Справа № 159/5900/20
Провадження № 1-кс/159/321/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про часткове скасування арешту майна
17 лютого 2021 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника

майна ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду в м. Ковелі Волинської області клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 19.11.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001425 від 13.11.2020 року, -

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.
Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 19.11.2020 року, в межах кримінального провадження № 0001425 від 13.11.2020 року, розпочатого за ч. 1 ст. 246 КК України, накладено арешт на належне майно, яке вилучене в ОСОБА_6 14.11.2020 року, а саме на автомобіль «УАЗ Патрол», державний номерний знак НОМЕР_1 , причіп марки «ПГМФ», державний номерний знак НОМЕР_2 , та лісопродукцію - 149 дерев породи «сосна» з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.
Арешт на зазначене вище майно накладався з метою проведення експертиз в даному кримінальному провадженні та інших слідчих (розшукових) дій щодо вказаного майна.
В межах даного кримінального провадження слідчому було надано документи, які підтверджують походження 149 новорічних ялинок при їх перевезенні арештованим транспортним засобом - автомобілем «УАЗ Патрол» з автопричепом, зокрема: договір, укладений між ОСОБА_6 та Білинською сільською радою щодо заготівлі новорічних ялинок (сосни) від 03.11.2020 року; довідку Білинської сільської ради від 03.11.2020 року з даного приводу; проведено допит ОСОБА_6 .
Таким чином, органом досудового розслідування встановлено за наявності яких обставин були придбані ОСОБА_6 новорічні ялинки породи "сосна", які вилучені в останнього 14.11.2020 року.
За вказаних обставин позиція органу досудового розслідування вказує, що подальше застосування такого заходу, як арешт майна, відпала, оскільки встановлено походження вирубаних дерев та їх законність набуття у власність ОСОБА_6 .
Крім цього, обмеження в користуванні майном ОСОБА_6 , зокрема автомобілем «УАЗ Патрол» ускладнює та унеможливлює його використання в потребах сім`ї.
На підставі викладеного заявник просив скасувати арешт майна, яке 14.11.2020 року вилучене в ОСОБА_6 .
В судовому засіданні по розгляду клопотання представник власника майна ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання з підстав, наведених в ньому. Просив його задовольнити. Вказував на те, що досудове розслідування проводиться неефективно, з порушенням будь-яких розумних строків, а підозра будь-кому не оголошена. Просив клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, оскільки законних підстав для скасування арешту немає. Просив відмовити в задоволенні клопотання.
Слідчий СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, мотивуючи тим, що у вказаному кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування з метою встановлення особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення. На даний час існує необхідність у проведенні ряду слідчих (розшукових) дій для встановлення всіх обставин справи. Просив відмовити в задоволенні даного клопотання.
Перевіривши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що внесене клопотання підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.11.2020 року, клопотання слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001425 від 13.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт майна, було задоволено та накладено арешт на транспортний засіб марки «УАЗ Patrol», номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки «ПГМФ», номерний знак НОМЕР_2 , на яких на момент огляду місця події було завантажено 149 дерев породи "сосна", шляхом заборони розпоряджатись та користуватись вказаним майном до вирішення провадження по суті /а.п. 38-39/.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України, інший власник або володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається із вказаної вище ухвали, в судовому засіданні по розгляду клопотання слідчого про арешт майна власник арештованого майна присутній не був.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 є власником арештованого майна, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, може звертатись до суду з клопотанням про скасування арешту.
Зазначена обставина не заперечувалась ні слідчим, ні прокурором.
Підставою для накладення арешту на майно є забезпечення збереження майна, на які слідчий просив накласти арешт, а також недопущення його втрати чи знищення, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частина 2 ст.170 КПК України передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Положення ч. 1 ст. 167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування при проведені огляду місця події 14.11.2020 року вилучено, поміж іншого, автомобіль марки автомобілем марки "УАЗ Patrol", номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки "ПГМФ", номерний знак НОМЕР_2 , які в подальшому визнані речовими доказами /а.п. 20-23, 32/.

Зазначений автомобіль з причепом дійсно є речовим доказом по даному кримінальному провадженню та підлягає належному збереженню, в тому числі й шляхом заборони розпоряджатись ним в будь-який спосіб.

В той же час, з моменту вилучення транспортного засобу пройшов досить тривалий проміжок часу (понад три місяці), за який будь-яких результатів в досудовому розслідуванні не досягнуто, будь-які слідчі дії з вказаним автомобілем не проводились, про що свідчать матеріали кримінального провадження.

В судовому засіданні слідчий пояснював, що в ході подальшого досудового розслідування планується скерування відповідних запитів по кримінальному провадженню та допит свідків. Які саме слідчі (розшукові) чи процесуальні дії із вказаним майном планується провести, пояснити не зміг.

Крім цього, кримінальне провадження відносно конкретної особи не здійснюється, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення будь-яким особам не оголошувалось, а тому тимчасове повне обмеження конституційних прав та свобод власника майна в даному випадку прямо суперечить нормам Конституції України та чинному законодавству України, а потреби досудового розслідування на даний час вже не виправдовують такий ступінь втручання у його права і свободи.

Так, стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що, з метою належного збереження речового доказу, існує можливість та необхідність зняття заборони користуватись майном із одночасною передачею його на відповідальне зберігання його власнику.

На переконання слідчого судді, користування заявником цим автомобілем з одночасною забороною на розпорядження ним в будь-який спосіб, не призведе до втрати речового доказу та буде сприяти його збереженню в належному стані.

Одночасно таке пом`якшення арешту буде забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав заявника, оскільки подальше тримання цього автомобіля з причепом (без дерев породи "сосна"), а відтак обмеження прав власника майна, буде нічим іншим, як свавільним чи незаконним посяганням на охоронювані законом права власника майна.

За таких обставин клопотання заявника про скасування арешту майна підлягає до часткового задоволення, а тому слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 19.11.2020 року, в частині заборони користуватись зазначеним автомобілем з причепом (без дерев породи "сосна" на ньому), залишивши в силі заборону розпоряджатись зазначеним транспортним засобом.

Зважаючи на таке рішення, слід зобов`язати Ковельський РУП ГУНП у Волинській області негайно передати вказаний вище автомобіль з причепом на відповідальне зберігання власнику майна до прийняття остаточного рішення в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.11.2020 року, в частині заборони користуватись майном, на яке накладено арешт, а саме автомобілем марки "УАЗ Patrol", номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки "ПГМФ", номерний знак НОМЕР_2 , залишивши в силі заборону розпоряджатись зазначеним транспортним засобом.

Зобов`язати Ковельський РУП ГУНП у Волинській області негайно передати автомобіль марки "УАЗ Patrol", номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки "ПГМФ", номерний знак НОМЕР_2 (без дерев породи "сосна"), на відповідальне зберігання ОСОБА_6 (або іншим уповноваженим особам)до прийняття остаточного рішення в кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено, підписано та проголошено 22 лютого 2021 року.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду ОСОБА_1