Справа № 214/3684/17
1-кс/214/251/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю заявниці ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву потерпілої ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_4 від розгляду провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Потерпіла заявила відвід слідчому судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 від участі в даній справі.

В обґрунтування заяви зазначила наступне. Нею направлено дисциплінарну скаргу на дії та бездіяльність слідчого судді ОСОБА_4 до ВРП України, в якій доводить про втрату незалежності судді ОСОБА_4 , який забув, що головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави є головним і безперечним фактом. Вважає, що суддя ОСОБА_4 у процесі постановления ухвали від 22.12.20 року повністю знехтував наведеними стандартами, сформульованими у практиці ЄСПЛ. Так у слідчого судді ОСОБА_4 перебували на розгляді скарги, пов`язані з оскарженням дій слідчого в межах кримінального провадження №о0000003 від 03.02.2016 року де він розглянув їх з порушенням потримання змагальності та безсторонності, без належної оцінки допущених порушень вимог КПК України, порушив мої права та свободи, та як наслідок відмовив в задоволенні вимог в скарзі. Вказує, що за ухвалою судді залишена без розгляду вимога про зобов`язання слідчого провести процесуальні дії для збереження викраденого майна ТОВ «МіК» що відбулося 05.05.2018 року де я є скаржник та потерпіла водночас. При розгляді 22.12.20 року скарги на дії слідчого ОСОБА_5 , де вона є потерпілою, вказувала на грубі порушення в кримінальному провадженні, суддя ОСОБА_4 не виконав головну функцію судового нагляду за діями слідчого ОСОБА_5 , а саме що той відмовив в задоволенні вимог про зобов`язання слідчого провести процесуальні дії для збереження викраденого майна ТОВ «МіК» що відбулося 05.05.2018 року де вона є скаржником та потерпілою. Вважає що такі дії судді ОСОБА_4 демонструють умисний зговір і з керівництвом прокуратури 3 та процесуальним прокурором ОСОБА_6 прокуратури N3 м. Кривого Рогу та слідчими Саксаганського ВП НП ГУНП у Дніпропетровської області над захистом громадян та мають ознаки дисциплінарного проступку. Тому не може погодитися з розглядом суддею ОСОБА_4 її заяви про відвід слідчого Саксаганського ВП НП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_5 . Вказує, що в ухвалі по справі 214/3684/17 від 22.12.20 року слідчий суддя згідно ч.2 ст.307 КПК не вмотивував свого рішення, скасувавши постанову слідчого та проявив прихильність та упередження не зобов`язавши вчинити певну дію, щодо задоволені слідчим в клопотаннях, фактично не надав судової оцінки того, що скаржник не одноразово заявляє про майно ТОВ «МіК» вартістю більш як 1 млн. євро, яке не арештовано після повторного викрадення та залишено під загрозою викрадення. При цьому суддя не взяв до уваги і суттєві обставини подій - про те, що тривалий час після повторного викрадення КП 0000203 від грудня 2018 року майну не надано статусу речових доказів в даному провадженні протягом року з моменту заяви про злочин та реєстрації в ЄРДР. Посадовими особами Національної поліції залишено речові докази без належного зберігання , майно не описано по інструкції стосовно правил зберігання речових доказів та не ведеться рух справи згідно інструкції за наказом N 296. Вказує, що майно ТОВ «МіК» знаходиться під загрозою знищення та викрадення через бездіяльність та не законні дії слідчого ОСОБА_5 до сьогодні по причині відсутності неупередженого судового контролю. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі. Наполяґає, що саме ця довіра була критично підірвана, коли суддя ОСОБА_4 змусив її чекати винесення ухвали доранку 05.07.2017 року при розгляді оскарження закриття кримінальних справ , чим спричинив масу негативу до себе особисто, коли вийшов з судового залу не завершивши судового засідання належним чином. Від голови Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг 15.02.20214 року ОСОБА_7 за інформацією ОСОБА_4 надано лжесвідоцтво для місцевих телеканалів Рудана та місцевих СМІ, чим завдано їй моральну шкоду та суддя ОСОБА_4 визвав обґрунтовану недовіру через свій дисціплінарний проступок. Вказує фактичні обставин