Справа № 190/633/21
Провадження №1-в/190/88/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ «ВК №122» - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

засудженого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференці у приміщенні суду м.П`ятихатки справу за сумісним поданням ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122» в Дніпропетровській області та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Брянськ, Росія, громадянина України, не одруженого, не працюючого, до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє 28.10.2019 року Жовтоводським міським судом за ст.ст.185 ч.1, 70 ч.4 КК України 2 років 10 місяців позбавлення волі. За ухвалою П`ятихатського районного суду від 03.11.2020 року вважати засудженим за ст.185 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст.ст.70 ч.4, 72 КК України остаточно визначено покарання 2 роки 10 місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок Жовтоводського міського суду від 28.10.2019 року залишити без змін,
про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України,-

встановив:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло сумісне подання ДУ П`ятихатської виправної колонії № 122 в Дніпропетровській області та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_6 .

Представник Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» та засуджений в судовому засіданні підтримали подання та просили його задовольнити.

Прокурор заперечував щодо задоволення подання.

Дослідивши матеріали подання, матеріали особової справи засудженого, заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Як слідує із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Дослідивши матеріли особової справи, судом встановлено, що ОСОБА_6 неодноразово судимий до позбавлення волі, останній раз засуджений вироком Жовтоводського міського суду за ст.ст.185 ч.1, 70 ч.4 КК України 2 років 10 місяців позбавлення волі. 03.11.2020 року за ухвалою П`ятихатського районного суду вважати засудженим за ст.185 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі; на підставі ст.ст.70 ч.4, 72 КК України остаточно визначено покарання до 2 років 10 місяців позбавлення волі, в іншій частині вирок Жовтоводського міського суду від 28.10.2019 року залишити без змін.
Початок строку відбування покарання 22.05.2019 року, кінець строку відбування покарання 22.03.2022 року.

Засуджений ОСОБА_6 з 24.05.2019 року перебуває в місцях позбавлення волі. Під час перебування в установі виконання покарань №3 м.Кривого Рогу характеризувався задовільно, заохочень та стягнень не мав.

З 16.08.2019 року і по теперішній час засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у державній установі П`ятихатська виправна колонія (№122) та за цей час характеризується добре, працевлаштований на виробництві установи до швейної дільниці. До роботи ставиться добре, поставлені завдання виконує. Стягнень не має, має одне заохочення. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, вступає в суперечки, на зауваження реагує не адекватно. Соціальний зв`язок з рідними не підтримує.

Ті обставини, що засуджений ОСОБА_6 має одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень не має, ще не підтверджують того, що засуджений повністю став на шлях виправлення, оскільки така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_6 , зазнає позитивних змін.

Згідно характеристик, що маються в матеріалах особової справи, - ОСОБА_6 характеризується задовільно та добре, працевлаштований на виробництві установи до швейної дільниці. До роботи ставиться добре, поставлені завдання виконує; дотримується норм які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня; за час відбування покарання довів своє виправлення та заслуговує на застосування до нього умовно- дострокового звільнення. Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженому 01.10.2020 року оголошено подяку ( за сумлінну поведінку та ставлення до праці у 3-му кварталі 2020р.,).

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що процес виправлення ОСОБА_6 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд вважає неможливим застосування до засудженого ОСОБА_6 , умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення. При цьому, неодноразово судимий ОСОБА_6 звільнявся умовно-достроково, але відповідних висновків для себе не зробив і продовжував свою злочинну діяльність, що свідчить про те, що засуджений усвідомлено не бажає ставати на шлях виправлення і чергове умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання буде суперечити досягненню мети покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України.

Твердження засудженого стосовно того, що він довів своє виправлення і готовий до правослухняної поведінки без відбування покарання, є голослівними. Умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд ,-

ухвалив:

В задоволені сумісного подання ДУ П`ятихатської виправної колонії № 122 в Дніпропетровській області та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1