Код суду 233 Справа № 233/3344/21
Вирок
Іменем України
06 серпня 2021 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Костянтинівка, Донецької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, яка працездатна, але не працює, не зареєстрована, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185КК України.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 01 липня 2021 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 знаходились на території колишнього парку «Цинковий», на перехресті вулиць Лівобережна та Б.Хмельницького в м. Костянтинівка, Донецької області де вживали спиртні напої. В цей час до них підійшла знайома ОСОБА_5 , з якою вони продовжили вживати спиртні напої. В ході вживання спиртних напоїв ОСОБА_5 побачила у ОСОБА_4 належний їй мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-S3650» в корпусі жовто-чорного кольору, після чого у неї виник кримінально протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону.
Негайно реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_5 , скориставшись, що ОСОБА_4 відійшла від них та залишила свій мобільний телефон на цегляній огорожі, а ОСОБА_6 відволіклась на вживання спиртних напоїв, та за її діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрала мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-S3650», вартістю 253 грн. 33 копійки, який знаходився на цегляній огорожі, після чого з місця скоєння кримінального проступку зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_4 матеріальний збиток на зазначену суму.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 по факту викрадення мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
02 серпня 2021 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 укладена угода про примирення, відповідно до якої обставинами, що мають істотне значення для її укладення є беззастережне визнання ОСОБА_5 обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Обвинувачена ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди, щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна нести обвинувачена за ч.1 ст. 185КК України у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 підтримали укладену між ними угоду, просили суд її затвердити.
Прокурор просив затвердити угоду, оскільки вона не суперечить вимогам закону та свідчить про волевиявлення сторін.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Як передбачає ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочину середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала свою вину у зазначеному діянні. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 цілком розуміють права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 471, 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченої у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченій ОСОБА_5 , роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Внаслідок її вчинення потерпілій ОСОБА_4 , завдана матеріальна шкода, яка обвинуваченою відшкодована в повному обсязі, тому потерпіла претензій матеріального характеру до неї не має.
При дослідженні особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчиненого правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, відшкодування потерпілій матеріальної шкоди у повному обсязі, суд дійшов висновку про відповідність покарання, передбаченого угодою, у виді громадських робіт строком на 80 годин, покаранню встановленому санкцією ч. 1 ст. 185КК України та засадам призначення покарань, передбачених кримінальним законодавством.
Таким чином, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 і призначення їй узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України пов`язані із проведенням по справі судово-товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави у сумі 686,48 грн.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 394, 472, 474 КПК України, суд,-
Угоду про примирення, укладену 02 серпня 2021 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 процесуальні витрати у кримінальному провадженні пов`язані із проведенням по справі судово-товарознавчої експертизи на користь держави у сумі 686,48 грн.
Речові докази по справі - мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-S3650» в корпусі жовто-чорного кольору залишити власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1