ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3426/18
провадження № 1-кп/753/495/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" липня 2019 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується за ч. 4,5 ст. 27, ч.2 ст.146, ч.4,5 ст. 27, ч.2 ст. 127, ч.2 ст. 296, ст. 340 КК України клопотання прокурора ОСОБА_4 про переведення обвинуваченого з Державної установи «Торецька виправна колонія №2» на час розгляду даної справи до Відділу забезпечення досудового слідства СБ України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Під час судового розгляду даного кримінального провадження прокурором ОСОБА_4 вдруге заявлено клопотання про переведення обвинуваченого ОСОБА_3 з виправної колонії до Відділу забезпечення досудового слідства СБ України на час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_3 Дарницьким районним судом м. Києва.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що обвинуваченим заявлено клопотання про ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження, а надані прокурором копії матеріалів зібраних в ході досудового розслідування згідно його усних заяв виявилось для нього недостатніми, свою позицію висловлювати відносно доказів він позбавлений можливості через необізнаність зі змістом матеріалів кримінального провадження. Про вказаний факт повідомлялось обвинуваченим неодноразово, в тому числі, і під час визначення порядку і обсягу дослідження показів 03.06.2019 р. та у послідуючих судових засіданнях. Аналогічно про неможливість належним чином реалізовувати захист вказав і захисник ОСОБА_6 в своїй заяві Президенту України від 07 липня 2019 року, зокрема про те, що перебування ОСОБА_3 у колонії перешкоджає адвокатам належним чином здійснювати захист обвинуваченого. Крім того, прокурор послалась на неодноразовий зрив судових засідань через технічні перешкоди та відсутність належного відеоконференцзв`язку. Прокурор просить перевести ОСОБА_3 саме до відділу забезпечення досудового слідства СБ України а не у ДУ «Київський слідчий ізолятор» та ІТТ з тих підстав, щоб уникнути його спілкування з іншими фігурантами кримінального провадження які перебувають у СІЗО і існує ризик їх спілкування.

В судовому засіданні прокурор підтримала своє клопотання та просила його задовольнити.

Захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , думку яких підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , заперечили проти заявленого клопотання, зазначивши про те, після 15.03.2019 року ОСОБА_3 жодних клопотань про надання йому матеріалів досудового розслідування не заявлялось, свою позицію під час дослідження судом матеріалів він висловлює як вміє, вказує про факти, які здійснювались під час досудового розслідування та на стадії виконання слідчим вимог ст. 290 КПК України. Під час конфіденційного спілкування з ОСОБА_3 за допомогою відеоконференції захистом роз`яснюється зміст письмових доказів. Пояснили, що права обвинуваченого не порушені, забезпечується належним чином можливість спілкування захисників зі своїм підзахисним. Також захист зазначив, що прокурор не обґрунтувала у чому ризик спілкування ОСОБА_3 з іншими фігурантами кримінального провадження. Що стосується технічних перешкод для проведення судових засідань, то переведення ОСОБА_3 до слідчого ізолятора не вирішить цю проблему, оскільки заборонити користуватися відеоконференцзв`язком обвинуваченому ніхто не може.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 12 ч.1 ст. 537 КПК України суд має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.

Порядок вирішення судом вказаного питання регламентується нормами ст. 539 КПК України.

Судом встановлено, що 31 травня 2018 року ухвалою суду задоволено заяву обвинуваченого ОСОБА_3 та прийнято рішення про здійснення дистанційного судового провадження, тобто проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції (а.п.119-121).

Згідно листа першого заступника ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 22.10.2018 року, на підставі наряду Адміністрації ДКВС України для відбування покарання плановою залізничною вартою, ОСОБА_3 відповідно до розпорядження про виконання вироку Апеляційного суду м. Києва від 13.06.2018 року, що надійшло на адресу установи 08 жовтня 2018 року, був направлений до державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» Донецької області.

Оскільки судовий розгляд даного провадження здійснюється з обвинуваченим в режимі відеоконференції, перебування ОСОБА_3 у колонії на даний час не є перешкодою для проведення судом судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що жодних перепон в реалізації права обвинуваченого на захист не має, реалізація такого права забезпечується судом шляхом надання можливості спілкуватися обвинуваченому ОСОБА_3 віч-на-віч з захисниками в режимі відео конференції.

В зв`язку з викладеним, на даний час відсутні підстави для переведення обвинуваченого ОСОБА_3 з колонії до слідчого ізолятора.

Таким чином на даний час підстав для задоволення клопотання прокурора суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

клопотання прокурора ОСОБА_4 про переведення обвинуваченого ОСОБА_3 з ДУ «Торецька виправна колонія №2» на час розгляду даного кримінального провадження до Відділу забезпечення досудового слідства СБ України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя