Справа № 457/820/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/496/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 26 квітня 2021 року,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7 ,

встановила:
на розгляді Сихівського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000748 22 лютого 2017 року про обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, п.п.5, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 263 КК України.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 26 квітня 2021 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на 2 місяці, тобто до 26 червня 2021 року.
Відмовлено в задоволенні клопотань захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу на більш м`який.
Своє рішення суд мотивував доведеністю прокурором наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що прокурором не доведено наявність заявлених ним ризиків.

Наголошує, що обвинувачений ОСОБА_6 не може сховати або знищити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки такі, долучені до матеріалів кримінального провадження.

Вважає безпідставним наявність ризиків, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинятиме інші кримінальні правопорушення та продовжуватиме свою злочинну діяльність.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки; на його утриманні малолітня дочка.

Акцентує, що до затримання, обвинувачений доглядав за важкохворою бабусею.

Зазначає, що ОСОБА_6 зацікавлений у повному, всебічному та об`єктивному розгляді кримінального провадження з метою встановлення своєї невинуватості, що, на думку захисту, в сукупності з вищенаведеним, спростовує наявність ризику того, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Стверджує, що у обвинуваченого ОСОБА_6 немає об`єктивних причин незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки попередні показання потерпілої та свідків жодним чином не підтверджують вини ОСОБА_6 .

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

На думку апелянта, судом безпідставно продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відмовлено у задоволенні клопотань про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт.

Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 26 квітня 2021 року та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення і залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.
Так, ч.2 ст. 392 КПК України Законом України від №1027-ІХ від 02 грудня 2020 року Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення виконання рішення Конституційного Суду України стосовно оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, який набрав чинності 14 січня 2021 року, доповнено абзацом другим, відповідно до якого ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
На думку колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.
Колегія суддів вважає доведеним прокурором, що ризики заявлені і у клопотанні, які також слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились, а відтак, обґрунтованими є висновки суду про те, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання є недостатнім.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Отже, на думку апеляційного суду, виправданим є подальше тримання під вартою ОСОБА_6 , з врахуванням тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин кримінального провадження, мотивів клопотання прокурора, а відтак, є всі підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Отже, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 та зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 26 квітня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3