ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/4028/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1612/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст. 15 ч.2 ст.190, ч.2 ст.190,ч.2 ст. 185,
ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 361 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 15 лютого 2021 року, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст.190, ч.2 ст.190,ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 361 КК України.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 15 лютого 2021 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 15 квітня 2021 року з визначенням розміру застави 84 080 грн..
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні більш ніж 80 епізодів злочинів, у тому числі умисних тяжких злочинів, за скоєння яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, ухвалами Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.03.2018 року та 26.06.2020 року ОСОБА_6 оголошувався у розшук. Крім того суд вказав, що після зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт до суду надійшли обвинувальні акти у вчиненні ОСОБА_6 нових кримінальних правопорушень. Зазначив, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 15.02.2021 року, ухвалити нову ухвалу, якою призначити співрозмірну суму застави.
В обґрунтування вимог апелянт посилається на те, що вже тривалий час перебуває під вартою. Не впливав та не має наміру впливати на потерпілих, посилається, що судом не враховано визнання вини, наявність у нього на момент затримання місця роботи, малолітніх дітей, родичів, які потребують його піклування, захворювання гепатит «С». Крім того вказує, що суд першої інстанції безпідставно оголосив його у розшук, оскільки він не з`являвся до суду в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, що підтверджується наявними довідками.

Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого; перевіривши матеріали судового провадження та оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_6 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

вчинити інше кримінальне правопорушення .

Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні ряду корисливих злочинів серед яких також тяжких злочинів, за скоєння яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років. Вказане беззаперечно свідчить, що з врахуванням покарання, яке загрожує ОСОБА_6 він може переховуватись від слідства та суду; впливати на свідків, оскільки провадження ще не розглянуто судом; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того колегія суддів враховує, що обвинувачений до затримання офіційно не працював; міцних соціальних зав`язків не має; раніше судимий, що підвищує ризик переховування від суду, оголошувався у розшук в зв`язку з переховуванням від суду. Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_6 під вартою суду не надано.

Розглядаючи апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо тривалого перебування під вартою, колегія суддів зазначає, що останній обвинувачується у скоєнні ряду кримінальних правопорушень за скоєння яких, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, а отже враховуючи строк покарання який загрожує ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, його доводи в цій частині безпідставними.

Також наявність малолітніх дітей, родичів, які потребують його піклування, колегія суддів не враховує, бо вказана обставина носить формальний характер, оскільки не завадила обвинуваченому раніше скоювати злочин за що був засудженим, та зараз вчинити значну кількість посягань на чуже майно .

Крім того колегія судді не погоджується з апеляційними доводами обвинуваченого, що визначена сума застави ОСОБА_6 в розмірі 84080 грн. є не співмірною, враховуючи кількість епізодів вчинених злочинів та загальну суму спричиненої шкоди.

Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, яка носить формальний характер; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація обвинувачен ого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 15 лютого 2021 року, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 залишити без змін.
Звернути увагу суду першої інстанції на необхідність суворого дотримання вимог ст. 28 КПК України щодо розумних строків розгляду кримінального провадження.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді