Справа № 372/2686/21
Провадження 1-кс-858/21
ухвала
Іменем України
27 липня 2021 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання начальника ВРЗЖЗО Обухівського РУП ГУНП в Київській області про встановлення строку ознайомлення з матеріалами справи,-

В С Т А Н О В И В:
Начальник ВРЗЖЗО Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про встановлення строку ознайомлення з матеріалами справи підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_5 з матеріалами кримінального провадження № 0001302, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України.

В обґрунтування клопотання начальник ВРЗЖЗО Обухівського РУП ГУ НП в Київській області зазначив, що 15 серпня 2020 року приблизно о 22 год. 30 хв., точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_7 , знаходився поруч орендованого ТОВ «Трипілля Агро Плюс» ставку, що в с. Трипілля Обухівського району Київської області, де окрім нього перебували директор зазначеного товариства ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та інші, де між присутніми виникла словесна сварка з приводу користування човном, який належить ТОВ «Трипілля Агро Плюс», яка переросла в штовханину та бійку між присутніми.

Так, в ході конфлікту, ОСОБА_7 , підійшов до ОСОБА_8 , який в цей час стояв поруч водійського місця власного автомобіля марки «Мітсубісі Паджеро», д.н.з. НОМЕР_1 , та знаходячись в положенні стоячи обличчям до ОСОБА_8 , який в цей час також знаходився в положенні стоячи обличчям до нього, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи необережно, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння та шкоди для здоров`я потерпілого, хоча повинен був і міг їх передбачити, умисно один раз кулаком правої руки наніс удав в область обличчя потерпілого, внаслідок чого останній не втримавшись на ногах впав на ґрунтову дорогу з висоти власного росту на ліву сторону тулубу та ліву руку, при цьому отримавши тілесні ушкодження у вигляді підкірного розриву дорзального апоневрозу четвертого пальця лівої кисті.

21 травня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України.

07 липня 2021 року начальником ВРЗЖЗО СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 за доручення прокурора Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 відкрито матеріали кримінального провадження іншій стороні.

12 липня 2021 року начальником ВРЗЖЗО СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 повідомлено підозрюваного ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_5 про завершення досудового розслідування, відповідно до якого останніх викликано 15 липня 2021 року для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Станом на 19.07.2021 підозрюваний ОСОБА_7 , а також його захисник ОСОБА_5 , не прибули за викликом, однак таку можливість мали та цим самим свідомо затягують ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Враховуючи викладені обставини, слідство вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 , умисно та без поважних і обґрунтованих причин, штучно затягують ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, що унеможливлює вручення підозрюваним обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження та направлення даного кримінального провадження до суду, у зв`язку з чим начальник ВРЗЖЗО Обухівського РУП ГУ НП в Київській області просить встановити строк для ознайомлення підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_5 із матеріалами кримінального провадження № 0001302 від 02.07.2020, за ознаками злочину, передбаченого ст. 128 КК України, та визначити його в рамках 24-х годин з моменту оголошення відповідного рішення суду.

В судовому засіданні начальник ВРЗЖЗО Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_12 заперечив проти клопотання в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні.

Перевіривши надані матеріали клопотання, вислухавши думку осіб, що беруть участь у провадженні та дослідивши докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2020 року були внесені відомості про кримінальне правопорушення під № 0001302.

21 травня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України.

12 липня 2021 року начальником ВРЗЖЗО СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 повідомлено підозрюваного ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_5 та скеровано повідомлення про завершення досудового розслідування, відповідно до якого останніх викликано 15 липня 2021 року для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, але підозрюваний ОСОБА_7 , а також його захисник ОСОБА_5 , не прибули за викликом.

З матеріалів клопотання вбачається, що 15.07.2021 року захисником ОСОБА_5 до начальника ВРЗЖЗО Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 було подано заяву, в якій захисник просить визначити іншу дату для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Заяву обґрунтовує тим, що 15.07.2021 року він зайнятий в іншій кримінальній справі, а підозрюваний ОСОБА_7 хворіє та також немає можливості прибути для ознайомлення з матеріали справи.