упередженості судді ОСОБА_4 під час подій 04.07.17 року. Нею, ОСОБА_8 з початку засідання проголошено клопотання про допуск представників для участі в справі. Слідчий суддя ОСОБА_4 для вирішення клопотання пішов до нарадчої кімнати та не вийшов з неї до ранку 35.07.2017 року. Натомість в зал засідання ввійшла судовий розпорядник під кінець робочого дня та почала оголошувати перенесення розгляду справи, чим визвала бажання скаржника чекати на проголошення ухвали про перенесення засідання особисто суддею ОСОБА_4 . З невідомих причин суддя ОСОБА_4 покинув приміщення суду без оголошення особисто про прийняте рішення. Ці події зафіксовані масою свідків. Вона не могла покинути залу засідання до завершення справи та оголошення ухвали судді 04 липня 2017 року, викликала патруль національної поліції через 102 та повідомила, що знаходження в суді вимушене та пов`язане з очікуванням ухвали про перенесення засідання. Однак суддя ОСОБА_4 надав хибну інформацію голові суду ОСОБА_7 та негативна інформація щодо скаржника стала доступна громаді міста через засоби розповсюдження інформації, а саме телебачення та пресу. За заявою до поліції головою суду відкрито кримінальне провадження на мої дії. Та воно закрито за відсутності складу злочину. Висновком від 13 травня 2019 року Членом Вищої Ради Правосуддя ОСОБА_9 ці обставини підтверджені. В кримінальній справі зафіксовано, що скаржник та представники залишилися до ранку в залі суду через дисциплінарний проступок судді. Без проголошення завершення розгляду скарги та перенесення на іншу дату слідчий суддя ОСОБА_4 з невідомих причин зник з приміщення суду. Ці обставини зафіксовані в кримінальній справі. Підозрює, що закриття кримінальної справи коштувало для судді ОСОБА_4 взяттям його на "гачок" національною поліцією для використання цієї обставини для впливу в подальшому на суддю. Зазначає, що цей вплив на суддю проявився протягом 2019 року та мав продовження в 2020 році. Так при поданні скарги щодо бездіяльності слідчих та процесуального прокурора за КП 0000006 від 03.02.16 року справі присвоєно номер 214/3684/17, більшість розглядів згідно авторозподілу попадає на розгляд слідчому судді ОСОБА_4 . Оскарженню його рішення, як слідчого судді не підлягають та наносять надвелику шкоду через відсутність судового контролю за саботуванням розслідування злочину. Таким чином, Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (заява ]Мо33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Нею надається, як доказ 2-й факт незаконного упередженого затягнення розгляду суддею ОСОБА_4 скарги, що прийнята до розгляду від 22.12.20 року про бездіяльність слідчого ОСОБА_5 та з порушенням вимог КПК України приховувалась в системі судової влади України секретарем судді ОСОБА_4 за вказівкою самого судді ОСОБА_4 про що, свідчать докази з направлення матеріалів дисциплінарної скарги на дії судді ОСОБА_4 до ВРП. Їй стало відомо з відкритих джерел громадської ради доброчесності суддів України деякі факти порушення не доброчесності судді. Згідно із деклараціями за 2016-2017 рік відсутні відомості про наявність у судді чи його родини права власності чи права користування на нерухоме майно, у якому можна постійно проживати за місцем роботи судді в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Все задеклароване нерухоме майно судді знаходиться у м. Полтава Полтавської області. Законодавство зобов`язує декларувати об`єкти нерухомості, що належать судді та членам його сім`ї на праві приватної власності або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування. Таким чином, суддя мав би задекларувати житло за місцем роботи, у якому він проживає (користується) на будь-яких підставах. Громадська рада доброчесності (ГРД) незалежний громадський орган, що з 2016 року на підставі статті 87 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» сприяє Вишій кваліфікаційній комісії суддів (ВККС) в оцінюваній чинних суддів та доборі кандидатів на посади суддів. Вказує, що суддя ОСОБА_4 подав декларацію родинних зв`язків за 2012-2017 роки де вказав рідного брата ОСОБА_10 колишнього прокурора та колишню дружину ОСОБА_11 , як теперішнього прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратура Полтавської області та