Єдиний унікальний № 946/6102/20
Провадження № 1-в/946/22/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про направлення для відбування призначеного покарання

05 березня 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі Одеської області подання Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (далі орган з питань пробації) про скасування випробування та направлення для відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Озерне Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.11.2020р. за ч. 3 ст.185, ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України (далі КК) до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на два роки шість місяців, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_3 , представник персоналу органу пробації ОСОБА_5 .

Суть питання, що вирішується
1.Орган з питань пробації звернувся до суду з поданням на підставі ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК), ч. 2 ст. 78 КК для вирішення питання про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що 28 грудня 2020 року ОСОБА_3 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання та наслідки за їх невиконання. У цей же день, 28 грудня 2020 року, засудженому була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію та під підписку роз`ясненні покладені на нього судом обов`язки відповідно до ст. 76 КК. Однак ОСОБА_3 , не зважаючи на застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, порушує покладений на нього обов`язок, а саме не працевлаштувався та не звернувся за направленням уповноваженого органу з питань пробації до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу). Так, ОСОБА_3 28.12.2020 р. було видане направляння до Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), однак він з 28.12.2020 р. до 12.01.2021 р. до центру зайнятості з метою пошуку роботи не звертався. 12.01.2021 р. після застосування попередження ОСОБА_3 повторно було видане направлення до центру зайнятості, куди він знов не звернувся.

Встановлені судом обставини
2.Представник органу з питань пробації ОСОБА_5 у судовому засіданні подання підтримала, просила суд скасувати засудженому ОСОБА_3 випробування та направити його для відбування призначеного судом покарання. При цьому додатково пояснила, що ОСОБА_3 наводив різні причини не звернення до центру зайнятості, у тому числі повідомляв, що втратив паспорт. Нею особисто він був записаний в чергу до органу Державної міграційної служби на 29.01.2021 р. для відновлення паспорту, але він зазначив, що знайшов його. Також нею особисто 26.01.2021 р. з офіційно сайту центру зайнятості була підібрана йому робота у магазин меблів, куди засуджений на співбесіду не з`явився.

3.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні подання органу з питань пробації також підтримав, і також просив суд скасувати випробування та направити ОСОБА_3 для відбування покарання, оскільки ОСОБА_3 не виконав покладений на нього судом обов`язок, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

4.ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти задоволення подання органу з питань пробації та пояснив, що він намагався самостійно влаштуватися на роботу, звертався у ЖЕК, де йому запропонували декілька вакансій, але у зв`язку з тим, що у нього немає військового квитка, його не змогли взяти на роботу. Він також звертався у порт, але людина, що мала би вирішити питання про його працевлаштування, знаходилася у відпустці. Взимку важко знайти роботу, коли потепліє, то він влаштується на роботу, а так він підробляє неофіційно, оскільки офіційно його ніхто не хоче брати. З порядком та умовами відбування іспитового строку та з обов`язками, що покладені на нього судом, він був ознайомлений. Наслідки невиконання обов`язків йому роз`яснювались. 28.12.2020 р. йому видали направлення до центру зайнятості, але він не звернувся до Нового Року, оскільки були свята, а після Нового Року він втратив паспорт. До органу Державної міграційної служби за відновленням паспорту він звернувся у лютому 2021 року, у січні не звертався, оскільки були свята. 12.01.2021 р. його попередили про наслідки невиконання обов`язку та видали інше направлення до центру зайнятості, але з 12 до 26 січня він не звернувся до центру зайнятості, оскільки він був зайнятий, у нього була робота. Паспорт йому повернули за винагороду на початку лютого 2021 року. В органі пробації йому пропонували працевлаштуватися на роботу в магазині меблів, але у нього були інші проблеми та справи.

5.Відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.11.2020р. ОСОБА_3 засуджений за ч. 3 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на два роки шість місяців з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 76 КК, а саме періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (а.о.с. 6 8).

6.28 грудня 2020 року під підписку ОСОБА_3 були роз`яснені покладені судом обов`язки, а також він був попереджений про те, що у разі невиконання покладених судом обов`язків звільнення від відбування покарання може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання (а.о.с. 20).

7.Також 28 грудня 2020 року ОСОБА_3 під розписку було видано направлення до Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштування, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу). При цьому також під розписку засудженому було роз`яснено, що йому надається десять днів для звернення за направленням до центру зайнятості для реєстрації як безробітного (а.о.с. 28).

