соціальних зв`язків не має, оскільки не працевлаштований, неодружений, утриманців та дітей не має, а тому, з високим ступенем ймовірності, підозрюваний може вживати заходів до переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за злочин, яке інкримінується підозрюваному не є виправданням у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або впливу на свідків чи потерпілих.
Згідно практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами
Оцінюючи сукупність встановлених обставин та наявних ризиків, слідчий суддя вважає, що інші, більші м`які запобіжні заходи, не здатні запобігти вказаним ризикам, а тому переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають в даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані стороною обвинувачення докази про причетність підозрюваного до злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, враховуючи, що заявлені слідчим та прокурором ризики знайшли своє підтвердження під час розгляду заявленого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення, а перебування підозрюваного під вартою, на даній стадії провадження, буде виправданим за вказаних умов, таким, що не порушуватиме принципу пропорційності та не буде свавільним.
За приписами ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
За приписами ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зважаючи на особу підозрюваного, його схильність до протиправних дій, наявність достатньо високих ризиків вчинення поза процесуальних дій, слідчий суддя вважає, що розмір застави необхідно визначити у максимальному розмірі - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству, знищити чи приховати речові докази, впливати на свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки.
Щодо можливості не визначення альтернативної застави, слідчий суддя зазначає, що підозрюваному на даний час не інкримінується вчинення злочину проти статевої свободи, а також не інкримінується вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства. Відтак, за положеннями процесуального закону, альтернативна застава повинна бути визначена підозрюваному у будь-якому випадку.
Зважаючи на застосування до підозрюваного за даною ухвалою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, такого слід взяти під варту в залі суду, одразу після проголошення даної ухвали.
Керуючись ст. 2, 7-9, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194-196, 208 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
клопотання старшого слідчого слідчого відділення Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 17 години 30 хвилин 26 липня 2021 року.
Строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити тривалістю 60 днів, тобто до 23 вересня 2021 року включно.
Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600,00 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави.
Підозрюваний або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає негайному звільненню з-під варти.
Про внесення застави та звільнення підозрюваного з під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:
- з`являтися за викликом до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та/або праці;
- не відлучатись за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та/або інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд за межі території України;
- не спілкуватись із свідками та потерпілою по даному кримінальному провадженню, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- носити електронний засіб контролю.
Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків - до 23 вересня 2021 року включно.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1