Номер провадження: 11-сс/813/283/21
Номер справи місцевого суду: 947/2721/21 1-кс/947/843/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 27 січня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000051 від 24 січня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27 січня 2021 року було задоволено клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та накладений арешт на автомобіль «Toyota Yaris», р/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 ; на мопед «Yamaha Gear», шасі № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 ; на мопед «Yamaha Gear», шасі № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_11 , із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, з подальшим утриманням транспортних засобів на майданчику тимчасового збереження транспортних засобів, в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в інтересах власника майна ОСОБА_8 , в якій просив скасувати ухвалу в частині накладення арешту на автомобіль Toyota Yaris», р/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в цій частині та зобов`язати слідчого повернути вилучений автомобіль ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що відповідно до ч.11 ст.170 КПК України

заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з тим, слідчий суддя в оскарженій ухвалі не обґрунтував наявність будь-якої обставини, яка б свідчила про намір ОСОБА_8 приховати, знищити або перетворити свій власний автомобіль.

Арешт автомобілю з поміщенням на зберігання на спеціальний майданчик є неспіврозмірним обмеженням речових прав власника майна із завданням кримінального судочинства у цьому провадженні, є найбільш обтяжливим для його власника, яка не причетна до вчинення злочину. Такий спосіб арешту суттєво негативно позначиться на інтересах власника, оскільки приведе до неможливості користування автомобілем, що негативно змінить образ її життя, та потягне додаткових витрат на сплату за зберігання, яке відбувається не в інтересах власника.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 09 лютого 2021 року не з`явився прокурор Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_12 , який про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином. Про причини неявки апеляційний суд не повідомив.

В наступне судове засідання призначене на 16 лютого 2021 року прокурор ОСОБА_12 не з`явився повторно, проте від іншого прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_13 надійшла заява, в якій він просив розглядати апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без участі прокурора.

Крім того до апеляційного суду надійшла заява від слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , в якій він просив проводити апеляційний розгляд без його участі та без участі прокурора. При цьому слідчий зазначив про те, що, на його думку, у даному кримінальному провадженні відсутні правові підстави для скасування арешту на автомобіль «Toyota Yaris», р/н НОМЕР_1 , оскільки існує реальна загроза його відчуження, зміни або втрати.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин та враховуючи положення ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без участі прокурора, оскільки його неявка не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши суддю-доповідача, власника майна ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 зазначеної норми права метою накладення арешту на майно є:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчим відділом Одеського управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000051 від 24 січня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 23 січня 2021 року приблизно о 20 год. 36 хв. в м. Одесі навпроти буд.35 по вул. Юхима Геллера сталося зіткнення автомобіля «Toyota Yaris» р/н НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , з мопедом «Yamaha Gear» шасі № НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_14 та з мопедом «Yamaha Gear» шасі № НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_15 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_14 був госпіталізований до МКЛ №11 з діагнозом: рвані рани лівої голені, перелом правої кісті.

23січня 2021 року в ході огляду місця події було вилучено автомобіль «Toyota Yaris»

р/н НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 , мопед «Yamaha Gear» шасі № НОМЕР_4 та мопед «Yamaha Gear» шасі № НОМЕР_3 .

24 січня 2021 року за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди до ЄРДР були внесені відомості за №0000051 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

25 січня 2021 року вилучений автомобіль «Toyota Yaris», а також два мопеди були визнані слідчим речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, зокрема, зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оцінюючи викладені обставини, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що автомобіль «Toyota Yaris» р/н НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 , мопед «Yamaha Gear» шасі № НОМЕР_4 та мопед «Yamaha Gear» шасі № НОМЕР_3 є матеріальними об`єктами, які могли зберегти на собі сліди злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а отже відповідають критеріям майна, на яке відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений арешт,

Апеляційний суд переконаний, що на теперішній час у даному кримінальному провадженні існує обґрунтована потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна з метою встановлення фактів чи обставин, які мають значення для проведення повного та всебічного досудового розслідування, зокрема шляхом детального дослідження транспортних засобів за участю спеціалістів (експертів) в галузі автотехніки.

Разом з тим Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

У рішенні Європейського суд з прав людини від 02.11.2004 у справі «Трегубенко проти України» (Заява № 61333/00), Суд повторює, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Також, Суд визначає, що «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії»).

Також варто звернути увагу і на позицію Європейського суду з прав людини, що висловлена в рішенні по справі «Волохи проти України». В даному рішенні Суд наголошував на тому, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватись судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Апеляційним судом встановлено, що транспортні засоби були вилучені слідчим під час оглядну місяця події 23 січня 2021 року, та вже 27 січня 2021 року оскарженою ухвалою слідчого судді на них був накладений арешт.

Проте лише 10 лютого 2021 року постановою слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні була призначена комплексна автотехнічна та транспортно-трасологічна експертиза. Проведення експертизи було доручено експертам Одеського НДІСЕ МЮ України.

Беззаперечно до закінчення проведення експертизи існує обґрунтована потреба зберігати арештовані транспортні засоби на майданчику тимчасового збереження транспортних засобів задля забезпечення проведення їх огляду експертами.

Однак, та обставина, що еспертиза була призначена слідчим через 2 тижні з моменту накладення арешту на транспортні засоби дає підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється неефективно.

У статті 41 Конституції України закріплено положення, що визначає зміст права приватної власності, відповідно до якого кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Апеляційний суд вважає, що тривале обмеження права ОСОБА_8 володіти та розпоряджатися своїм автомобілем беззаперечно в подальшому може порушити її права передбачені ст.41 Конституції України.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, з метою досягнення справедливого балансу між правами та інтересами власників майна та завданнями досудового розслідування, закріпленими в ст.2 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні слід встановити строк дії такого заходу забезпечення кримінально провадження як арешт майна достатнього для проведення необхідних слідчих дій, що в свою чергу буде стимулювати орган досудового розслідування здійснювати невідкладні та необхідні слідчі дії більш оперативно та ефективно і в подальшому забезпечить дотримання принципу розумності строку проведення досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 слід частково задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на транспортні засоби, встановивши при цьому строк дії ухвали та зобов`язавши слідчого після закінчення строку дії ухвали повернути арештоване майно власникам.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 частково задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27 січня 2021 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та накладений арешт на автомобіль «Toyota Yaris», р/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 ; на мопед «Yamaha Gear», шасі № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 ; на мопед «Yamaha Gear», шасі № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_11 , із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, з подальшим утриманням транспортних засобів на майданчику тимчасового збереження транспортних засобів, в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 .

Накласти арешт на арешт на автомобіль «Toyota Yaris», р/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 ; на мопед «Yamaha Gear», шасі № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 ; на мопед «Yamaha Gear», шасі № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_11 , із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, із зберіганням арештованих транспортних засобів на майданчику тимчасового збереження транспортних засобів, в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9

Строк дії ухвали до 05 березня 2021 року.

06 березня 2021 року зобов`язати слідчого у цьому кримінальному провадженні повернути вищевказані транспортні засоби їх власникам або законним користувачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4