Дата документу 18.03.2021 Справа № 310/1543/21
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/282/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №310/1543/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції

підозрюваного ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянськ Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 лютого 2021 року залишено без задоволення клопотання слідчого та до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні передбаченого ч.2 ст.307 КК злочину, застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, шляхом заборони цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК, а саме:

- в період проведення досудового розслідування та судового провадження, прибувати за першою вимогою до слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області в провадженні якого знаходиться вказане кримінальне провадження, прокурора або суду;
- не відлучатися із м.Бердянська без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- негайно повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.
В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначивши розмір застави у сумі 175 120 грн., посилаючись на те, що слідчим суддею не враховані всі наведені у клопотанні слідчого ризики, обставини та їх обґрунтування, та зроблені неправильні висновки щодо застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

В запереченнях на апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_9 просив в апеляційній скарзі прокурора відмовити.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційну скаргу. Захисники, підозрюваний заперечили проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що старший слідчий СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні передбаченого ч.2 ст.307 КК злочину.

В клопотанні зазначено, що 23 лютого 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.2 ст.307 КК злочину.

З посиланням на наявність передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК ризику слідчий просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, зазначила про відсутність доведених слідчим того ризику, на який він посилається у клопотанні в обґрунтування обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та ненадання прокурором доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст.178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст.181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя з`ясувала, що наведені у клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують та не оспорюються в апеляційній скарзі.

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановила відсутність наміру ОСОБА_7 переховуватися від органів слідства та суду, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК.

На думку колегії суддів, з врахуванням даних про особу підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, за наявністю ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення та недоведеністю неможливості застосування до даної особи альтернативного запобіжного заходу, розв`язання відповідного клопотання стосовно ОСОБА_7 було виваженим та із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, з яким пов`язано вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

Зокрема, суд взяв до уваги, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, за яким проживає разом із батьками. За місцем проживання характеризується виключно позитивно, хворіє на ряд захворювань, раніше не судимий, повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, сам обіцяє виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ст.178 КПК, в сукупності із зазначеними обставинами для вирішення справи згідно вимог чинного законодавства судом враховано тяжкість злочину з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, дані про особу підозрюваного та за результатами розгляду встановлено, що необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 буде запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки наявність підстав, які б переконували суд, що менш суворий запобіжний захід не здатний запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК, не встановлено.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. З урахуванням явок підозрюваного до судів даний запобіжний захід в повній мірі може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Підтвердженням даного висновку є те, що протягом трьох тижнів дії даного запобіжного заходу покладені слідчим суддею на ОСОБА_7 зобов`язання ним не порушено.

Істотних порушень норм КПК, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Наведені в апеляційній скарзі доводи прокурора, не дають підстав для прийняття іншого рішення ніж те, яке прийняв слідчий суддя при обранні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На підставі викладеного, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом. Тому апеляційна скарга з викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4