ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2283/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" червня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000026 від 17.02.2021 р. за ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на: нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, із забороною відчужувати дане нежитлове приміщення будь-яким особам, товариствам, установам, організаціям, підприємствам та фізичним особам.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000026, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2021, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, власник майна в судове засідання не викликався, що з огляду ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Частиною 2 ст. 172 КПК України, визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності власника майна.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Клопотання обґрунтовано наступними обставинами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що рішенням Київської міської ради № 284/5096 від 02.12.2010 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» та розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 1112 від 10.12.2010 «Про питання організації управління районами в м. Києві» до комунальної власності територіальної громади міста Києва та до сфери управління Дарницької райдержадміністрації передано нежилий будинок на Харківському шосе, 160/160а.

На виконання рішення Київської міської ради № 270/270 від 09.10.2014 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва», розпорядженням Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в м. Києві № 33 від 30.01.2015 «Про закріплення за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва» зазначений нежилий будинок (незавершений будівництвом об`єкт) передано в господарське відання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (далі Керуюча компанія).

Відповідно до рішення Київської міської ради № 270/9758 від 23.10.2013 «Про питання, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва» Керуючою компанією забезпечено виготовлення технічного паспорту на будівлю, виконаного ТОВ «Б-Т-І» 24.06.2019 та 08.07.2020 здійснено реєстрацію права власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради на вищевказаний об`єкт нерухомості (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000).

За інформацією Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Керуючої компанії встановлено, що рішення про приватизацію вказаного майна не здійснювалося, а відтак нежитлове приміщення (окремо стояча будівля), розташоване по АДРЕСА_2 є комунальною власністю, не приватизувалося та з власності територіальної громади міста Києва у встановленому порядку не вибувало.

Разом з тим, Керуючою компанією 05.05.2016 проведено обстеження вищевказаного об`єкту нерухомості та встановлено факт її використання невідомими особами для здійснення підприємницької діяльності. Суб`єктам підприємницької діяльності, які без законних підстав займали приміщення неодноразово вручалися приписи. Черговим обстеження нежилої будівлі 09.09.2020 встановлено, що приписи не виконані, приміщення використовується третіми особами, про що складено акт та проведено фотофіксацію.

В ході досудового розслідування допитаний ОСОБА_4 повідомив, що за ним фактично зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості по АДРЕСА_2 , надавши витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому зазначена інша адреса. Пояснити правові підстави права власності на це майно не зміг, жодних документів надано не було. Також ОСОБА_4 пояснив, що приміщення у вказаній нежитловій будівлі здаються в оренду ТОВ «Білий Дім №1», директором якого є також ОСОБА_4 .

Також, ОСОБА_4 надав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 161221435 від 27.03.2019. Згідно вказаної довідки встановлено, що 27.03.2019 державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_5 внесені відомості про реєстрацію права власності ОСОБА_4 на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 , площею 84,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000).

Підставою виникнення права власності вказана довідка про показники об`єкта нерухомого майна № 3 від 14.01.2019, видана ФОП « ОСОБА_6 », яка в свою чергу не є документом, що свідчить про право власності.

Таким чином, на даний час за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , яке фактично являється нежитловим приміщенням по АДРЕСА_2 , що є комунальним майном та належить територіальній громаді міста Києва.

Крім того, Комунальне підприємство Київської міської ради Київське міське бюро технічної інвентаризації» листом № 062/14-5451 (И-2020) від 30.04.2021 повідомлено місцеву прокуратуру, що згідно з даними реєстрових книг по нежитловому фонду за адресою в АДРЕСА_1 , нежитлові будівлі/будівлі на праві власності не реєструвались.

За інформацією Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва № 073-3705 від 30.04.2021 встановлено, що Департамент не видавав, не реєстрував документів, які б надавали право на виконання підготовчих/будівельних робіт та не приймав об`єкти будівництва в експлуатацію за вказаними адресами.

Постановою слідчого від 27.05.2021 р., нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, могло зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також для збереження речових доказів дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000026 від 17.02.2021 р. за ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, із забороною відчужувати дане нежитлове приміщення будь-яким особам, товариствам, установам, організаціям, підприємствам та фізичним особам.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, але оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1