колишню тещю на пенсії суддя апеляційного суду м. Полтавської області. Для неї, як громадська діяча та спостерігача корупційного злочину в органах прокуратури та Національної поліції став факт упередженої поведінки саме судді ОСОБА_4 з самого початку його роботи на посаді судді в Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу. За правилами пункту 8 глави 2 розділу II Положення відповідність судді критерію професійної етики оцінюється (встановлюється) за такими показниками: відповідність витрат і майна судді та членів його сім`ї, а також близьких осіб задекларованим доходам; відповідність судді вимогам законодавства у сфері запобігання корупції; політична нейтральність; дотримання поведінки, що забезпечує довіру до суддівської посади та авторитет правосуддя; дотримання суддівської етики та наявність обставин, передбачених підпунктами 3, 5-8, 13 частини першої статті 106 Закону; інші дані, які можуть вказувати на відповідність судді критерію професійної етики. Ці показники оцінюються за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє, та співбесіди. Згідно з пунктом 9 глави 2 розділу II Положення відповідність судді критерію доброчесності оцінюється (встановлюється) за такими показниками: відповідність витрат і майна судді га членів його сім`ї задекларованим доходам; відповідність способу (рівня) життя судді та членів його сім`ї задекларованим доходам; відповідність поведінки судді іншим вимогам законодавства у сфері запобігання корупції; наявність обставин, передбачених пунктами 1, 2, 9-12, 15-19 частини першої статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; наявність фактів притягнення судді до відповідальності за вчинення проступків або правопорушень, які свідчать про недоброчесність судді; наявність незабезпечених зобов`язань майнового характеру, які можуть мати істотний вплив на здійснення правосуддя суддею; інші дані, які можуть вказувати на відповідність судді критерію доброчесності. Їй стала відомою інформація стосовно родинних зв`язків судді ОСОБА_4 саме брата ОСОБА_10 , який відомий, як одіозний корумпований прокурор обласної Полтавської прокуратури та який притягався до кримінальних проваджень по факту: хабарництва, вимагання і кришуванням угруповання з іншими прокурорами обласної прокуратури з вибудуванням цілої бізнес-імперії. На теперішній час був звільнений за вищевказаним. Вказує, що прокурор ОСОБА_10 не гидував ніякими незаконними діями: від відмазки» злочинців, прямого вимагання, і, нарешті, до фальсифікації документів. У цьому йому допомагала «спайка» з корумпованими співробітниками правоохоронних структур і зв`язку в Генпрокуратурі. На місцевому рівні ОСОБА_10 був фігурантом багатьох інших резонансних і скандальних історій. Наприклад, закриття кримінальної справи про зловживання на водоканалі, пов`язаних з примусовою заміною лічильників, дозволило розбагатіти прокурору па 200 тис. Гривень. За суму в 150 тис. гривень він «спустив на гальмах» справу про побиття місцевого співробітника СБУ групою з трьох раніше судимих ??«відморозків». Сам прокурор ОСОБА_10 пізніше в інтерв`ю, коментуючи цей епізод, заявляв, що з трьох учасників побиття двоє отримали реальні «терміни», а третій - в «бігах». Цікаво, хто ж саме допоміг йому «втекти»? В 2013 році ОСОБА_10 взяв 160 тис. Євро «відкупних» у бізнесмена ОСОБА_12 . Останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, збив в місті Лубни на пішохідному переході десятикласницю. Після того, як було порушено кримінальну справу, ОСОБА_13 «домовився» з ОСОБА_14 , і той забезпечив запобіжний захід у вигляді підписки і не перешкоджав у виїзді бізнесмена в Італію разом з сім`єю (а також великою сумою грошей, знятою з рахунку в банку). Таких фактів достатньо для відводу слідчого судді ОСОБА_4 так, як простежується така сама жага для покриття злочину органів Криворізької місцевої прокуратури №3 та СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП , практично один в один є поведінка судді ОСОБА_4 як і його рідного брата. За таких обставин, не довіряє цьому судді і вважаю, що слідчий суддя ОСОБА_4 не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, що зикликають сумнів у його неупередженості тому повинен був взяти самовідвід за наступним.

