Справа № 473/2235/21
Номер провадження 1-кс/473/582/2021
УХВАЛА
Іменем України

"24" червня 2021 р. м. Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 ,
розглянувши скаргу Державного підприємства «Веселинівське лісове господарство» на постанову дізнавача СД Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000276 від 28 квітня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2021 року до Вознесенського міськрайонного суду надійшла скарга ДП «Веселинівське лісове господарство» на постанову дізнавача СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 22 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000276.
Скарга обґрунтована тим, що 28 квітня 2015 року до Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява працівника ДП «Веселинівське лісове господарство» ОСОБА_4 про те, що 28 квітня 2015 року невстановлені особи шляхом вільного доступу проникли на територію Варюшинського лісництва, розташованого в с. Варюшине Веселинівського району, звідки таємно викрали металевий борт з тракторного причепа та двокорпусний плуг, чим спричинили лісництву матеріальну шкоду.
28 квітня 2021 року відомості за цим фактом внесені до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження №0000276 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Проте постановою дізнавача СД Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області (на час розгляду скарги - СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області) від 22 грудня 2020 року кримінальне провадження №0000276 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України через малозначність та відсутність істотної шкоди).
Заявник вважав, що дізнавач, не здійснивши необхідних слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, зокрема не виконав вказівки процесуального прокурора про проведення ряду слідчих дій та оперативних заходів, передчасно та необґрунтовано закрив кримінальне провадження, належним чином не мотивувавши підстави для закриття у відповідній постанові, а тому просив про скасування оскаржуваної постанови (копію якої отримав лише 15 червня 2021 року).
Представник потерпілого ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав.
Дізнавач СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області в судове засідання не з`явилася, проте надіслала на електронну адресу суду заяву про розгляд скарги без її участі, проти задоволення скарги заперечує.
Заслухавши пояснення представника потерпілого ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000276, слідчий суддя прийшов до наступного.
З матеріалів скарги та кримінального провадження вбачається, що 28 квітня 2015 року до Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява працівника ДП «Веселинівське лісове господарство» ОСОБА_4 про те, що 28 квітня 2015 року невстановлені особи шляхом вільного доступу проникли на територію Варюшинського лісництва, розташованого в с. Варюшине Веселинівського району, звідки таємно викрали металевий борт з тракторного причепа та двухкорпусний плуг, чим спричинили лісництву матеріальну шкоду.
28 квітня 2021 року відомості за цим фактом внесені до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження №0000276 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Проте постановою дізнавача СД Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області (на час розгляду скарги - СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області) від 22 грудня 2020 року кримінальне провадження №0000276 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України через малозначність та відсутність істотної шкоди).
Перевіряючи доводи скарги, слідчий суддя встановив наступне.
Зокрема, в межах кримінального провадження було проведено огляд місця події, допитано в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , долучено до провадження копію статуту ДП «Веселинівське лісове господарство» та довідку про знаходження на балансі та балансову вартість викраденого майна, допитано представника потерпілого ОСОБА_10 , надано ряд доручень на встановлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, відпрацювання осіб, які раніше вчиняли аналогічні злочини, за наслідками проведення яких не встановлено інформацію, яка б могла становити оперативний інтерес.
Кримінальне провадження декілька разів закривалося слідчим, проте постанови про закриття провадження щоразу скасовувалася процесуальним прокурором (постанови прокурора від 22 серпня 2017 року, від 01 лютого 2018 року) з підстав невжиття усіх необхідних заходів для встановлення обставин кримінального правопорушення (необхідності долучення до кримінального провадження правовстановлюючих документів щодо викраденого майна, перевірки на причетність до вчинення кримінального правопорушення працівників ДП «Веселинівське лісове господарство» та осіб, які здійснюють діяльність в галузі сільськогосподарського виробництва).
Зазначені процесуальні вказівки прокурора слідчим (в подальшому дізнавачем) виконані не були.
Оскаржувана постанова (копія якої була отримана потерпілим лише 15 червня 2021 року) не мітить належного обґрунтування відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України через малозначність та відсутність істотної шкоди (з врахуванням наявної в матеріалах кримінального провадження інформації про балансову вартість викраденого майна та положень ч. 3 ст. 85 КУпАП, яка встановлює критерії розмежування між крадіжкою (як кримінальним правопорушенням) та дрібним викраденням чужого майна (як адміністративним правопорушенням)).
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.
Закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і на підставі оцінки слідчим у сукупності всіх доказів, що наявні в матеріалах провадження.
Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно з ч. 2 ст. 91 КПК України процес доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно із ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статі, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України).
Частиною 5 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Встановлені слідчим суддею обставини вказують на те, що скарга подана потерпілим з дотриманням передбаченого ст. 304 КПК України строку.
В судовому засіданні доведено, що дізнавач, не здійснивши необхідних слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, зокрема не виконавши вказівки процесуального прокурора про проведення ряду слідчих дій та оперативних заходів, передчасно та необґрунтовано закрив кримінальне провадження, належним чином не мотивувавши підстави для закриття у відповідній постанові.
У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу Державного підприємства «Веселинівське лісове господарство» на постанову дізнавача СД Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000276 від 28 квітня 2015 року задовольнити.

Постанову дізнавача СД Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області (на час розгляду скарги - СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області) від 22 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000276 від 28 квітня 2015 року - скасувати.

Копії ухвали вручити представнику потерпілого ОСОБА_3 , надіслати для виконання до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області та для відома до Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1