Згідно вимог ч. ч. 1, 3, 4ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.

Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.

Отже, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.

Водночас, ознайомлення підозрюваного з матеріалами досудового розслідування є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до п. 14 ч. 1ст.92Конституції України визначається законами України.

Відтак, право на таке ознайомлення не є абсолютним, про що також зазначив Конституційний суд України у рішенні по справі №1-4/2012 про ознайомлення обвинуваченого та захисника з матеріалами кримінальної справи. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у ст. 2 КПК України, що з одного боку забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб та суспільства в цілому.

Відповідно до ч. 10ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 18.01.2012 № 1-рп/2012, Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Корнєв і Карпенко проти України» при визначенні адекватності часу та можливостей, які необхідні обвинуваченому для підготовки захисту, суд враховує конкретні обставини справи, її складність, обсяг матеріалів справи, який було пред`явлено для ознайомлення, обсяг матеріалів, з якими необхідно ознайомитись, тощо.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини право на ознайомлення з матеріалами справи слід вважати необхідною передумовою підготовки захисту.

Європейський суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів, від 25 вересня 2008 року у справі «Полуфакін і Чернишов проти Росії»). Як зауважив Європейський суд, підпункт «b»пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому «мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, а це означає, що така підготовка охоплює все, що є необхідним для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення для цілей підготовки свого захисту з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України»).

Кримінально-процесуальнийКодекс України не містить поняття «затягування процесу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження», зазначений інститут кримінального судочинства є оціночною категорією і в кожному разі, з огляду на вищезазначену практику Європейського Суду з прав людини, вирішується судом в залежності від конкретних обставин справи.

Проте, у будь-якому разі обов`язковою підставою для вирішення вказаного питання є доведеність органом досудового розслідування факту затягування підозрюваним та його захисниками процесу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, за наявності в них об`єктивної можливості для ознайомлення та/або ознайомлення в більш короткий строк.

Відповідно до ст.2КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду.

У відповідності до ч. 6ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Пунктом 21 ст.7КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких, зокрема, відносяться розумність строків.

Згідно ч. 1ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 2ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Згідно вимог ч.3 ст. 28 КПК України, критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуваннямкількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;2)поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до ст.26КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи таке клопотання, слідчий суддя повинен неухильно дотримуватися основних засад кримінального провадження, що стосується повноти, всебічності та об`єктивності судового розгляду справи. Для реалізації цих засад слідчий суддя повинен перевірити, чи підтверджуються наведені у клопотанні факти затягування підозрюваним та його захисником ознайомлення з матеріалами, а також з`ясувати обставини виправданості і правомірності обмеження права, передбаченого п. 3 ст. 6 Конвенції, згідно якого кожен обвинувачений має право мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його справ та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В ч. 5 ст.28КПК України визначено, що кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Слідчий суддя, враховуючи, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, тоді, як орган досудового розслідування не представив в судовому засіданні належних доказів для безспірного висновку, що підозрюваний та його захисник якимось чином зволікає з ознайомленням із матеріалами досудового розслідування, та в силу принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про відсутність обставин, що свідчили про те, що підозрюваний та його захисник безпідставно зволікають з ознайомленням із матеріалами досудового розслідування кримінального провадження та, як наслідок, вважає, що підстави з якими законодавець, пов`язує можливість визначення строку, протягом якого сторона захисту має ознайомитися з матеріалами досудового розслідування, відсутні.

Таким чином, органом досудового розслідування не розкриті у клопотанні і не доведені слідчому судді обставини, з якими закон пов`язує можливість визначення строку, протягом якого підозрюваний та його захисник має ознайомитися з матеріалами досудового розслідування, а саме навмисне затягування останніми процесу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, а відтак, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання.

Керуючись ст.290 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
В задоволенні начальника ВРЗЖЗО Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про встановлення строку ознайомлення з матеріалами справи, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1