26 березня 2021 року у судовому засіданні потерпіла підтримала заяву. У судовому засіданні за клопотанням потерпілої для надання належно оформлених доказів, була оголошена перерва до 11 год. 50 хв. 31 березня 2021 року. У судове засідання 31 березня 2021 року потерпіла не прибула, подавши заяву про відкладення розгляду справи.

Інші учасники у судове засідання як 26 березня 2021 року, так і 31 березня 2021 року, не прибули.

Оскільки всі учасники були належним чином повідомлені про судове засідання, потерпіла свою думку висловила 26 березня 2021 року, суд визнав за можливе провести 31 березня 2021 року розгляд заяви про відвід за відсутності учасників.

Вислухавши потерпілу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що підстав для задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_4 , не мається. При цьому, суд враховує наступне.

Так, відповідно до змісту п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо існують інші обставини, ніж визначені п.1, 2, 3 ч.1 ст. 75 КПК України, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як передбачено ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що потерпіла не надала доказів на підтвердження тих обставин, які на її думку, свідчать про обґрунтованість недовіри до судді.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено, передбачених ст. 75 ч.1 КК України, підстав для відводу слідчому судді ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 371, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від здійснення судового розгляду даного кримінального провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю заявниці ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву потерпілої ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_4 від розгляду провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Потерпіла заявила відвід слідчому судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 від участі в даній справі.

В обґрунтування заяви зазначила наступне. Нею направлено дисциплінарну скаргу на дії та бездіяльність слідчого судді ОСОБА_4 до ВРП України, в якій доводить про втрату незалежності судді ОСОБА_4 , який забув, що головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави є головним і безперечним фактом. Вважає, що суддя ОСОБА_4 у процесі постановления ухвали від 22.12.20 року повністю знехтував наведеними стандартами, сформульованими у практиці ЄСПЛ. Так у слідчого судді ОСОБА_4 перебували на розгляді скарги, пов`язані з оскарженням дій слідчого в межах кримінального провадження №о0000003 від 03.02.2016 року де він розглянув їх з порушенням потримання змагальності та безсторонності, без належної оцінки допущених порушень вимог КПК України, порушив мої права та свободи, та як наслідок відмовив в задоволенні вимог в скарзі. Вказує, що за ухвалою судді залишена без розгляду вимога про зобов`язання слідчого провести процесуальні дії для збереження викраденого майна ТОВ «МіК» що відбулося 05.05.2018 року де я є скаржник та потерпіла водночас. При розгляді 22.12.20 року скарги на дії слідчого ОСОБА_5 , де вона є потерпілою, вказувала на грубі порушення в кримінальному провадженні, суддя ОСОБА_4 не виконав головну функцію судового нагляду за діями слідчого ОСОБА_5 , а саме що той відмовив в задоволенні вимог про зобов`язання слідчого провести процесуальні дії для збереження викраденого майна ТОВ «МіК» що відбулося 05.05.2018 року де вона є скаржником та потерпілою. Вважає що такі дії судді ОСОБА_4 демонструють умисний зговір і з керівництвом прокуратури 3 та процесуальним прокурором ОСОБА_6 прокуратури N3 м. Кривого Рогу та слідчими Саксаганського ВП НП ГУНП у Дніпропетровської області над захистом громадян та мають ознаки дисциплінарного проступку. Тому не може погодитися з розглядом суддею ОСОБА_4 її заяви про відвід слідчого Саксаганського ВП НП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_5 . Вказує, що в ухвалі по справі 214/3684/17 від 22.12.20 року слідчий