Справа № 301/2015/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.04.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/953/20 за апеляційною скаргою прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ :
Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 31 серпня 2020 року повернуто прокуророві обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 156 КК України.

В ухвалі вказується на те, що в обвинувальному акті не зазначено, що обвинувачений ОСОБА_7 є розумово відсталим, який не може в повній мірі слідувати установленим у суспільстві нормам поведінки та моралі, формулювання обвинувачення є фактичною копією викладу фактичних обставин справи. Зазначається, що Закарпатський апеляційний суд в ухвалі від 16.05.2019, скасовуючи вирок Іршавського районного суду від 25.10.2017, вказав на те, що у порушення вимог ст. 291 КПК України в обвинувальному акті формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , яке слідчий та прокурор вважали встановленими, не містить посилання на вчинення ним конкретних дій, що кваліфіковані за ч. ч. 1, 2 ст. 156 КК України, як вчинення розпусних дій щодо малолітніх осіб та осіб, що не досягли 16 років, а також не наведені докази у підтвердження вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів. Ухвалою Іршавського районного суду від 26.12.2019 обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч. ч. 1 , 2 ст. 156 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків протягом розумного строку, а ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 02.03.2020 ухвала Іршавського районного суду Закарпатської області від 26.12.2019 залишена без змін, і в ній указується на те, що суд першої інстанції, з урахуванням вказівок суду апеляційної інстанції, викладених в ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 16.05.2019, дійшов правильного висновку про наявність недоліків обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , які послужили обґрунтованими підставами для його повернення прокурору. Однак, як убачається з обвинувального акту відносно ОСОБА_7 та реєстру матеріалів досудового розслідування доданого до нього (а. с. 12), що надійшли до суду 22.05.2020 на виконання ухвали Іршавського районного суду Закарпатської області 26.12.2019 та ухвали Закарпатського апеляційного суду від 02.03.2020, 09.04.2020 призначено групу прокурорів у кримінальному провадженні та затверджено тотожний обвинувальний акт, при цьому прокурором не усунуто жодного недоліку, вказаного в ухвалах місцевого та апеляційного судів. Тому, обвинувальний акт повернуто прокурору.
Прокурор в апеляційній скарзі вказує на те, що ухвала суду є незаконною і підлягає скасуванню. Зазначає, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 повністю викладено всі фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та зазначено формулювання обвинувачення, зокрема в обвинувальному акті зазначено, які саме діяння вчинив ОСОБА_7 , за які передбачено кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення, у тому числі й час, місце та спосіб вчинення кримінальних правопорушень. Стверджує, що незважаючи на те, що кримінальне провадження перебувало на стадії підготовчого судового засідання, суд всупереч вимогам ст. 314 КПК України перейшов до з`ясування фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважав встановленими та правову кваліфікацію кримінального правопорушення. Посилається на те, що висновки суду про те, що в обвинувальному акті не зазначено, що ОСОБА_7 є розумово відсталим, який не може в повній мірі слідувати установленим у суспільстві нормам поведінки та моралі, - не відповідають дійсності, оскільки під час досудового розслідування було призначено судово-психіатричну експертизу й відповідно до висновку експерта № 110 обвинувачений ОСОБА_7 у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, психічним захворюванням не страждав та не страждає ним і в теперішній час, а також мав та має можливість усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Стверджує, що прокурором під час складання нового обвинувального акту щодо ОСОБА_7 враховані та усунуті всі недоліки, на які вказується в ухвалі апеляційного суду від 16.05.2019, що свідчить про дотримання права ОСОБА_7 на захист. Тому, вважає, що обвинувальний акт повернуто з підстав, не передбачених КПК України, що призводить до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження. Просить ухвалу скасувати, та повернути матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 до суду першої інстанції на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Апеляційний розгляд проводиться за відсутності сторони захисту та потерпілих, неявка яких, з огляду на положення частини 4 статті 405 КПК України, не перешкоджає його проведенню. При цьому, береться до уваги, що повідомлення про час та місце апеляційного розгляду стороні захисту та потерпілим і їхнім представникам надіслано відповідно до вимог закону, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення апеляційного розгляду на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Відповідно до ст. 404 КПК України апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції здійснюється в межах доводів апеляційної скарги.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 прокурору, а висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України з наведених в ухвалі підстав, колегія суддів визнає такими, що не є підставою для його повернення прокурору з огляду на наступне.
