Провадження № 1-кс/760/6604/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділу відділу поліції на станції залізничного транспорту Головного управління національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000115 від 19 липня 2021 року,
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сінне, Краснопільського району Сумської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання на території міста Києва та Київської області, раніше судимого 13 серпня 2019 року Ковпаківським районним судом м. Суми за частиною першою статті 186 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, 29 квітня 2021 року ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми замінено засудженому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінінмумів доходів громадян, призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 серпня 2019 року на громадські роботи строком на 50 годин, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Заступник начальника слідчого відділу відділу поліції на станції залізничного транспорту Головного управління національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим Ковпаківським районним судом м. Суми від 13 серпня 2019 року за частиною першою статті 186 КК України з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, яке ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 квітня 2021 року замінено на громадські роботи строком 50 годин, на шлях виправлення та перевиховання не став, певних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , 19 липня 2021 року приблизно о 16-20 год., перебуваючи біля магазину «Червоний Маркет», неподалік центрального залізничного вокзалу «ст. Київ-Пасажирський», що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна 1, помітив раніше незнайомого йому чоловіка, ОСОБА_7 , який сидів на паркані та спав. Підійшовши до останнього, ОСОБА_4 присів поруч з лівої сторони, та помітив, що в лівій кишені штанів ОСОБА_7 знаходиться мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілому ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та не завадить йому у скоєнні крадіжки, своєю правою рукою дістав з лівої кишені штанів потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Самсунг GT-S7710», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 1 000 гривень, в середині якого знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар», за номером НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, який поклав собі до сумки.
Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 1 000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
19 липня 2021 року о 16-35 годині в порядку статті 208 КПК України ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України.
20 липня 2021 року о 14-00 годині ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України.
У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з можливістю визначення застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, та у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених статтею 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; вчинення іншого кримінального правопорушення.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому та просив клопотання задовольнити.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою. До канцелярії суду подав клопотання про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, в якому просив застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт в певний період доби з 22-00 до 07-00 год., оскільки підозрюваний ОСОБА_4 свою вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, та має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, захисник пославшись на положення частини першої статті 206 КПК України зазначив про незабезпечення права на захист підозрюваному, оскільки повідомлення про підозру та клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було вручено йому у відсутність захисника, не дивлячись на те, що під час допиту ОСОБА_4 повідомив про перебування на обліку у лікаря нарколога протягом шести років. У зв`язку з чим вважає, що зазначені обставини свідчать про порушення норм кримінального процесуального законодавства України та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, у задоволенні клопотання просив відмовити та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.
Вислухавши прокурора, захисника та підозрюваного, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Як визначено статтею 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Слідчим суддею встановлено, що відділом поліції на станціях залізничного транспорту ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000115 від 19 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України.
Підозрюваного ОСОБА_4 було затримано 19 липня 2021 року о 16-35 год.
20 липня 2021 року о 14-00 год. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України.
Копія клопотання та доданих до нього матеріалів, відповідно до частини другої статті 184 КПК України, підозрюваному надана 20 липня 2021 року 0 14-10 год, що підтверджується розпискою.
Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Прокурором у клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України у кримінальному провадженні № 0000115 від 19 липня 2021 року, зокрема, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: рапортом о/у СКП ВП на СЗТ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , про виявлення злочину, від 19 липня 2021 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 19 липня 2021 року; показаннями допиту потерпілого ОСОБА_7 від 19 липня 2021 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку статті 208 КПК України від 19 липня 2021 року; протоколом огляду предметів за участю потерпілого ОСОБА_7 від 19 липня 2021 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 19 липня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19 липня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19 липня 2021 року.
Cтаттею 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного (вік, стан здоров`я, майновий стан підозрюваного тощо), розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчий вказує про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме, про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З огляду на викладене, враховуючи те, що є підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, яке згідно статті 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів та за вчинення якого, передбачене покарання у виді, зокрема, позбавлення волі на строк до п`яти років. Тобто тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування. Також цей ризик обґрунтовує відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи у підозрюваного та відсутність визначеного місця проживання у Києві.
Крім того, перебуваючи на волі ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній не має постійного законного джерела доходу, а також не має постійного місця проживання на території м. Києва та Київської області, та був судимий за нетяжкий злочин, однак покарання не відбув, на шлях виправлення не став, вчинивши в період наявності попередньої непогашеної судимості ще один корисливий злочин майнового характеру.
Доказів того, що стан здоров`я підозрюваного не допускає тримання його під вартою слідчому судді не надано, а тому слід вважати, що таких перешкод не має.
Таким чином, стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на противагу чому сторона захисту не навела будь-яких аргументів, які б спростовували доводи.
Тож, вищевикладене свідчить про те, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме позбавлення волі на строк до п`яти років, відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, постійного законного джерела доходу та постійної роботи, відсутність постійного місця проживання в м. Києві та Київській області, раніше судимого за частиною першою статті 186 КК України, обране покарання не відбув, та в цей час вчинив новий корисливий злочин майнового характеру, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема, можливість ухилитися від слідства і суду, та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, відповідно до статті 183 КПК України слід також визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та у разі внесення застави, покласти на нього обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;
- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, навчання;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, або інший документ, що дає право на виїзд з України.
Що стосується клопотання захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме, домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, то воно не підлягає задоволенню, оскільки на підтвердження обставин, якими адвокат його обґрунтовує, останнім не надано жодних належних доказів.
Крім того, доводи захисника в порядку частини першої статті 206 КПК України про незабезпечення права на захист підозрюваному, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини першої статті 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Згідно з частиною першою статті 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться, забезпечення права на захист.
Статтею 20 КПК встановлено, що підозрюваний, має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.
Відповідно до частини першої статті 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного. Водночас пунктом 5 частини другої статті 52 КПК України встановлено, що обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад; щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, - з моменту встановлення факту наявності в особи психічного захворювання або інших відомостей, які викликають сумнів щодо її осудності
Згідно з пунктом першим частини першої статті 49 КПК України залучення захисника у справах де його участь є обов`язковою є обов`язком слідчого, прокурора.
Крім того, статтями 184 та 278 КПК України визначено порядок вручення повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному. Зокрема, вказаними приписами закону не встановлено обов`язку слідчого, прокурора здійснювати вручення вказаних процесуальних документів у присутності захисника. Водночас, враховуючи, що підозрюваний не відмовився їх отримувати у відсутність захисника, жодних письмових заперечень не надав, тому вручення повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному відбулось без захисника.
Посилання захисника на те, що під час затримання ОСОБА_4 висловив бажання мати захисника, не свідчить про порушення його права на захист, оскільки відповідно до Доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою від 19 липня 2021 року № 026-0005554, ОСОБА_4 був забезпечений захисником.
На підставі викладеного та керуючись статтями 177-179, 182, 183, 184, 193, 194, 309, слідчий суддя

УХВАЛИЛА :
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання 16 години 35 хвилин 19 липня 2021 року.
Визначити, що строк дії ухвали закінчується о 16 годині 35 хвилин 17 вересня 2021 року.
Визначити розмір застави у розмірі 7 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 15 890 (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….», та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою,
- не відлучатися з м. Київ, без дозволу слідчого, прокурора або суду,
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання,
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і на в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 17 вересня 2021 року включно.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва.
З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру міста Києва.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1