суддя згідно ч.2 ст.307 КПК не вмотивував свого рішення, скасувавши постанову слідчого та проявив прихильність та упередження не зобов`язавши вчинити певну дію, щодо задоволені слідчим в клопотаннях, фактично не надав судової оцінки того, що скаржник не одноразово заявляє про майно ТОВ «МіК» вартістю більш як 1 млн. євро, яке не арештовано після повторного викрадення та залишено під загрозою викрадення. При цьому суддя не взяв до уваги і суттєві обставини подій - про те, що тривалий час після повторного викрадення КП 0000203 від грудня 2018 року майну не надано статусу речових доказів в даному провадженні протягом року з моменту заяви про злочин та реєстрації в ЄРДР. Посадовими особами Національної поліції залишено речові докази без належного зберігання , майно не описано по інструкції стосовно правил зберігання речових доказів та не ведеться рух справи згідно інструкції за наказом N 296. Вказує, що майно ТОВ «МіК» знаходиться під загрозою знищення та викрадення через бездіяльність та не законні дії слідчого ОСОБА_5 до сьогодні по причині відсутності неупередженого судового контролю. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі. Наполяґає, що саме ця довіра була критично підірвана, коли суддя ОСОБА_4 змусив її чекати винесення ухвали доранку 05.07.2017 року при розгляді оскарження закриття кримінальних справ , чим спричинив масу негативу до себе особисто, коли вийшов з судового залу не завершивши судового засідання належним чином. Від голови Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг 15.02.20214 року ОСОБА_7 за інформацією ОСОБА_4 надано лжесвідоцтво для місцевих телеканалів Рудана та місцевих СМІ, чим завдано їй моральну шкоду та суддя ОСОБА_4 визвав обґрунтовану недовіру через свій дисціплінарний проступок. Вказує фактичні обставин упередженості судді ОСОБА_4 під час подій 04.07.17 року. Нею, ОСОБА_8 з початку засідання проголошено клопотання про допуск представників для участі в справі. Слідчий суддя ОСОБА_4 для вирішення клопотання пішов до нарадчої кімнати та не вийшов з неї до ранку 35.07.2017 року. Натомість в зал засідання ввійшла судовий розпорядник під кінець робочого дня та почала оголошувати перенесення розгляду справи, чим визвала бажання скаржника чекати на проголошення ухвали про перенесення засідання особисто суддею ОСОБА_4 . З невідомих причин суддя ОСОБА_4 покинув приміщення суду без оголошення особисто про прийняте рішення. Ці події зафіксовані масою свідків. Вона не могла покинути залу засідання до завершення справи та оголошення ухвали судді 04 липня 2017 року, викликала патруль національної поліції через 102 та повідомила, що знаходження в суді вимушене та пов`язане з очікуванням ухвали про перенесення засідання. Однак суддя ОСОБА_4 надав хибну інформацію голові суду ОСОБА_7 та негативна інформація щодо скаржника стала доступна громаді міста через засоби розповсюдження інформації, а саме телебачення та пресу. За заявою до поліції головою суду відкрито кримінальне провадження на мої дії. Та воно закрито за відсутності складу злочину. Висновком від 13 травня 2019 року Членом Вищої Ради Правосуддя ОСОБА_9 ці обставини підтверджені. В кримінальній справі зафіксовано, що скаржник та представники залишилися до ранку в залі суду через дисциплінарний проступок судді. Без проголошення завершення розгляду скарги та перенесення на іншу дату слідчий суддя ОСОБА_4 з невідомих причин зник з приміщення суду. Ці обставини зафіксовані в кримінальній справі. Підозрює, що закриття кримінальної справи коштувало для судді ОСОБА_4 взяттям його на "гачок" національною поліцією для використання цієї обставини для впливу в подальшому на суддю. Зазначає, що цей вплив на суддю проявився протягом 2019 року та мав продовження в 2020 році. Так при поданні скарги щодо бездіяльності слідчих та процесуального прокурора за КП 0000006 від 03.02.16 року справі присвоєно номер 214/3684/17, більшість розглядів згідно авторозподілу попадає на розгляд слідчому