Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/979/20
Провадження № 1-кп/935/125/21
У Х В А Л А
13 квітня 2021 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів кримінальне провадження №0000127 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення - прокурора ОСОБА_6 ,

сторона захисту- обвинувачених- ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
встановив:
В провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , яке обґрунтовано тим, що:

ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких та карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років та одне кримінальне правопорушення середньої тяжкості. ОСОБА_7 , з метою уникнення покарання може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом не прибуття до суду, оскільки проживає за межами Коростишівського району, офіційно не працює, не має постійного джерала доходу. Перебуваючи на волі буде продовжувати вчиняти умисні кримінальні правопорушення, оскільки вчинив серію злочинів проти власності. На даний час у провадженні Житомирського районного суду перебуває кримінальне провадження щодо останнього за п.п.6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187 , ч. 3 ст. 357 КК України. З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України , таких як впливу на потерпілих та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення слід продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких та карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення проти власності, останній проживає за межами Коростишівського району, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України слід продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На переконання прокурора, на даний час вказані ризики не зменшилися та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 щодо клопотання заперечили, зазначили, що клопотання є необґрунтованим, цивільні позови потерпілими не заявлені, речі вилучені, а тому просили обрати запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_8 щодо клопотання заперечили, просили застосувати запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт, оскільки вказані ризики є необґрунтованими та не підтвердженими, ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_10 щодо поданого клопотання прокурора підтримали доводи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , їх захисників.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотань про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , суд дійшов наступного висновку.

Згідно положень ч. 2,3 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

У відповідності до положень ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Конституційним судом України неодноразово вказувалось на те, що право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку,які визначені у законі (Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011, Рішення від 23.11.2017 №1-р/2017). Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканість має здійснюватись з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.

Враховуючи положення ч.1 ст.178 КПК України та практику Європейського суду, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість інкримінованого злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, неодружений, має молодий вік, місце реєстрації та проживання, раніше притягавсь до кримінальної відповідальності, в тому числі і щодо злочинів проти власності, йому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке, відносяться до категорій тяжких, міра покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від трьох до шести років. ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, неодружений, має молодий вік, місце реєстрації та проживання, йому інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, одне з яких, відносяться до категорій тяжких, міра покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

На переконання суду, прокурором доведено, що жоден з альтернативних запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_4 слід продовжити обрану міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та враховуючи тяжкість вчиненого, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченим та суворість покарання за нього, зважаючи, що судовий розгляд на даний час триває, всі учасники судового провадження не допитані, докази з боку обвинувачення та захисту не досліджені,а також враховуючи особи обвинувачених, їх соціальні зв`язки, а тому існують ризики, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В справі відсутні дані про суспільно-корисну діяльність, які б переважали наявні ризики ухилення обвинувачених від суду, перешкоджанню судового провадження. Відомостями щодо незадовільного стану здоров`я та обґрунтованої неможливості подальшого тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_4 суд також не володіє.

Отже, суд дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, тому зазначене в цілому, а також з огляду на положення ст.183 КПК України, виправдовує застосування до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою до 10 червня 2021 року включно.

Продовжити запобіжний захід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою до 10 червня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1