печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

перекладача - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Абхазії (Грузія), громадянина Грузії, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Абхазії (Грузія), громадянина Грузії, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_13 разом із ОСОБА_12 02.09.2019 року приблизно о 18:15 год., прийшли в кафе «Мері» за адресою: м. Київ, б-р. Лесі Українки, 26, маючи на меті, в подальшому, за попередньою змовою, таємно викрасти чуже майно у осіб котрі відвідують вищевказаний заклад. Перебуваючи за вищевказаною адресою, сидячи за обіднім столом, поруч зі столом, за яким знаходився потерпілий ОСОБА_5 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , помітили, що за ними, на стільці, знаходиться сумка потерпілого. В подальшому, у них виник спільний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майно. Після цього, близько 18:25 год. ОСОБА_13 , переконавшись, та вважаючи, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, керуючись раніше виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна,за попередньою змовою, умисно, таємно, з корисливих спонукань, взяв сумку чорного кольору, яка знаходилася на стільці, за ним, поряд із потерпілим ОСОБА_5 , та належить останньому. Після цього, ОСОБА_13 , поклав вказану сумку із особистими речами ОСОБА_5 , до себе на коліна, витягнув звідти гаманець, та передав ОСОБА_12 , який в свою чергу, переконавшись, та вважаючи, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, керуючись раніше виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою, умисно, таємно, з корисливих спонукань витягнув з гаманця грошові кошти в сумі 29 100 грн. та 43 дол. США, що відповідно до курсу НБУ станом на 02.09.2019 року становить 1079,3 грн., які належать ОСОБА_5 , та поклав їх у ліву кишеню своїх брюк в які був одягнений. В подальшому, ОСОБА_12 , віддав назад гаманець ОСОБА_11 , який в свою чергу поклав його до сумки, а саму сумку, поклав назад на стілець, який знаходився поруч із потерпілим.

Після цього, ОСОБА_12 разом із ОСОБА_11 покинули заклад «Мері», заподіявши при цьому потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 30179,3 грн.

Умисні дії ОСОБА_11 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Умисні дії ОСОБА_12 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

23.09.2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_11 в порядку, передбаченому ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою, потерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_13 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_13 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_13 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400 грн.

Крім цього, 23.09.2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_12 в порядку, передбаченому ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даними угодами, потерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_12 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_12 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_12 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400 грн.

Розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474, ч. 5 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_12 визнали себе винними, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_12 та потерпілий ОСОБА_5 , кожний окремо, просили затвердити угоди про примирення та призначити узгоджені в них міри покарання, при цьому ОСОБА_13 та ОСОБА_12 повністю визнали себе винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Прокурор не заперечував, щодо затвердження угод.

Захисник адвокат ОСОБА_7 вважав за можливе затвердити угоди.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_12 та потерпілий ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угод про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваними ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання, щодо речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 23.09.2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_11 про примирення.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Затвердити угоду від 23.09.2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_12 про примирення.

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Речові докази:

- СD-R диски з відеозаписом факту вчинення крадіжки, який приєднаний до матеріалів досудового розслідування залишити в матеріалах досудового розслідування;

- грошові кошти в сумі 29100 грн. та 43 дол. США, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду, через Печерський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1