Справа № 592/6657/21
Провадження № 1-кс/592/3404/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, не одруженого, працездатного, який не працює та не навчається, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2021 за № 0001048, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

28.05.2021 слідча Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , яке мотивує тим, що 16.05.2021 близько о 13 год 20 хв. ОСОБА_6 спільно з невстановленою особою перебував біля річки Псел, що по вул. Троїцька, поблизу будинку № 2, де виявили раніше їм невідомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_6 та невстановленої особи виник єдиний злочинний умисел на відкрите заволодіння майном, поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите для потерпілого та оточуючих викрадення майна з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_6 спільно з невстановленою особою, діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілим матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, о 13.30 год. ОСОБА_6 підійшов до потерпілого ОСОБА_7 ззаду та наніс останньому удар рукою у нижню частину щелепи з правого боку, внаслідок чого потерпілий втратив орієнтування та впав на землю обличчяам до низу, в цей час невстановлена особа підійшов до ОСОБА_8 , який знаходився попереду, та наніс йому удари рукою у ліву скроню та ліву частину тулуба, внаслідок чого ОСОБА_8 впав на землю. В цей час, ОСОБА_9 спільно з невстановленою особою, усвідомлючи те, що їх дії відкриті для потерпілого та оточуючих, та потерпілі, які внаслідок нанесення тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя чи здоров`я, не чинитимуть опір, заволоділи майном, що належить потерпілим, а саме грунтовим металошукачем Garrett ACE 250, жовтого кольору, мобільним терміналом Samsung Galaxy J5, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , сумкою дорожнею, тканевою «KAIMAN», лопаткою саперною, складна, що належаить потерпілому ОСОБА_10 , та золотим хрестиком 585 проби, вагою 1 гр, золотим ланцюжком, 40 см, вагою близько 9 гр, барсеткою з матеріалу кожзам, у якій знаходились ключів, магнітний ключ та два ключі, окуляри складні, які перебували у чорному футлярі на кнопці, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , що належить потерпілому ОСОБА_7 , загальною вартістю, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 25.05.2021 № СЕ-19/119-21/5795-ТВ, 26 119 грн 56 коп.

З місця вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 спільно з невстановленою особою зникли та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_6 та невстановлена особа завдали потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 26 119 грн. 56 коп.

Зазначають, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в тому, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у відкритому, поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, з прямим умислом спрямованим на незаконне збагачення, з корисливих мотивів, викрадення чужого майна, належного ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , вартістю 26 119 грн. 56 коп., вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, кваліфікуючими ознаками якого є «поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих» та «за попередньою змовою групою осіб» та «вчинено повторно».

28.05.2021 ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Просять застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримали, просили задовольнити. Слідча зазначила, що в період з 16.51 год. по 20.40 год. 27.05.2021 за місцем проживання ОСОБА_6 було проведено санкціонований слідчим суддею обшук, під час якого залучався спец. підрозділ поліції для примусового проникнення до житла. Після завершення слідчої дії ОСОБА_6 був запрошений до Сумського РУП, протокол затримання не складався.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що йому потрібен час щоб осмислити події, які відбулись, він реалізовував викрадене майно іншою особою, просив застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. З приводу наявності тілесних ушкоджень зазначив, що пройшов медичне обстеження, участь у засіданні приймати може, будь-яких скарг з цього приводу не подавав. Був затриманий працівниками поліції 27.05.2021, доставлений до Сумського РУП, до моменту розгляду клопотання був позбавлений можливості вільно пересуватись.

Захисник-адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що його підзахисний має намір співпрацювати з правоохоронними органами, заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає, що підозрюваний не має наміру переховуватись, продовжувати незаконну діяльність, перешкоджати якимось-чином проведенню досудового розслідування, чи впливати на потерпілих, ризики не підтверджені та не доведені прокурором, зазначив, що можливо застосувати цілодобовий домашній арешт за місцем проживання. З приводу наявності тілесних ушкоджень підтвердив інформацію про те, що будь-яких скарг на дії правоохоронних органів не подавали, було проведено медичне обстеження підзахисного. Також зазначив, що фактично ОСОБА_6 був затриманий 27.05.2021 під час проведення обшуку за місцем його проживання.

Заслухавши сторони кримінального провадження, та перевіривши надані докази, приходжу до таких висновків.

Слідчим суддею встановлені такі обставини.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що він показання дає добровільно.

Сумським РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001048 від 16.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

28.05.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В розумінні ст. 209 КПК України ОСОБА_6 був фактично затриманий 27.05.2021 о 16.51 год.

