Провадження № 1-кс/752/202/21
У Х В А Л А

08.02.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 від 30.03.2019 р. про закриття кримінального провадження № 0002024 від 12.03.2019 р.,

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва зі скаргою на постанову слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 від 30.03.2019 р. про закриття кримінального провадження № 0002024 від 12.03.2019 р.
Скарга обґрунтована тим, що на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва було зобов`язано уповноважену особу Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою адвоката ОСОБА_3 від 17.01.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Такі відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002024.
24.11.2020 р. заявник отримав з Київської міської прокуратури № 1 копію постанови слідчого від 30.03.2019 р. про закриття кримінального провадження.
Зазначене рішення слідчого заявник вважає незаконним та просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження, оскільки в ході проведення досудового розслідування не допитав заявника, не зробив будь-які заити, направлені на встановлення осіб, причетних до вчинення злочину, не здійснив будь-яких слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Заявник подав клопотання про розгляд скарги у його відсутність.
Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду скарги повідомлялись належним чином, надавши матеріали кримінального провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Голосіївського УП Гу НП у м.Києві перебувало кримінальне провадження №0002024 від 12.03.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, відомості про яке внесені за заявою ОСОБА_3
30.03.2019 р. постановою слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 кримінальне провадження було закрито в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303, частини 1 статті 304 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно положень статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого.
Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
В силу положень ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
За правилами частини 3 статті, пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.
Постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
В обґрунтування підстав для закриття кримінального провадження слідчий посилається на те, що в ході досудового розслідування обставини, які б вказували на те, що дана подія мала місце внаслідок протиправних дій сторонніх осіб, не виявлено, свідки та очевидці не встановлені, об`єктивні дані щодо вчинення шахрайства з грошовими коштами ОСОБА_3 не виявлено.
Однак, слідчий в оскаржуваній постанові в порушення вимог ст.110 КПК України не зазначає, які слідчі дії були проведені з метою встановлення свідків події, обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не посилається на будь-які докази на підставі яких він прийшов до висновку про відсутність в даній події суспільно-небезпечного діяння.
Закриваючи кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, слідчий не вказав, який саме елемент складу злочину, передбачений ч.1 ст.190 КК України, відсутній у даному випадку, а також не зроблено висновок чи існувала взагалі подія злочину.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні не були вжиті передбачені кримінальним процесуальним законом заходи для з`ясування всіх фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, а винесена постанова є необґрунтованою.
Враховуючи зазначені обставини, вважаю, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0002024 від 12.03.2019 р. є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а постанова слідчого скасуванню.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова не є законною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 від 30.03.2019 р. про закриття кримінального провадження № 0002024 від 12.03.2019 р., задовольнити.
Постанову слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 від 30.03.2019 р. про закриття кримінального провадження № 0002024 від 12.03.2019 р. скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя