УХВАЛА
Іменем України

24 лютого 2021 року

м. Київ
справа №487/3450/20
провадження №51-240 ск 21

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі Суд, колегія суддів) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 04 грудня 2020 року і

встановила:

Вказаною ухвалою ОСОБА_4 відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2020 року про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у кримінальному провадженні № 0002289 від 17 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 Кримінального кодексу України (далі КК України), а апеляційну скаргу повернуто.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду й призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, через істотне порушення цим судом вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що суд апеляційної інстанції відмовляючи у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме ч. 3 ст. 395 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї матеріали, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження.

При цьому ч. 3 ст. 395 цього Кодексу передбачає, що, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Частиною 1 ст. 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, й суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як убачається з долученої до касаційної скарги копії судового рішення, ухвалу слідчого судді було постановлено без участі скаржника.

Апеляційним судом встановлено, що з копією зазначеної ухвали слідчого судді ОСОБА_4 ознайомлений 30 серпня 2020 року, після чого звернувся до слідчого судді із клопотанням про часткове скасування арешту майна. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2020 року ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні клопотання.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 01 вересня 2020 року ОСОБА_4 звертався до слідчого судді з клопотанням про часткове скасування арешту майна, де в додатках до клопотання скаржником надавалась копія оскаржуваної ухвали суду, тобто за три місяці до звернення до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, вірно встановивши, що строк на апеляційне оскарження пропущений без поважних причин, дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Ухвала апеляційного суду за своїм змістом відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України.

З огляду на викладене, касаційна скарга ОСОБА_4 та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Ураховуючи викладене та керуючись статтею ст. 428, КПК України, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 04 грудня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3