судді ОСОБА_4 . Оскарженню його рішення, як слідчого судді не підлягають та наносять надвелику шкоду через відсутність судового контролю за саботуванням розслідування злочину. Таким чином, Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (заява ]Мо33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Нею надається, як доказ 2-й факт незаконного упередженого затягнення розгляду суддею ОСОБА_4 скарги, що прийнята до розгляду від 22.12.20 року про бездіяльність слідчого ОСОБА_5 та з порушенням вимог КПК України приховувалась в системі судової влади України секретарем судді ОСОБА_4 за вказівкою самого судді ОСОБА_4 про що, свідчать докази з направлення матеріалів дисциплінарної скарги на дії судді ОСОБА_4 до ВРП. Їй стало відомо з відкритих джерел громадської ради доброчесності суддів України деякі факти порушення не доброчесності судді. Згідно із деклараціями за 2016-2017 рік відсутні відомості про наявність у судді чи його родини права власності чи права користування на нерухоме майно, у якому можна постійно проживати за місцем роботи судді в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Все задеклароване нерухоме майно судді знаходиться у м. Полтава Полтавської області. Законодавство зобов`язує декларувати об`єкти нерухомості, що належать судді та членам його сім`ї на праві приватної власності або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування. Таким чином, суддя мав би задекларувати житло за місцем роботи, у якому він проживає (користується) на будь-яких підставах. Громадська рада доброчесності (ГРД) незалежний громадський орган, що з 2016 року на підставі статті 87 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» сприяє Вишій кваліфікаційній комісії суддів (ВККС) в оцінюваній чинних суддів та доборі кандидатів на посади суддів. Вказує, що суддя ОСОБА_4 подав декларацію родинних зв`язків за 2012-2017 роки де вказав рідного брата ОСОБА_10 колишнього прокурора та колишню дружину ОСОБА_11 , як теперішнього прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратура Полтавської області та колишню тещю на пенсії суддя апеляційного суду м. Полтавської області. Для неї, як громадська діяча та спостерігача корупційного злочину в органах прокуратури та Національної поліції став факт упередженої поведінки саме судді ОСОБА_4 з самого початку його роботи на посаді судді в Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу. За правилами пункту 8 глави 2 розділу II Положення відповідність судді критерію професійної етики оцінюється (встановлюється) за такими показниками: відповідність витрат і майна судді та членів його сім`ї, а також близьких осіб задекларованим доходам; відповідність судді вимогам законодавства у сфері запобігання корупції; політична нейтральність; дотримання поведінки, що забезпечує довіру до суддівської посади та авторитет правосуддя; дотримання суддівської етики та наявність обставин, передбачених підпунктами 3, 5-8, 13 частини першої статті 106 Закону; інші дані, які можуть вказувати на відповідність судді критерію професійної етики. Ці показники оцінюються за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє, та співбесіди. Згідно з пунктом 9 глави 2 розділу II Положення відповідність судді критерію доброчесності оцінюється (встановлюється) за такими показниками: відповідність витрат і майна судді га членів його сім`ї задекларованим доходам; відповідність способу (рівня) життя судді та членів його сім`ї задекларованим доходам; відповідність поведінки судді іншим вимогам законодавства у сфері запобігання корупції; наявність обставин, передбачених пунктами 1, 2, 9-12, 15-19 частини першої статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; наявність фактів притягнення судді до відповідальності за вчинення проступків або правопорушень, які свідчать про недоброчесність судді; наявність незабезпечених зобов`язань майнового характеру, які можуть мати істотний вплив на здійснення правосуддя суддею; інші дані, які