Номер провадження: 11-сс/813/1174/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 20.07.2021, якою в межах кримінального провадження № 0000495 від 17.07.2021 відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без місця реєстрації, без постійного місця мешкання, раніше неодноразово судимого;
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави

установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 15.09.2021 із утримання в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» без визначення застави.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його виним.
Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, суд враховує, що підозрюваний ОСОБА_7 , не має міцних соціальних зв`язків, а також те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, тому він може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, оскільки був засуджений Приморським районним судом м. Одеси та на шлях виправлення не став, що свідчить про наявність ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.
Також, слідчий суддя врахував ту обставину, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , суд враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків.
Окрім того, слідчий суддя, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважав за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 зазначив, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та постановленою із порушенням вимог КПК України, з огляду на наступне:
- заявлені слідчим та прокурором ризики того, що підозрюваний може, переховуватись від органів досудового розслідування та суду не підтверджуються документами та матеріалами справи, оскільки ОСОБА_7 має постійне місце проживання в м. Одесі, позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, а також низку хронічних захворювань;
- слідчим суддею прийнятий до уваги майновий стан підозрюваного, фактично, окрім тяжкості злочину, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , сторона обвинувачення більше абсолютно нічим не обґрунтувала необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Посилаючись на викладене, виходячи з цілей ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, захисник просить змінити запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 на більш м`який у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали видно, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні ухвали.

Так, мотивуючі обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , слідчий суддя послався в ухвалі на матеріали провадження, долучені до клопотання слідчого.

Слідчий суддя дійшов висновку, що на даному етапі досудового розслідування, наявні в матеріалах кримінального провадження докази є вагомими та такими, що об`єктивно обґрунтовують підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Зокрема, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011, заява № 42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а, саме у тому, що 17.07.2021, приблизно о 04 год. 40 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, провулок Каркашадзе 1, біля сходів до «Траси здоров`я», маючи єдиний прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаним із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, побачив ОСОБА_10 , який рухався у напрямку моря з вищевказаних сходів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів ОСОБА_7 наблизився до ОСОБА_10 зі спини, схопив обома руками за шию та почав душити. Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 повалив ОСОБА_10 на бетонні сходи обличчям до гори, та перебуваючи обличчям до ОСОБА_10 із застосуванням ножа, який знаходився у нього в правій руці наніс останньому три удари в область живота, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження, а саме: проникаючу рану передньої черевної стінки з пошкодженням великого сальника.

В подальшому, ОСОБА_7 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_10 , визначив предметом свого посягання майно, яке належало ОСОБА_10 , а саме: наручний годинник «Casio», вартістю 600 гривень, мобільний телефон марки «Iphone SE», вартістю 4000 гривень, металеве кільце, вартістю 50 гривень та грошові кошти у сумі 3000 гривень, чим спричинив матеріальних збитків останньому на загальну суму 7650 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується наведеними доказами, наявними в матеріалах справи, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.

Погоджуючись з висновками слідчого судді, щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому його підозрюють, а також виходить з того, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати провадженню іншим чином, оскільки він є раніше неодноразово судимим, останній раз 12.04.2021 за вчинення умисного злочину, він є не працевлаштованим, отже не має джерел для існування, не одруженим, не має місця реєстрації та стійких соціальних зв`язків.

Натомість, апеляційний суд також враховує наявність ризику можливого вчинення підозрюваним іншого злочину, оскільки згідно наданих прокурором документів, 12.04.2021 відносно ОСОБА_7 Приморським райсудом м. Одеси постановлений вирок, яким він визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, та йому зарахований у строк покарання строк перебування під вартою з 25.03.2020 по 24.03.2021. Проте, незважаючи на звільнення в березні 2021 року з-під варти, через незначний проміжок часу ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого корисливого злочину із застосуванням насильства, що свідчить про наявність ризику можливого вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Окрім того, апеляційний суд враховує те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , вчинений ним із застосуванням насильства, у зв`язку з чим може незаконно впливати на потерпілого з метою схилення його до зміни показань.

До того ж, обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що заявлені слідчим та прокурором ризики того, що підозрюваний може, переховуватись від органів досудового розслідування та суду не підтверджуються документами та матеріалами справи, оскільки ОСОБА_7 має постійне місце проживання в м. Одесі, позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, а також низку хронічних захворювань.

Натомість, стороною захисту в апеляційному суді надані копія характеристики за місцем мешкання ОСОБА_7 , договір оренди житла від 17.01.2021 та результати обстеження МРТ від 23.07.2020, які апеляційний суд оцінює критично, оскільки в межах кримінального провадження № 0000860 від 25.03.2020 відносно ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з 25.03.2020 по 24.03.2021, у зв`язку з чим він не міг 17.01.2021, знаходячись у слідчому ізоляторі укласти договір оренди житла. Натомість, характеристика від сусідів не може слугувати беззаперечною обставиною забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а результати обстеження МРТ датовані 2020 роком, отже не можуть бути підставою для постановлення діагнозу станом на 2021 рік та обставиною, що виключає можливість утримання ОСОБА_7 під вартою в умовах слідчого ізолятору.

Стосовно тверджень захисника про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки належних та допустимих доказів наявності в нього міцних зв`язків, апеляційному суду не надано, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як на території міста Одеси не зареєстрований, постійного місця мешкання не має.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судове рішення є законним і обґрунтованим, а підстав для задоволення апеляційної скарги захисника під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення є законним і обґрунтованим, а підстав для задоволення апеляційної скарги захисника під час апеляційного розгляду не встановлено, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 20.07.2021, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.09.2021 без визначення застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3