У відповідності з вимогами ч.ч. 1 і 2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного;

8) наявність судимостей у підозрюваного;

9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються наступними доказами: Протоколами допиту потерпілого ОСОБА_8 ; Протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 ; Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; Протоколами пред`явлення для впізнання; Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; Протоколом огляду предметів; іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Чеботарь проти Молдови» зазначив: п.48. Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі ст.5 §1 (с), поліція не зобов`язана мати у своєму розпорядженні докази, достатніми для пред`явлення обвинувачення, не в момент арешту, не під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були в кінцевому рахунку пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа предстала перед судом. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, які були підставою для затримання. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів або інформації, які могли б впевнити об`єктивного спостерігача, що особа можливо, вчинила злочин.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що питання кваліфікації дій особи вирішується безпосередньо при розгляді матеріалів кримінального провадження по суті, тобто після спрямування обвинувального акту до суду, а не на стадії досудового розслідування.

Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів свідчить про те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного з злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_6 підозра на даному етапі досудового слідства є обґрунтованою, що також узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N 42310/04) від 21.04.2011 р.

Слідчий суддя, не вдається до аналізу правової кваліфікації дій підозрюваного та до безпосереднього аналізу наданих слідчим доказів, а тому доводи сторони захисту, щодо відсутності доказів у вчиненні ним інкримінованого йому злочину є передчасними, оскільки вирішення питань вказаного роду не входить до переліку тих, що вирішуються на стадії досудового розслідування і є предметом дослідження при безпосередньому розгляду справи по суті пред`явленого обвинувачення.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинили чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 , передбачений ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до тяжких, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного та його репутацію.

Також слід зазначити, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: підозрюваний імовірно зможе переховуватися від органів досудового розслідування, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих. Тобто відповідають фактичним обставинам та узгоджуються з наявними у матеріалах кримінального провадження доказами і доводи прокурора про наявність заявлених слідчим ризиків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але на підставі сукупності досліджених обставин, доведених прокурором, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ризик вчинення підозрюваним нового злочину, на переконання суду, є цілком виправданим, крім того, підозрюваний не працевлаштований, що вказує на відсутність у нього постійного джерела доходу для існування та наявність передумов для продовження злочинної діяльності з метою свого збагачення і покращення матеріального становища., він є особою неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів.

Також наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КІІК України, а саме: незаконно впливати на потерпілих, оскільки ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, підозрюваний, може впливати на зміну показів потерпілими, особами похилого віку.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Надані стороною захисту докази на думку слідчого судді, не нівелюють ризики встановлені під час розгляду клопотання.

Слідчий суддя також враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вказані вище висновки ЄСПЛ з урахуванням фактичних обставин даного кримінального провадження, на думку суду і свідчать про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Суд, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_6 враховує також і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного.

На підставі викладеного приходжу висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів за перелічених вище причин не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України і запобіжний захід у виді тримання під вартою в даному випадку повинен обчислюватись з моменту його фактичного затримання.

Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Зі змісту ч. 7 ст. 206 КПК України слідує, слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Згідно ч.1 ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.
Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЕСПЛ від 18.12.2008 у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).
Положеннями ув`язнення та ст. ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.
Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.
Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 у справі «Каверзін проти України» (Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України» (Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява №3456/05, п.78, від 4 жовтня 2005 року «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява №46468/06, п.140, від 22 грудня 2008 року, і «Алексєєнко проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява №41833/04, п.104, від 27 січня 2011 року).

З урахуванням встановлених під час судового розгляду обставин, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого та прокурора у кримінальному провадженні за погодженням з адміністрацією установи тримання особи під вартою провести медичне обстеження підозрюваного ОСОБА_6 з метою встановлення його стану здоров`я та надання якої саме медичної допомоги потребує підозрюваний, вжити заходів з метою забезпечення відповідного лікування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001048 від 16.05.2021 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою по 24-00 год. 22 липня 2021 року включно без визначення розміру застави.

Зобов`язати слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, у порядку ст.. 206 КПК України, за погодженням з адміністрацією установи тримання особи під вартою, забезпечити ОСОБА_6 невідкладне медичне обстеження з метою встановлення наявності та ступеню тілесних ушкоджень, та, у разі встановлення такого діагнозу, вжити заходів з метою забезпечення відповідного лікування.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі Сумського слідчого ізолятору.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , якій негайно повідомити членів сім`ї, близьких родичів чи інших осіб про застосування запобіжного заходу до підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1