Справа № 446/2307/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 20 березня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, не одружений, на утримані неповнолітніх та малолітніх дітей немає, раніше неодноразово судимого, востаннє 04.12.2020 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч. 3 ст.185 КК України,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 20.03.2020 близько 14:00 год., перебуваючи по вул. Київська в смт. Запитів Кам`янка-Бузького району Львівської області керуючись прямим умислом, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом розбиття скла проник в автомобіль марки «Toyota» моделі «Camri» д.н.з. НОМЕР_1 , звідки таємно викрав чоловічу сумку у якій знаходилися грошові кошти в сумі 10 000 грн. та 200 доларів США, золотий ланцюжок 858 проби вагою 25 грам, що належали потерпілому ОСОБА_6 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Toyota» моделі «Camri» д.н.з. НОМЕР_1 , посвідчення водія, паспорт громадянина України, картку платника податків, пенсійне посвідчення видані на ім`я ОСОБА_6 , та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 42110,50 грн.

Такими діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше сховище, вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, щиро розкаявся. Зокрема пояснив, що він дійсно перебуваючи у смт. Запитів, біля школи побачив автомобіль потерпілого де у салоні була сумка чорного кольору. Він розбив вікно автомобіля та викрав сумку. Гроші та золото забрав, а документи викинув. Вказав, що щиро розкаюється та просив суворо його не карати, так як потерпілий до нього претензій не має.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду (а.с. 50).

Суд заслухавши думку учасників судового провадження дійшов висновку про можливість розгляду справи за умов відсутності потерпілого.

Суд з`ясував, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, не оспорював і правильно розуміє зміст цих обставин. Прокурор в свою чергу, також не оспорював фактичні обставини, при яких вчинено кримінальне правопорушення. Сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

Відтак, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, матеріали щодо речових доказів, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше сховище, вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей не має, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, останній раз 04.12.2020 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років та 1 місяця позбавлення волі.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та відповідає загальним засадам призначення покарання і не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Водночас, як видно з обставин справи, дане кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_5 20.03.2020, тобто до винесення вироку Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04.12.2020 де йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і один місяць.
Таким чином, покарання ОСОБА_5 необхідно призначити покарання з врахуванням ч. 4 ст. 70 КК України відповідно до якої, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальних витрат по справі не має.

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за необхідне продовжити до набрання вироком законної сили, однак не більше ніж на 60 днів, а саме до 29.04.2021 включно і не знаходить правових підстав для зміни такого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та 6 (шість) місяців.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04.12.2020, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та 6 (шість) місяців, зарахувавши відбуте частково покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04.12.2020.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 25 листопада 2020 року.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 25 листопада 2020 року до моменту постановлення даного вироку з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Обраний запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до дня набрання даним вироком законної сили, однак не більше ніж на 60 днів, а саме до 29.04.2021 включно.

Речові докази по справі:

-Чоловічу сумку (барсетку) чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Toyota» моделі «Camri» д.н.з. НОМЕР_1 , посвідчення водія, паспорт громадянина України, картку платника податків, пенсійне посвідчення видані на ім`я ОСОБА_6 вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_6 згідно розписки від 10.04.2020 (а.с. 42);

-Оптичний диск «Nanotex 52X» ємністю 700 МВ залишити при матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1