Справа № 442/6005/21
Провадження № 1-кс/442/1190/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 ( матеріали кримінального провадження №0000583 від 04.08.2021р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України), про арешт майна,-
в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0000583 від 04.08.2021р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, з клопотанням, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3» IMEI1: НОМЕР_1 , IМЕI2: НОМЕР_2 у чохлі чорного кольору, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та вилучено 05 серпня 2021 року.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 , 04.08.2021р. приблизно о 14 год. 00 хв. перебуваючи на вул.Володимира Великого, 173 у м.Бориславі, через привідчинене вікно дверей автомобіля марки «Мерседес Спрінтер» р.н. НОМЕР_3 , який був припаркований неподалік вказаного будинку, таємно шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3 2017» IMEI1 : НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 y чохлі чорного кольору із встановленою сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду.

Відомості за даним фактом 04 серпня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000583 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

05 серпня 2021 року даний мобільний телефон долучено до матеріалів кримінального провадження та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вилучені речі, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, проведення товарознавчої експертизи, оскільки вони зберегли на собі сліди злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.І ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
У ч.2 ст. 168 КПК зазначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Згідно ч.І ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до 4.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.
Неявка учасників судового розгляду не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування здійснюється слідство кримінального провадження №0000583 від 04.08.2021р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Частина 1 ст.170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Одночасно, ч. 2 ст. 167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на майно, матиме вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування зазначеного кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечен ня збереження речових доказів, клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, -

у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3» IMEI1: НОМЕР_1 , IМЕI2: НОМЕР_2 у чохлі чорного кольору, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та вилучено 05 серпня 2021 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1