8.З листа Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості від 12.01.2021 р. за №27/05/02 вбачається, що ОСОБА_3 у період з 28.12.2020 р. по 12.01.2021 р. до центру зайнятості з метою пошуку роботи не звертався (а.о.с. 47), у зв`язку з чим 12.01.2021 р. органом з питань пробації до нього було застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (а.о.с. 48).

9.У той же день, 12.01.2021 р., ОСОБА_3 під розписку знов було видано направлення до Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштування, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу). Також під розписку засудженому було роз`яснено, що йому надається десять днів для звернення за направленням до центру зайнятості для реєстрації як безробітного (а.о.с. 49).

10.Однак, з листа Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості від 26.01.2021 р. за №89/05/02 вбачається, що ОСОБА_3 у період з 28.12.2020 р. по 26.01.2021 р. до центру зайнятості з метою пошуку роботи не звертався (а.о.с. 75).

11.27.01.2021 р. ОСОБА_3 під розписку був ознайомлений про те, що його зареєстрували до Ізмаїльського РВ ДМСУ в Одеській області для оформлення паспорту на 11:30 годину 29.01.2021 р. та з переліком документів, необхідних для отримання послуги (а.о.с. 77 79).

12.Відповідно до переліку вакансій з офіційного сайту Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості станом на 27.01.2021 р. у магазині «МебТайм» малися дві вакантні посади комірника та комплектувальника меблів (а.о.с. 81).

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
13.Отже суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи, допитавши засудженого ОСОБА_3 , дійшов висновку, що подання органу з питань пробації підлягає задоволенню, а засудженого ОСОБА_3 необхідно направити для відбуття призначеного покарання з таких підстав.

14.Згідно ч. 2 ст. 78 КК, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

15.Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

16.Згідно ч. 1 ст. 166 КВК, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

17.Частиною ж 2 ст. 166 КВК встановлено, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

18.Виходячи із граматичного тлумачення положень ч. 2 ст. 78 КК, в якій застосований сполучник «або», то для прийняття судом рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання є достатньою наявність лише хоча б однієї із перелічених в ній обставин, а саме: або невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, або ж систематичне вчинення ним правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Це означає, що для прийняття судом рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання не є необхідним встановлювати наявність відразу цих двох обставин у сукупності, а лише однієї з них. Крім того, суд звертає також увагу на те, що ця норма сформульована імперативно, і у випадку встановлення наявності однієї із зазначених підстав, то у суду відсутні дискреційні повноваження вирішувати чи направляти, чи не направляти засудженого для відбування покарання, у тому числі з урахуванням супутніх обставин та обставин, що виникли після направлення подання органом з питань пробації до суду, а встановлений обов`язок суду прийняти рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Саме тому, при вирішенні питання про направлення засудженого для відбування призначеного покарання за поданням органу з питань пробації доказуванню та встановленню підлягають лише факти невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, та/або систематичне вчинення ним правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення. При цьому інші обставини для вирішення подання органу з питань пробації не мають значення, окрім тих, що обґрунтовують поважність причин невиконання покладених обов`язків.

19.Таким чином, системний аналіз положень ст. 78 КК дає підстави для висновку, що суд зобов`язаний ухвалити рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у випадку, якщо засуджений під час іспитового строку або не виконує покладені на нього обов`язки, або ж систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення. При цьому значення має поведінка засудженого саме під час іспитового строку, а не до його початку та після його завершення.

20.Про успішне проходження засудженим іспитового строку можна було би вести мову тільки у випадку дотримання усіх правових наслідків звільнення його від відбування покарання з випробуванням, що перелічені у ст. 78 КК, а саме не вчинення іншого кримінального правопорушення, виконання покладених на нього обов`язків та не вчинення систематично правопорушень, що потягли би за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. В іншому випадку, при порушенні протягом іспитового строку умов звільнення від відбування покарання, не можна вважати, що засуджений виправдав виявлену до нього судом довіру, своєю поведінкою довів своє виправлення та пройшов випробування, що було би підставою для звільнення його від призначеного покарання. Саме про це й йдеться у ст. 78 КК, якою встановлені правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку. І саме положення цієї норми мають бути застосовані судом у цьому випадку, а не будь-які інші.

