КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Горб І.М.,

суддів Сілкової І.М.,

Худика М.П.,

при секретарі Веременко Т.В.,

з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_1 , подану у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що реєстрації у Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише ті заяви чи повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, а подана ОСОБА_1 заява про вчинення кримінального правопорушення від 06.02.2021 вих. №4207/06 за своїм змістом та суттю є лише висловленням незгоди із процесуальними рішеннями у конкретній адміністративній справі № А/9901/47/02, постановленими суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та не є повідомленням про злочини, які підслідні ДБР, оскільки містить інформацію, пов`язану із здійсненням судового провадження, і не містить конкретних даних про вчинення вказаними особами корупційних кримінальних правопорушень. Проте виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством і оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів та суддів щодо вирішення справи поза процесуальним порядком не допускається, тому можливе порушення суддею норм матеріального або _________________________________________

Справа №11-сс/824/3326/2021 Головуючий у першій інстанції Чайка О.С.

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач Горб І.М.

процесуального права не може виключно кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до кримінальної відповідальності, а відтак, вважаючи очевидним, що в заяві ОСОБА_1 відсутні відомості, які б свідчили або могли свідчити про вчинене кримінальне правопорушення суддями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , залишив без задоволення його скаргу.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, з грубим порушенням норм КПК України, просить її скасувати та зобов`язати Шевченківський районний суд м. Києва наново розглянути його скаргу на бездіяльність повноважного керівника СУ ДБР, яка виразилась у невнесенні відомостей його заяви за вих. № 4207/06 від 06.02.2021 року про вчинене кримінальне правопорушення в порядку, визначеному ст.ст. 306-307 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у його заяві про вчинене кримінальне правопорушення містилися необхідні дані про вчинення злочину, проте слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні його скарги на бездіяльність повноважного керівника Управління Державного бюро розслідувань, яка виразилась у невнесенні до ЄРДР відомостей його заяви про вчинення кримінальних правопорушень, своє рішення обґрунтувала лише тим, що не вбачає у діях суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складу правопорушення, що суперечить вимогам ст. 26 КПК, яка не дозволяла судді розглядати по суті його заяву про вчинення кримінального правопорушення, тому дане рішення слідчого судді винесене з порушенням норм КПК України, висновків ВССУ і ЄСПЛ, а також Конституції України.

При цьому слідча суддя не витребувала і не досліджувала матеріали його особистого звернення до СУ ДБР та приймала рішення виключно не з підстав наявних у провадженні належних та припустимих доказів, а керувалася лише власними припущеннями, що є неприпустимим.

Отже, слідчий суддя, не в повній мірі з`ясувала всі обставини кримінального провадження, яке ним оскаржується, тому упустила той факт, що СУ ДБР не виконало вимоги ст. 214 КПК і наказу ГПУ за № 298 від 30.06.2020 року, що є підставою для скасування даної ухвали.

Окрім цього, зазначає, що додатковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали є факт порушення слідчим суддею таємниці нарадчої кімнати, оскільки резолютивна частина оскаржуваної ухвали була оголошена 22.02.2021 року, а повний її текст був проголошений лише 05.05.2021 року, проте весь цей період слідча суддя, замість того щоб в нарадчій кімнаті готувати зміст оскаржуваної ухвали, розглядала інші судові справи, що доказується Реєстром судових рішень.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, він не був присутнім на проголошенні судового рішення, оскільки його не було повідомлено про розгляд скарги, а копію повного тексту оскаржуваної ухвали він отримав лише 13.05.2021 року шляхом надсилання її на його електронну адресу, тому апеляційну скаргу до суду подав 14.05.2021 року, що відповідає першому процесуальному дню.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні 22.02.2021 року, коли була постановлена оскаржувана ухвала, а її копію на його адресу було направлено лише 13.05.2021 року та отримано ним того ж дня, і вже 14 травня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, то слід дійти висновку, що ОСОБА_1 строк на оскарження ухвали слідчого судді пропущено з поважних причин, у зв`язку з чимколегія суддів вважає можливим його поновити.

Будучи повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, прокурор в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про поважність причин своєї неявки суду не повідомили і ніяких клопотань про відкладення розгляду не подавали, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд, враховуючи, що його неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частина 2 статті 307 КПК України передбачає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру:

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 372 КПК України, мотивувальна частина судового рішення у формі ухвали повинна містити мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався, а резолютивна частина - висновки суду.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 06 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав до Державного бюро розслідувань заяву про вчинення суддями Верховного Суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 157, ч. 3 ст. 355, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України. Не отримавши будь-яких відповідей та інформації з приводу внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_1 подав до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва скаргу, за результатом розгляду якої 22 лютого 2021 року було прийнято рішення про залишення її без задоволення.

Постановляючи таке рішення, слідчий суддя в мотивувальній частині ухвали вказав, що дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги і в той же час навів обґрунтування відсутності підстав для задоволення скарги та відповідно відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, постановлене слідчим суддею рішення не відповідає вимогам ст.ст. 370, 372 КПК України, адже містить суперечності у наведених мотивах, з яких суд виходив при постановленні ухвали, чим допущено істотне порушення вимог КПК України, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Крім того, рішення про необхідність відмови у задоволенні скарги слідчий суддя мотивував тим, що подана ОСОБА_1 заява про вчинення кримінального правопорушення від 06.02.2021 вих. №4207/06 за своїм змістом та суттю є лише висловленням незгоди із процесуальними рішеннями у конкретній адміністративній справі № А/9901/47/02, постановленими суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та не є повідомленням про злочини, які підслідні ДБР, оскільки містить інформацію, пов`язану із здійсненням судового провадження, і не містить конкретних даних про вчинення вказаними особами корупційних кримінальних правопорушень.

Між тим, поза увагою слідчого судді залишилось те, що у своїй заяві про вчинення злочину ОСОБА_1 вказав на перешкоджання суддями Верховного Суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 здійсненню ним виборчого права, що охоплюється диспозицією ст. 157 КК України, та на перешкоджання законній діяльності його як члена громадської організації, що відповідає диспозиції ст. 170 КК України.

На переконання колегії суддів, посилання заявника на указані обставини не охоплюється лише його незгодою із ухваленими колегією суддів рішеннями і потребує належної правової оцінки зі сторони правоохоронних органів.

Приписами ч. 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з частиною 4 цієї статті Кодексу слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Вимоги даної норми КПК України є імперативними, не підлягають широкому тлумаченню та будь-які виключення з них не допускаються.

Враховуючи, що заява ОСОБА_1 від 06.02.2021 року формально містить відомості про вчинення кримінального правопорушення, уповноважена особа зобов`язана була невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання повідомлення внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, на що звернув увагу слідчого суддіОСОБА_1 у своїй скарзі.

Слідчий суддя під час розгляду скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не має оцінювати зміст заяви чи повідомлення на предмет наявності чи відсутності ознак складу кримінального правопорушення, а лише перевіряє відповідність дій уповноважених осіб вимогам КПК України щодо здійснення фіксації наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Отже, виходячи з того, що слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва в ухвалі від 22.02.2020 року відобразив власну оцінку стосовно фактів, викладених у заяві ОСОБА_1 від 06.02.2021 року про вчинене кримінальне правопорушення, оцінивши їх як такі, що не вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, що є неприпустимим з огляду на стадію кримінального провадження, та постановив дану ухвалу з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, то колегія суддів приходить до висновку, що така ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду скарги ОСОБА_1 в суді першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_1 , подану у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ___________________ __________________ Горб І.М. Сілкова І.М. Худик М.П.