можуть вказувати на відповідність судді критерію доброчесності. Їй стала відомою інформація стосовно родинних зв`язків судді ОСОБА_4 саме брата ОСОБА_10 , який відомий, як одіозний корумпований прокурор обласної Полтавської прокуратури та який притягався до кримінальних проваджень по факту: хабарництва, вимагання і кришуванням угруповання з іншими прокурорами обласної прокуратури з вибудуванням цілої бізнес-імперії. На теперішній час був звільнений за вищевказаним. Вказує, що прокурор ОСОБА_10 не гидував ніякими незаконними діями: від відмазки» злочинців, прямого вимагання, і, нарешті, до фальсифікації документів. У цьому йому допомагала «спайка» з корумпованими співробітниками правоохоронних структур і зв`язку в Генпрокуратурі. На місцевому рівні ОСОБА_10 був фігурантом багатьох інших резонансних і скандальних історій. Наприклад, закриття кримінальної справи про зловживання на водоканалі, пов`язаних з примусовою заміною лічильників, дозволило розбагатіти прокурору па 200 тис. Гривень. За суму в 150 тис. гривень він «спустив на гальмах» справу про побиття місцевого співробітника СБУ групою з трьох раніше судимих ??«відморозків». Сам прокурор ОСОБА_10 пізніше в інтерв`ю, коментуючи цей епізод, заявляв, що з трьох учасників побиття двоє отримали реальні «терміни», а третій - в «бігах». Цікаво, хто ж саме допоміг йому «втекти»? В 2013 році ОСОБА_10 взяв 160 тис. Євро «відкупних» у бізнесмена ОСОБА_12 . Останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, збив в місті Лубни на пішохідному переході десятикласницю. Після того, як було порушено кримінальну справу, ОСОБА_13 «домовився» з ОСОБА_14 , і той забезпечив запобіжний захід у вигляді підписки і не перешкоджав у виїзді бізнесмена в Італію разом з сім`єю (а також великою сумою грошей, знятою з рахунку в банку). Таких фактів достатньо для відводу слідчого судді ОСОБА_4 так, як простежується така сама жага для покриття злочину органів Криворізької місцевої прокуратури №3 та СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП , практично один в один є поведінка судді ОСОБА_4 як і його рідного брата. За таких обставин, не довіряє цьому судді і вважаю, що слідчий суддя ОСОБА_4 не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, що зикликають сумнів у його неупередженості тому повинен був взяти самовідвід за наступним.

26 березня 2021 року у судовому засіданні потерпіла підтримала заяву. У судовому засіданні за клопотанням потерпілої для надання належно оформлених доказів, була оголошена перерва до 11 год. 50 хв. 31 березня 2021 року. У судове засідання 31 березня 2021 року потерпіла не прибула, подавши заяву про відкладення розгляду справи.

Інші учасники у судове засідання як 26 березня 2021 року, так і 31 березня 2021 року, не прибули.

Оскільки всі учасники були належним чином повідомлені про судове засідання, потерпіла свою думку висловила 26 березня 2021 року, суд визнав за можливе провести 31 березня 2021 року розгляд заяви про відвід за відсутності учасників.

Вислухавши потерпілу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що підстав для задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_4 , не мається. При цьому, суд враховує наступне.

Так, відповідно до змісту п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо існують інші обставини, ніж визначені п.1, 2, 3 ч.1 ст. 75 КПК України, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як передбачено ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що потерпіла не надала доказів на підтвердження тих обставин, які на її думку, свідчать про обґрунтованість недовіри до судді.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено, передбачених ст. 75 ч.1 КК України, підстав для відводу слідчому судді ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 371, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від здійснення судового розгляду даного кримінального провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1