Справа № 243/7476/15-к
Провадження № 1-в/243/145/2021
У Х В А Л А
іменем України

27 травня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника лікувальної установи ОСОБА_4

лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7

представника органу опіки та піклування ОСОБА_8 ,

особи, стосовно якої вирішується питання

про продовження застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування із звичайним наглядом відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. м. Донецьк, громадянина України, не працюючого, який є особою з інвалідністю 2 групи, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

28.04.2021 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська» про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , в обґрунтування якої заявник посилається на те, що рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.09.2015 року про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 не виконано, у зв`язку з тим, що останній протягом шести років проживав у матері у місті Донецьку, а потім у батька в м. Українську, 21.04.2021 року працівниками поліції був доставлений до КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська» для застосування примусових заходів медичного характеру, на теперішній час є необхідність в продовженні застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , оскільки психічний стан останнього не поліпшився: вказує маячні ідеї безглуздого змісту, критика до свого стану та скоєних правопорушень несформована, а також не виконання рішення суду про застосування примусових заходів медичного характеру.

Представник лікувальної установи ОСОБА_4 , лікар-психіатр ОСОБА_5 в судовому засіданні просили продовжити примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Законний представник ОСОБА_7 представник органу опіки та піклування ОСОБА_8 просила продовжити застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

ОСОБА_7 заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на покращення свого психічного стану та на можливість продовження ним лікування за місцем проживання.

Захисник адвокат ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на не доведення представником лікувальної установи необхідності продовження відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування із звичайним наглядом, на його думку у ОСОБА_7 сформована критика до свого стану та скоєних кримінальних правопорушень, продовжити лікуватися він може самостійно без примусового поміщення до лікувальної установи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.09.2015 року звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за суспільно небезпечні діяння, передбачені ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України, застосовано відносно нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 12 від 22.04.2021 року, складеного відносно ОСОБА_7 , психічний стан останнього не поліпшився: вказує маячні ідеї безглуздого змісту, критика до свого стану та скоєних правопорушень несформована.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність такого висновку комісії лікарів-психіатрів, бо їх висновок складено з дотриманням процесуального порядку, компетентними особами, які наділені спеціальними знаннями в області психіатрії, а тому доводи ОСОБА_7 та його захисника у відсутності підстав для продовження заходів медичного характеру є необґрунтованими.

Частинами 3-5 статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Аналогічні положення щодо продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру визначені і положеннями статті 95 Кримінального кодексу України.

Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру, відповідно до положень частини 1 статті 514 КПК України, здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу медичного характеру. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

З огляду на вищенаведене, а також з урахуванням того, що ухвала Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.09.2015 року про застосування примусових заходів медичного характеру невиконана, ОСОБА_7 за висновком комісії лікарів-психіатрів потребує подальшого лікування, суд вважає за необхідне задовольнити заяву КНП «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» та продовжити примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 512, 514, 516 КПК України, ст.ст. 94, 95 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд

У Х В А Л И В :

Заяву комунального некомерційного підприємства «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування у відділенні зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 28.05.2021 року о 08 год. 15 хв.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Донецької області