Справа № 509/1427/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,

При секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2021 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області з вищевказаним клопотанням в якому просила суд скасувати арешт з автомобіля «Toyota-Rav4» д.н.з. НОМЕР_1 , посилаючись на те, що автомобіль вже досліджений експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, справний технічний стан перевірено, та висновки експертиз технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічної експертизи знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0001099 від 20.07.2020р.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, разом із клопотанням просила розглядати справу без її участі.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмовими доказами, вважаю клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001099 від 20.07.2020р, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 липня 2021 року накладено арешт на рухоме майно гр. ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , а саме: автомобіль марки «Toyota-Rav4» д.н.з. НОМЕР_1 та з метою збереження слідів кримінального правопорушення які містяться на вказаному автомобілі залишити його на зберіганні на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою : м. Одеса, вул. Аеропортівська, 29-А, з позбавленням власника права користуватися та розпоряджатися вказаним транспортним засобом до проведення судової автотехнічної експертизи.

На теперішній час всі необхідні слідчі дії з автомобілем «Toyota-Rav4» д.н.з. НОМЕР_1 виконані.

Згідно вимог ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Основною метою ст.. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «новоселець кий проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Таким чином, суд розглянувши дане клопотання, з урахуванням положень ч. 2 та 4 ст. 170 КК України з урахуванням розумності та співрозмірності, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту, щоб це не призвело до звуження певних прав та свобод людини, а саме залишає накладений арешт на автомобіль Toyota-Rav4» д.н.з. НОМЕР_1 який належить ОСОБА_3 та передає його власнику на відповідальне зберігання із забороною його відчуження, передачі третім особам та вчинення буд-яких дій до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0001099 від 20.07.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, передати безоплатно на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою : АДРЕСА_1 - автомобіль марки «Toyota-Rav4» д.н.з. НОМЕР_1 із забороною відчуження, передачі третім особам та вчинення буд-яких дій до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

В іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1