У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 лютого 2021 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чолаку-Ноу Фалештського района Республіки Молдова, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000022.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
підозрюваний ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді залишено без задоволення клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло без дозволу прокурора або суду строком до 20.04.2021 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді i постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.04.2021 р.

Узагальнені доводи апелянта.

Прокурор вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
На думку прокурора, слідчий суддя не в повній мірі врахував суспільну небезпечність особи та вчинених ним дій. ОСОБА_6 раніше судимий, за вчинення умисних корисливих злочинів та злочину проти життя і здоров`я особи, звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності, пов`язаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої, не працює, тобто не маж постійних джерел доходу, не маючи документів що посвідчують його особу, заходів до їх отримання не вжив, продовжуючи нелегальний спосіб життя, що перешкодило мати офіційну реєстрацію місця мешкання, реєстрацію батьківства дитини та працевлаштування.
Крім цього, обставини за яких ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, свідчать про відсутність у нього сталих соціальних зв`язків, оскільки перед вчиненням кримінального правопорушення ОСОБА_6 вживав алкогольні напої за місцем мешкання в присутності цивільної дружити та дитини, потім продовжив вживання алкоголю в інших розважальних закладах смт. Березнегувате, що свідчить про байдужість останнього до своєї родини.
Висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_6 щиро кається, є сумнівними, оскільки незважаючи на те, що останній дійсно під час досудового розслідування надав показання, проте вони істотно різняться із показаннями ОСОБА_9 , стосовно ролей, які кожен з них виконував, що може свідчити про намагання ОСОБА_6 пом`якшити покарання.
Судом не в повній мірі враховані обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме у стані алкогольного сп`яніння, відносно особи похилого віку, що підозрюваному було відомо.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

У провадженні СВ відділення поліції № 2 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 15.02.2021 р. близько 23.50 год. у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_10 1948 року народження. Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_6 із ОСОБА_9 , одягнувши медичні маски та рукавички, з метою унеможливлення їх впізнання, проникли до домоволодіння ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_2 , де пошкодивши внутрішній запірний пристрій, зайшли до приміщення літньої кухні домоволодіння, належного ОСОБА_10 . ОСОБА_6 залишився у коридорі, а ОСОБА_9 , погрожуючи застосуванням до ОСОБА_10 насильства, а саме палиці, вимагав від останньої грошові кошти та ювелірні вироби. Далі ОСОБА_9 самостійно відшукав та забрав грошові кошти в сумі 9 500 грн., платіжну картку «Ощадбанк» та державні нагороди, а також наказав потерпілій зняти сережки, які забрав. Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 покинули місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим за власним розсудом.
18.02.2021 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
19.02.2021 р. слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивував тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Слідчий суддя дійшов до переконання, що докази, надані стороною обвинувачення, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, про доведення слідчим та прокурором існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має постійного місця роботи та доходу, характеризується посередньо, не має місця реєстрації.
Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 , має постійне місце мешкання в с. Березнегувате, проживає з співмешканкою, з якою має спільну дитину 2017 року народження, та позитивно характеризується, вину визнає повністю, надає показання, які є важливими та допомагають у розслідуванні кримінального провадження, самостійно прийшов у судове засідання.
Врахувавши наведені обставини, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам можливо шляхом застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За змістом ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані не в повному обсязі, а також не враховані всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Так наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані: протоколів огляду місця події від 16.02.2021 р., допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , слідчих експериментів за участю підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , акту застосування службової собаки від 16.02.2021 р. та інші долучені матеріали, свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, зазначеного у повідомленні про підозру.
Слідчий суддя встановив, що матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховування від слідства та суду та незаконно впливати на потерпілу або свідків, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має постійного місця роботи та доходу, характеризується посередньо, не має місця реєстрації, з чим погоджується і апеляційний суд.
Разом з цим, висновки слідчого судді про відсутність у кримінальному провадженні іншого ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який посилався слідчий у клопотанні, є невірними.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, в якому підозрюється останній, а саме за попередньою змовою групою осіб, із погрозою застосування насильства, відносно особи похилого віку, в стані алкогольного сп`яніння і те, що обвинувачений не працює, тобто не має постійних джерел доходу та не має міцних соціальних зв`язків, свідчать про наявність ризику вчинення ним аналогічних кримінальних правопорушень.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується із доводами прокурора про те, що слідчим суддею недостатньо враховані всі обставини та наявні ризики, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, з числа передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, фактичні обставини провадження, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, данні про особу підозрюваного, який хоча і має певні соціальні зв`язки, проте це не завадило йому вчинити особливо тяжкий злочин, вік, стан здоров`я, майновий стан, та інші обставини, апеляційний суд, вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Саме такий вид запобіжного заходу, на думку апеляційного суду, зможе забезпечити на даній, початковій стадії досудового розслідування, виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, перешкодить вчиненню нових кримінальних правопорушень та дозволить уникненню встановлених ризиків на цій стадії кримінального провадження, а застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання наведеним ризикам.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено, протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Отже, з урахуванням дати повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України 18.02.2021 р., то строк тримання останнього під вартою не може перевищувати більше двох місяців з даної дати.

За змістом вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , апеляційний суд приходить до висновку про те що, на даний час, відсутні підстави для визначення останньому розміру застави у кримінальному провадженні.

Отже, виходячи з вимог, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити, застосувавши до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_6 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити, застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18.04.2021 р. без визначення розміру застави.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

_____________________ ______________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3