Так, відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Як убачається зі змісту обвинувального акту, такий складений та затверджений прокурором, а також підписаний ним, містить дату та місце його складання, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого, потерпілих, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відомості про: відсутність завданої кримінальним правопорушенням шкоди, обставини, які пом`якшують покарання, цивільний позов, витрати на залучення експерта, речові докази; обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину щодо малолітнього та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння (а. к. п. 1 6).
Із матеріалів судового провадження також вбачається, що до обвинувального акту додано передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України додатки реєстр матеріалів досудового розслідування (а. к. п. 7-12), розписки підозрюваного та захисника про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а. к. п. 13-14).
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 повністю викладено всі фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та зазначено формулювання обвинувачення, зокрема в обвинувальному акті зазначено, які саме діяння вчинив ОСОБА_7 , за які передбачено кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення, у тому числі й час, місце та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, - колегія суддів визнає такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, а висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, - вважає такими, що спростовуються наведеним вище.
Разом із тим, проаналізувавши зміст обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає такими, що не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України й не дають підстав для його повернення прокурору.
Тому, наведені в оскаржуваній ухвалі обставини, на які суд першої інстанції посилається як на підстави для повернення обвинувального акту, на переконання колегії суддів, не свідчать про необхідність повернення обвинувального акту прокурору та не перешкоджають суду першої інстанції розглянути кримінальне провадження з огляду на викладене в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_7 ..
Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору із наведених в оскаржуваній ухвалі підстав, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання не вправі виходити за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України, оскільки оцінка доказів, доведеності або недоведеності вини обвинуваченого, а також обґрунтованості пред`явленого обвинувачення неможлива на стадії підготовчого судового засідання, так як указані питання підлягають вирішенню безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті, що в свою чергу свідчить і про обґрунтованість доводів апеляційної скарги про те, що незважаючи на те, що кримінальне провадження перебувало на стадії підготовчого судового засідання, суд всупереч вимогам ст. 314 КПК України перейшов до з`ясування фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважав встановленими та правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Обгрунтованими апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду про те, що в обвинувальному акті не зазначено, що ОСОБА_7 є розумово відсталим, який не може в повній мірі слідувати установленим у суспільстві нормам поведінки та моралі, - не відповідають дійсності, оскільки під час досудового розслідування було призначено судово-психіатричну експертизу й відповідно до висновку експерта № 110 обвинувачений ОСОБА_7 у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, психічними захворюваннями не страждав та не страждає ним і в теперішній час, а також мав та має можливість усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Разом із тим, знайшли своє підтвердження у ході апеляційного розгляду й доводи апеляційної скарги про те, що прокурором під час складання нового обвинувального акту щодо ОСОБА_7 враховані та усунуті всі недоліки, на які вказується в ухвалі апеляційного суду від 16.05.2019, що свідчить про дотримання права ОСОБА_7 на захист, у зв`язку з чим, висновки суду в цій частині апеляційний суд визнає такими, що не відповідають дійсності та не можуть слугувати підставами для повернення прокурору обвинувального акту.
Разом із тим, апеляційний суд також бере до уваги і те, що прокурор має право змінити обвинувачення у порядку ст. 338 КПК України.
На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта в ухвалі суду не вказується й таких апеляційним судом не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду, в зв`язку з чим, обґрунтованими є і доводи апеляційної скарги про те, що обвинувальний акт повернуто з підстав, не передбачених КПК України, що призводить до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження.
Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).
Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта прокурору, в зв`язку із чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 291, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 31.08.2020, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч. ч. 1, 2 ст. 156 КК України повернуто прокуророві, - скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту в підготовчому судовому засіданні Іршавського районного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: