Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

22 липня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 10 червня 2021 року, якою продовжено ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000154,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 10 червня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП № 1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, яке погоджено з прокурором, що здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та продовжено підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Радянське Білозерського району Херсонської області, громадянину України, з повною загальною середньою освітою, в армії не служив через судимості, непрацюючому, не одруженому, без реєстрації та без постійного місця проживання, раніше неодноразово судимому, остання судимість - за вироком від 21.08.2009 Бердянського міськрайонного суду Запорізької області визнаний винним і засуджений за ч.2 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією майна, та звільненого 02 грудня 2020 року за відбуттям покарання, судимість не погашена,

строк тримання під вартою до трьох місяців, а саме до 18 липня 2021 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання слідчого та продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 зазначив в ухвалі, що ризики, визначені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), не зменшились і виправдовують продовження обраного запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить задоволити його апеляційну скаргу та звільнити його з під варти.

На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що він обмовив себе, оскільки до нього застосовувались незаконні заходи впливу, погрози, приниження людської гідності та обман.

Вказав, що його попередні судимості цієї справи не стосуються, а показання свідків формальні та не доводять його провини в даному кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_5 на підтримання апеляційних вимог, думку прокурора про законність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Частиною 1 ст.131 КПК передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно припису ч.1 ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Відповідно до припису ч.1 ст.183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК.

Судом першої інстанції вірно враховано те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, що є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченого від суду. Також судом враховано той факт, що ризики, визначені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК, не зменшились і виправдовують обраний запобіжний захід.

Також судом вірно враховано те, що ОСОБА_5 будучи судимим 21.08.2009 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 13 років з конфіскацією майна, після звільнення по відбуттю терміну покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову обгрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину проти власності.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, не здатен забезпечити перебування підозрюваного за місцем свого проживання, своєчасне його з`явлення до суду та виключення можливості незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших співучасників даного злочину в кримінальному провадженні.

Доводи підозрюваного щодо можливості застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки його попередні судимості вказаної справи не стосуються, а показання свідків формальні та не доводять його провини в даному кримінальному провадженні не свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що слідчий та прокурор довели про наявність достатніх даних, що заявлені ризики не зменшились.

У ході апеляційного розгляду як обвинуваченим, так і його захисником не спростовано доводів прокурора щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших учасників у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 10 червня 2021 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2