Єдиний унікальний номер 205/1924/21
Номер провадження 1-кс/205/283/21
УХВАЛА
іменем України
12 березня 2021 року
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному 06.02.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
10 березня 2021 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному 06.02.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
В обґрунтування клопотання старший слідчий зазначила, що в провадженні СВ Відділення поліції № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесеного 06.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000111, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що 05.02.2021 року до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла ухвала Ленінського районного суду м. Дніпропетровська про внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення шахрайства відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невстановленою особою, що завдало значну майнову шкоду.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, ОСОБА_5 визнано потерпілим у кримінальному провадженні.
Під час досудового розслідування в якості потерпілого допитано ОСОБА_5 . Як пояснив потерпілий, у його власності перебувала квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де на теперішній час проживають його діти. Відповідно до показань потерпілого, він ніколи особисто не бачився з ОСОБА_6 18.01.2021 року право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано на ОСОБА_6 , що підтверджується витягом з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Враховуючи обставини, викладені в клопотанні, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно з забороною відчуження та розпорядження, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження вказаного нерухомого майна від реалізації третім особам.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 172 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи наведені положення кримінального процесуального законодавства та приймаючи до уваги, що матеріали кримінального провадження можуть свідчити про наявність розумних підозр вважати, що вищевказана квартира є доказом кримінального правопорушення, слідчий суддя доходить висновку, що з метою збереження речових доказів, у даному провадженні слід накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом шляхом заборони на її відчуження та розпорядження нею.

Керуючись ст.ст. 110, 132, 170-173, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному 06.02.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони на її відчуження та розпорядження нею.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1