Дата документу 23.06.2021 Справа № 337/4900/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/4900/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/783/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Запоріжжя, громадянка України, маюча середню освіту, не працююча, не заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судима,

визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, та їй призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід по кримінальному провадженню не обирався.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, за наступних обставин.

26 серпня 2020 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_8 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала мікрохвильову піч LG вартістю 683 грн. 33 коп., якою в подальшому розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

1 вересня 2020 року в денний час ОСОБА_8 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрала металеву ванну вартістю 2519 грн. 40 коп., якою в подальшому розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

3 вересня 2020 року в денний час, ОСОБА_8 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрала монітор LG вартістю 866 грн. 33 коп., яким в подальшому розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

9 вересня 2020 року приблизно о 16.00 годині ОСОБА_8 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_4 , діючим умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон «Хуавей Y5» вартістю 2040 грн. 67 коп., яким в подальшому розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

29 вересня 2020 року приблизно о 13.30 годині ОСОБА_8 , знаходячись на території шкільного майданчику Запорізької загальноосвітньої школи № 24 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 12, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою неповнолітнього ОСОБА_11 , з яким була особисто знайома, під вигаданим приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка його матері ОСОБА_12 , попросила передати їй мобільний телефон марки «DODGEE Y7» вартістю 1954 грн., та після отримання мобільного телефону покинула місце події, не повернувши зазначений телефон, яким в подальшому розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.

6 жовтня 2020 року о 10.32 годині ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Сільпо» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, буд. 30-А, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрала з вітрини майно на загальну суму 401 грн. 53 коп., які поклала до полімерного пакету і вийшла з магазину, не пройшовши через касову зону та не розплатившись за товар, яким в подальшому розпорядилась на власний розсуд, спричинивши ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на вказану суму.

6 жовтня 2020 року приблизно о 16.40 годині ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Сільпо» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Інженера Преображенського, буд. 13, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрала з полиці коньяк «Сараджишвілі» вартістю 349 грн., який сховала собі під кофту і пройшла повз касову зону, не розплатившись за товар, однак не закінчила свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була затримана охороною магазину.

11 листопада 2020 року приблизно о 16.32 годині ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Сільпо» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 9, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, викрала з полиці пляшку віскі «Jack Daniels» вартістю 478 грн. 33 коп., яку сховала у свою сумку та вийшла з магазину через турнікети входу, повз касову зону, не розплатившись за товар, однак не закінчила свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була затримана охороною магазину.

19 листопада 2020 року приблизно о 16.50 годині ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Сільпо» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 9, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, викрала з полиці пляшку віскі «Jack Daniels», вартістю 478 грн. 33 коп., яку сховала у свою сумку та вийшла з магазину через турнікети входу, повз касову зону, не розплатившись за товар, однак не закінчила свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була затримана охороною магазину.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію судом дій ОСОБА_8 , вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, внаслідок своєї суворості.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції недостатньо врахував обставини, що пом`якшують покарання вчинення злочину вперше, повне визнання вини, відсутність судимостей, та необґрунтовано призначив ОСОБА_8 іспитовий строк терміном 2 роки.

Просить вирок суду скасувати частково та ухвалити новий, який призначити ОСОБА_8 покарання зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Заслухавши доповідь судді по справі, захисника обвинуваченої, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, яка рішення суду першої інстанції вважала законним, обґрунтованим, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, є обґрунтованими, відповідають обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченої ОСОБА_8 у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що захисник обвинуваченої фактично порушує питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями), зміст та суть яких викладено в постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 51-1985км18 (єдиний унікальний номер 207/5011/14-к) та постанові Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 51-329км18 (єдиний унікальний номер 297/562/17), які враховуються колегією суддів під час перегляду вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання, виконав вимоги ст. 65 КК України, а саме: врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії кримінальних проступків та нетяжких злочинів, визнав щире каяття за обставину, що пом`якшує покарання, встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання, дав належну оцінку даним про особу обвинуваченої, яка в силу ст. 89 КК України раніше не судима, не працює, незаміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, суд першої інстанції взяв до уваги думку прокурора, який вважав за можливе застосувати ст. 75 КК України, а також думку потерпілих, які не наполягали на призначенні суворого покарання.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченою можливо з призначенням їй остаточного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, однак підстави для зменшення йому терміну іспитового строку до 1 року відсутні.

Відповідно до положень ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Колегія суддів вважає, що розмір призначеного ОСОБА_8 покарання відповідає тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень та даним про її особу, а також відповідає критерію справедливого покарання, відповідає вимогам ст. 65 КК України та його меті.

При цьому, як вбачається з вироку суду, за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України ОСОБА_8 було призначене покарання в мінімальних або майже мінімальних межах санкції, призначаючи остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, суд застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а звільняючи на підставі ст. 75 КК України від його відбування з випробуванням, їй було встановлено іспитовий строк, передбачений ч. 4 ст. 75 КК України, не максимальної тривалості, що також не свідчить про несправедливість призначеного покарання через його суворість.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2021 року у відношенні ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4