21.З досліджених же судом доказів випливає, що, незважаючи на застосоване письмове попередження від 12.01.2021 р. про скасування випробування після самостійного не працевлаштування та не звернення протягом десяти днів за виданим 28.12.2020 р. направленням до Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості зареєструватися як безробітний та працевлаштуватися, якщо буде запропоновано відповідну посаду (роботу) (а.о.с. 28, 47 48), засуджений ОСОБА_3 вдруге, отримавши направлення до Ізмаїльського центру зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштування, без поважних причин самостійно не працевлаштувався та не звернувся до органу державної служби зайнятості (а.о.с. 49, 75).

22.Причини не працевлаштування та не звернення до органу державної служби зайнятості, наведені ОСОБА_3 (п. 4 ухвали), не є поважними, оскільки з 28 по 31 грудня 2020 року у ОСОБА_3 були чотири робочі дні для виконання покладеного на нього обов`язку, а його посилання на те, що це є святковими днями є неспроможними. Після цього у нього була така можливість і з 4 по 6, а також 11 січня 2021 року. При цьому про те, що він начебто втратив паспорт при наданні пояснень 12.01.2021 р. не повідомляв, а обґрунтовував своє не звернення до центру зайнятості тим, що чекав допомоги свого знайомого у його самостійному працевлаштуванні (а.о.с. 46). Отже, досліджені обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 , маючи реальні об`єктивні можливості виконати покладений на нього судом обов`язок та звернутися за направленням від 28.12.2020 р. до центру зайнятості, свідомо без поважних причин не виконав його.

23.Обґрунтування ОСОБА_3 не звернення до центру зайнятості за другим направленням від 12.01.2021 р., у зв`язку з тим, що він був зайнятий та у нього була робота, також не можуть бути визнані судом поважними причинами невиконання обов`язку. Більше того, такі обґрунтування свідчать про свідоме небажання засудженого виконувати покладений обов`язок. Також є сумнівними і посилання засудженого як на причину невиконання обов`язку втрата ним паспорту, оскільки він самостійно, своєчасно та відразу начебто після втрати паспорту не звернувся до органу Державної міграційної служби за отриманням нового паспорту. Більше того, після того, як представником персоналу органу пробації він був зареєстрований у чергу для оформлення паспорту (а.о.с. 77 79) та підбору і пропозиції йому відповідної роботи (а.о.с. 81), він не звернувся до роботодавця та не працевлаштувався, посилаючись на наявність інших проблем та справ. Досліджені обставини свідчать про те, що засудженому ОСОБА_3 були створені всі умови для виконання ним покладеного обов`язку, а також про наявність у нього об`єктивної можливості виконати цей обов`язок, і обставини, на які він послався, безумовно, є неповажними. Така поведінка засудженого ОСОБА_3 , незважаючи на зусилля представника персоналу органу пробації, свідчить про його неодноразове свідоме ігнорування виконання покладеного на нього судом обов`язку, як умови звільнення від відбування покарання, та про його небажання ставати на шлях виправлення.

24.При призначенні покарання під час ухвалення вироку відносно ОСОБА_3 суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, у зв`язку з чим звільнив його на підставі ст. 75 КК від його відбування з випробуванням за умови виконання покладених на нього судом обов`язків.

25.Але, враховуючи засаду невідворотності покарання, закріплену у ст. 5 КВК, а також того, що ОСОБА_3 не виправдав проявлену до нього довіру та не виконав умови його звільнення від відбування покарання з випробуванням, в силу імперативних положень ч. 2 ст. 78 КК його слід направити для відбування призначеного судом покарання.

26.З набранням ухвалою законної сили, з метою її виконання ОСОБА_3 підлягає затриманню та взяттю під варту.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК, ст. 166 КВК, ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:
1.Подання Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області задовольнити.

2.ОСОБА_3 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.11.2020 р. за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на два роки шість місяців, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, направити для відбування призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.
3.З набранням ухвалою законної сили, з метою її виконання ОСОБА_3 затримати та взяти під варту.

4.Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення ухвали до виконання та фактичного його затримання.

5.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

6.Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

7.Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді, а засудженому та прокурору вручити копію ухвали негайно після її оголошення.

8.Повний текст ухвали оголошений 05 березня 2021 року.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1