Провадження № 11-кп/824/42/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

22 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.10.2014 року Святошинським районним судом міста Києва за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік,

-05.05.2015 року Голосіївським районним судом міста Києва за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 2 роки,

-25.10.2016 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки,

- 13.02.2017 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений по відбуттю строку покарання 26 квітня 2019 року

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна.

Відповідно дост. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, 05.07.2020 року приблизно о 14 годині 02 хвилини, ОСОБА_7 перебував у приміщенні магазину «Космо», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Сосюри 2-а, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення товару з даного магазину.

Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 підійшов до стелажів з парфумованою водою та парфумами, де взяв туалетну воду Million 50 ml, закупівельною вартістю1 082 грн. 50 коп., та туалетну воду Mont Blanc Starwalker 50 ml, закупівельною вартістю 837 грн. 30 коп., які сховав до рюкзака, що був при ньому. В подальшому, ОСОБА_7 підійшов до стелажу з термосами, де в нього повторно виник умисел на таємне викрадення майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення. Продовжуючи свої злочинні дії, 05.07.2020 року близько 14 години 10 хвилин ОСОБА_7 , підійшов до стелажу, з якого взяв термос Ningbo на 350 ml, закупівельною вартістю 51 грн. 93 коп., що належить ТОВ «Космо», який сховав до свого рюкзака. В подальшому, скориставшись відсутністю уваги з боку продавців магазину «Космо», що за адресою: м. Київ, вул. Сосюри 2-а, ОСОБА_7 не розрахувавшись за обраний товар, вийшов з викраденим ним майном із магазину та у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Так, ОСОБА_7 , своїми умисними діями, що виразились у повторному таємному викраденні чужого майна, а саме: туалетної води Million 50 ml закупівельною вартістю 1082 грн. 50 коп., туалетної води Mont Blanc Starwalker 50 ml закупівельною вартістю 837 грн. 30 коп., та термосу Ningbo на 350 ml закупівельною вартістю 51 грн. 93 коп., завдав магазину ТОВ «Суматра- ЛТД» матеріальної шкоди на загальну суму 1 971 грн.73 коп.

Не погоджуючись з вироком суду, перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог прокурор послався на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Зазначає, що попередньо застосовані до обвинуваченого заходи, пов`язані з реальним відбуванням покарання у виді позбавлення волі, не призвели до позитивних змін в його особистості і не створили готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. Вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства неможливе та становить небезпеку вчинення нових злочинів. Також зазначає, що в матеріалах даного кримінального провадження відсутні будь-які дані, що підтверджували б наявність такої обставини, як щире каяття, а визнання вини обвинуваченим свідчить про те, що останній під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого покарання за вчинене.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 визнав винним себе у вчиненні інкримінованого злочину, апеляційний суд переглядає вирок лише у межах апеляційної скарги обвинуваченого, виходячи з того, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за обставин зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора стосовно невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З вироку суду вбачається, що призначаючи покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, суд дотримався вказаних вимог закону.

Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що вказаний злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу винного, який раніше неодноразово судимий, має місце реєстрації та постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до ст. 66 КК України, обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи наведене, суд дійшов до обгрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, зі здійсненням контролю за його поведінкою, якщо ОСОБА_7 протягом іспитового строку не вчинить злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Із таким висновком погоджується колегія суддів, оскільки судом першої інстанції дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України та призначено ОСОБА_7 покарання, яке відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Підстав для скасування вироку в частині призначеного ОСОБА_7 покарання колегія суддів не знаходить, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя