Справа № 576/2543/19
Провадження № 1-кп/589/873/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
- у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України.
У підготовчому судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження підсудне Шосткинському міськрайонному суду Сумської області, обвинувальний акт відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України немає.
Прокурор, потерпіла, захисники та обвинувачені вважають можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_6 просила прийняти до розгляду у вказаному кримінальному провадженні цивільний позов, в якому просила стягнути з обвинувачених на її користь в рахунок відшкодування завданої ними матеріальної і моральної шкоди 113 526,00 грн.
Прокурор, обвинувачені та захисники не заперечували проти клопотання потерпілої.
Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України - особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Враховуючи зазначені положення закону, суд вважає за можливе прийняти до розгляду у кримінальному проваджені цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 .
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , мотивуючи вказане клопотання тим, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Крім цього існують ризики переховування обвинувачених від суду та незаконного впливу на свідків, потерпілу.
Обвинувачені заперечили проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити їм запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на наявність міцних соціальних зв"язків. Так, ОСОБА_11 зазначив, що проживає з батьками, має на утриманні доньку, яка мешкає з колишньою дружиною. Обвинувачений ОСОБА_10 також відзначив, що мешкає з батьками та цивільною дружиною.
Захисники підтримали позицію своїх підзахисних, посилаючись на можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши сторони кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Одночасно, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинувачених, міцність соціальних зв`язків, наявність судимостей.
Згідно з п.4, 5 ч. 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи - яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Вирішуючи питання щодо застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Так, на підтвердження наявності ризиків переховування обвинувачених від суду та незаконного впливу на потерпілу та свідків свідчать дані про: тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; суворість покарання, яке загрожує останнім у разі визнання їх винними у вчиненні вказаного злочину.
Також слід зазначити, що відсутні достатні підстави вважати, що наявність у обвинувачених батьків та дружини у ОСОБА_10 зможе виступити превентивним засобом у їх поведінці.
Надані суду позитивна характеристика ОСОБА_9 за час перебування у СІЗО, довідка про сумлінну сплату останнім аліментів на утримання доньки та наявність у нього вищої педагогічної освіти не спростовують наявність ризиків, наведених прокурором, та не дають підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, захист пропонує встановити цілодобовий домашній арешт, разом з тим суду не надано доказів згоди взяття іншими особами на себе обов`язку та їх можливості по утриманню обвинувачених під час їх цілодобового перебування під домашнім арештом.
Що стосується посилань обвинувачених на незадовільний стан здоров`я, то слід зауважити, що доказів щодо наявності захворювань у обвинувачених суду не надано, а посилання ОСОБА_9 на наявність бронхіальної астми, а ОСОБА_10 на епілепсію не знижують ступінь встановлених ризиків і не виключають можливість перебування осіб під вартою.
Також суд враховує наявність у ОСОБА_10 не знятих і непогашених судимостей.
Тому суд, зважаючи на вимоги ст. 178, 194 КПК України, враховуючи наведені обставини, вважає обґрунтованими на даний час ризики, що обвинувачені можуть переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілу.
На даний час застосування інших більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченим суд вважає недостатніми та такими, що не зможуть забезпечити належну поведінку обвинувачених та запобігти наведеним ризикам.
Застосовуючи такий запобіжний захід як тримання під вартою, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_10 та ОСОБА_9 має особливо високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також, суд, зважаючи на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає підстав для визначення розміру застави.
Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - до 24-00 години 01 лютого 2020 року .
Керуючись ст.ст. ст. ст. 128, 177, 178, 183, 194, 314, 315, 369, 385 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області на 13 годину 55 хвилин 09 січня 2020 року.
У судове засідання викликати прокурора, захисників, обвинувачених, потерпілу.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, прийняти до розгляду у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 лютого 2020 року включно.
Клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 лютого 2020 року включно.
Роз`яснити учасникам провадження право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на підставі їх письмового клопотання.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу до Сумського апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення, а для особи, яка тримається під вартою, з моменту її отримання в той же строк.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3