Справа № 461/3558/21
Провадження № 1-кс/461/2523/21
УХВАЛА
Іменем України
06.05.2021 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови та зобов`язання до вчинення дій
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій скасувати постанову прокурора ОСОБА_4 від 08.04.2021 року, винесену на виконання ухвали у справі №461/2274/21; скасувати постанову прокурора ОСОБА_4 від 08.04.2021 року, винесену на виконання ухвали у справі №461/2305/21; зобов`язати прокурора Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 припинити бездіяльність, що полягає у невизнанні мене потерпілим; зобов`язати Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 і заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 припинити бездіяльність, що полягає у невиконанні ухвали у справі №461/2274/21 та нерозгляді скарги на недотримання розумних строків; зобов`язати прокурора Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону уповноваженого на здійснення процесуального керівництва в кримінальному провадженні №0001542 від 02.10.2019 року розглянути мою заяву від 11.03.2021 року про визнання потерпілим з дотриманням положень ст.55 КПК України та повідомити мене про прийняте рішення у спосіб та строки визначені КПК України; зобов`язати Керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, розглянути мою скаргу від 02.03.2021 на недотримання розумних строків слідчим у кримінальному провадженні №0001542, за результатами розгляду скарги прийняти рішення у формі постанови, про що повідомити мене у встановленому КПК України порядку; зобов`язати уповноваженого прокурора Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону визнати ОСОБА_3 потерпілим та надати йому пам`ятку потерпілого.

В обґрунтування скарги покликається на те, що в провадженні Слідчого управління ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0001542 від 20.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. Заявник зазначає, що постановою прокурора ОСОБА_4 від 08.04.2021 року безпідставно відмовлено у визнанні його потерпілим у даному кримінальному провадженні. Заявник стверджує, що звільненням йому було завдано моральної та матеріальної шкоди, таке відбулося за належне виконання службових обов`язків, то стало причиною моральних страждань заявника. Окрім того, матеріальна шкода, спричинена звільненням полягає в тому, що ОСОБА_3 було позбавлено засобів для існування. Вважає, що таке рішення прокурора є необґрунтованим та незаконним. Просить скаргу задоволити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак на електронну адресу Галицького районного суду м.Львова скерував клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить таку задоволити.

Представник суб`єкта оскарження у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності слідчого на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до ст.107 КПК України фіксування судового процесу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що в провадженні Слідчого управління ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0001542 від 20.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Постановою прокурора ОСОБА_4 від 08.04.2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0001542 відмовлено.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Слідчий суддя зазначає, що для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документу. Разом з тим ч.5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Тому, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду даної категорії справ.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим.
У своїй заяві ОСОБА_3 зазначає, що звільненням йому було завдано моральної та матеріальної шкоди, таке відбулося за належне виконання службових обов`язків, то стало причиною моральних страждань заявника. Окрім того, матеріальна шкода, спричинена звільненням полягає в тому, що ОСОБА_3 було позбавлено засобів для існування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова прокурора ОСОБА_7 від 08.04.2021 року є необґрунтованою, оскільки прокурором не перевірено, чи дійсно ОСОБА_3 було завдано матеріальну шкоду, що є предметом досудового розслідування, не враховано всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а відтак така підлягає скасуванню.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що скаргу в цій частині необхідно задоволити та скасувати оскаржувану постанову.
У свою чергу, у задоволенні скарги в частині зобов`язання прокурора визнати ОСОБА_3 потерпілим, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити, оскільки саме правильність застосування слідчим або прокурором норми ст.55 КПК України є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду даної категорії справ.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.03.2021 року у справі №461/2274/21 зобов`язано прокурора вищого рівня розглянути скаргу ОСОБА_3 від 02 березня 2021 року на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0001542 від 02 жовтня 2019 року, а також ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07.04.2021 року у справі №461/2305/21 зобов`язано прокурора вищого рівня, у порядку встановленому ст.308 КПК України, розглянути скаргу ОСОБА_3 від 22 березня 2021 року на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0001542 від 02 жовтня 2019 року, про результатами розгляду якої невідкладно письмово повідомити особу, яка подала скаргу.
Зважаючи на те, що питання розгляду скарги від 02.03.2021 року вже було предметом судового контролю з боку слідчого судді, суд дійшов висновку, що скарга в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки з цього приводу наявне судове рішення, яке набрало законної сили. Відтак, в силу положень статті 129-1 Конституції України, згідно яких суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання, вказане питання не потребує дублювання в іншому судовому рішенні з приводу розгляду справи з тих самих фактів та обставин.
Окрім того, вимога ОСОБА_3 щодо зобов`язаня Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 і заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 припинити бездіяльність, що полягає у невиконанні ухвали у справі №461/2274/21 не є процесуальною дією чи бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку ст. 303 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 55, 56, 94, 220, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

Скаргу задоволити частково.

Скасувати постанову прокурора ОСОБА_4 від 08.04.2021 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0001542.

Зобов`язати прокурора ОСОБА_4 повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 05.04.2021 року.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1