Справа № 478/599/21 Провадження № 1-в/478/187/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2021 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого, на теперішній час засудженого 03.12.2010 року вироком Суворівського районного суду м. Одеси за п.13 ч.2 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
В с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання, вказуючи на те, що він позитивно ставиться до праці, за що має ряд заохочень та довів своє виправлення.
В судове засідання учасники судового провадження не прибули, просили суд розглядати клопотання без їх участі.
Розглянувши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.
Так, за результатами дослідження клопотання та матеріалів особової справи засудженого, судом встановлено, що вироком Суворівського районного суду м. Одеси від 03.12.2010 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі.
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Казанківська виправна колонія (№93)».
На момент розгляду клопотання невідбута частина покарання складає 3 роки 8 місяців 2 дні.
Згідно ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
У свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.
При цьому, питання про умовно-дострокове звільнення у кожному конкретному випадку вирішується індивідуально і відноситься до дискреційних повноважень суду, а тому оцінивши усі наявні відомості, які мають пряме та опосередковане значення для правильного вирішення питання у контексті сумлінного відношення засудженого до праці та його зразкової поведінки, слід вказати на таке.
Зокрема, за весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_3 має сім заохочень за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, які застосовані до нього: 30.06.2015 року, 05.07.2016 року, 09.10.2017 року, 27.07.2018 року, 15.07.2020 року, 25.01.2021 року, 23.04.2021 року. Також засуджений має тринадцять стягнень у вигляді доган, поміщення до ДІЗО/ПКТ, які застосовані до нього: 20.12.2010 року, 15.04.2016 року, 14.11.2016 року, 16.03.2017 року, 23.03.2017 року, 17.01.2018 року, 19.01.2018 року, 31.01.2018 року, 28.07.2020 року, 02.10.2020 року, 09.10.2020 року, 10.10.2020 року, 11.10.2020 року.
Під час відбування покарання у виправних колоніях, засуджений ОСОБА_3 характеризувався наступним чином.
Так, під час тримання в Одеській УВП № 21 в період з 23.07.2010 року по 06.02.2011 року, засуджений характеризувався негативно, притягався до дисциплінарної відповідальності заохочень не мав.
Під час відбування покарання в Катеринівській ВК № 46 в періоди з 02.06.2011 року по 13.09.2011 року, з 26.12.2011 року по 18.02.2014 року, та з 12.03.2014 року по 14.10.2014 року, засуджений характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягався, заохочень не мав.
Під час відбування покарання у Вільнянській ВК № 20 в періоди з 13.09.2011 року по 26.12.2011 року, з 14.11.2015 року по 24.12.2015 року, засуджений характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягався, заохочень не мав.
Під час перебування в Львівському слідчому ізоляторі в період з 18.02.2014 року по 12.03.2014 року, засуджений характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягався, заохочень не мав.
Під час відбування покарання у Петрівській ВК № 49 в періоди з 14.10.2014 року по 14.11.2015 року, з 24.12.2015 року по 25.12.2017 року, засуджений характеризувався посередньо, неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності, мав заохочення.
З 25.12.2017 року по квітень 2020 року, засуджений ОСОБА_4 відбував покарання у Одеській ВК № 14.
За час відбування покарання в Одеській ВК № 14, засуджений характеризувався посередньо, притягався неодноразово до дисциплінарної відповідальності, мав заохочення. В взаємовідносинах з іншими засудженими допускав конфліктні ситуації, які мали постійний характер, виявляв надмірну агресію, погрожував фізичною розправою іншим засудженим. У відношенні до представників виправної колонії був не завжди тактовний. Не утримував своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті та порядку, мав неохайний зовнішній вигляд. Участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймав.
Також судом встановлено, що з 2018 року та по теперішній час засуджений ОСОБА_3 перебуває на профілактичному обліку як особа, що схильна до самогубства та особа, яка відторгнута загальною масою засуджених.
Як вбачається з витягу з протоколу № 6 від 29.01.2020 року, засудженому ОСОБА_3 відмовлено у застосуванні ст.82 КК України як такому, що не стає на шлях виправлення.
В травня 2020 року по теперішній час, засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в Казанківській ВК № 93.
Протягом 2020 року, засуджений характеризувався посередньо та негативно, притягався неодноразово до дисциплінарної відповідальності, мав заохочення. Працевлаштований за власним бажанням, відповідально відносився до виконання робіт по благоустрою. У скоєному злочині розкаювався частково, визначену судом міру покарання вважав занадто суворою. Загальноосвітній не підвищував, на заходи виховного впливу реагував посередньо, участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймав. У колективі засуджених скритний, брехливий. Зовні не завжди охайний, санітарії та гігієни дотримується під контролем працівників виправної колонії.
Поведінка засудженого змінилась фактично лише з квітня 2021 році, оскільки згідно відповідної характеристики, він працює, до праці ставиться сумлінно, проявляє трудову ініціативу, дотримується правил поводження із устаткуванням тощо. Почав приймати участь в програмах диференційованого виховного впливу з квітня 2021 року.
В контексті поведінки засудженого, суд відмічає те, що остання не є зразковою протягом усього строку відбування покарання, що простежується із наявних у матеріалах справи характеристик.
Стосовно ставлення засудженого до учиненого, то суд не може бути достеменно переконаний у його щирому розкаянні, оскільки як вбачається з характеристик, засуджений фактично за весь час відбування покарання у скоєному злочині розкаювався частково, визначену міру покарання вважав занадто суворою, був скритним та брехливим.
У період же із початку відбування покарання і до, принаймні квітня 2021 року, його ставлення до праці не можна назвати сумлінним, а поведінку зразковою, такою, що надає приклад іншим засудженим.
Крім того, як вбачається з протоколу № 1 засідання спостережної комісії при Баштанській РДА, комісією прийнято рішення про недоцільність звільнення засудженого ОСОБА_3 , оскільки він не довів свого виправлення.
Таким чином, враховуючи встановленні обставини, суд вважає, що на час розгляду цього звернення, не можливо стверджувати, що засуджений ОСОБА_3 став на шлях виправлення, оскільки для цього потрібен певний час, щоб можливо було б констатувати, що цілі призначеного йому покарання, саме у визначеному судом розмірі, вже досягнуті.
Наведені обставини в сукупності із встановленими судом даними про особу, його поведінкою за весь час відбуття покарання, тяжкістю вчиненого ним злочину, неодноразових судимостей, дає підстави вважати про неготовність його до сприйняття встановлених в суспільстві норм та правил поведінки. При цьому, сам по собі факт відсутності дисциплінарних стягнень у 2021 році, не може бути самостійною та єдиною підставою для протилежного висновку.
Враховуючи наведене, клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд,
П о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з моменту її проголошення через Казанківський районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Казанківського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1