ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1784/21 Справа № 190/395/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИВ:
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року було відмовлено в задоволенні сумісного подання ДУ П`ятихатська виправна колонія (№122) та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
Як встановлено судом, що ОСОБА_7 , неодноразово судимий, останній раз засуджений вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2018 року за ст.263 ч.1 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2003 року призначено остаточне покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_7 , з 23.07.2018 року перебував у державній установі виконання покарання (№3) м.Кривого Рогу; за цей час характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.
З 06.09.2018 року засуджений ОСОБА_7 , відбуває покарання у державній установі П`ятихатська виправна колонія (№122) та за цей час характеризується добре, має три заохочення, стягнень не має.
Згідно характеристики від 18.03.021 року характеризується добре, не працевлаштований, але працює на добровільних засадах, дотримується норм які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня; за час відбування покарання довів своє виправлення та заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Суд, оцінивши у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, дійшов висновку, що процес виправлення ОСОБА_7 , не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Засуджений в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити спільне подання подання ДУ П`ятихатська виправна колонія (№122) та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та застосувати до нього положення ст. 81 КК України, мотивуючи такі вимоги тим, що він приймає активну участь в життєдіяльності виправної установи, приймає участь в культурно-організаційних заходах та диференційній програмі, ввічливий з персоналом. Вважає, що своєю поведінкою довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував та посилався на безпідставність її доводів та відсутність підстав для звільнення засудженого від відбування покарання умовно-достроково.
Засуджений апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого, думку засудженого, який підтримав в повному обсязі доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).
За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції встановив, що вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.263 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2003 року призначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
З 06.09.2018 року засуджений відбуває покарання в ДУ «П`ятихатьска виправна колонія №122».
Згідно особової справи на засудженого судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 в місцях попереднього ув`язнення утримувався з 23.07.2018 року. Під час утримання в державній установі виконань покарання №3 м. Кривого Рогу характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
За період відбування покарання характеризується позитивно, має 3 заохочень, стягнень немає. На виробництві установи не працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою території установи та поліпшення житлово-побутових умов засуджених. До роботи ставиться добре, проявляє розумну ініціативу у роботі.
Посилання засудженого на те, що своєю поведінкою довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є безпідставними. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявність у засудженого лише трьох заохочень, відсутність офіційного працевлаштування на виробництві установи, не може доводити його повного виправлення та сумлінного ставлення до праці, що є обов`язковою підставою для умовно-дострокового звільнення, а його поведінка свідчить лише про те, що він бажає скорішого звільнення з місць позбавлення волі.
Беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого засудженим злочину, встановлених вище обставин, характеристики на засудженого, колегія суддів, вважає, що позитивна поведінка ОСОБА_7 не свідчить про виправлення останнього, а доводи викладені в апеляційній скарзі засудженого не є достатньою правовою підставою для його умовно-дострокового звільнення.
Суд першої інстанції належним чином, вмотивовано та обґрунтовано надав оцінку усім обставинам в їх сукупності і що сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків у виправній установі, відсутність стягнень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення та заслуговує на таке звільнення своєю поведінкою протягом всього строку відбування покарання, що відповідає матеріалам справи і з чим погоджується колегія суддів.
Таким чином, судовий розгляд зазначеного клопотання було здійснено та проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення і не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала Дніпровського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4