ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/2792/21 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/1286/21, 11сс/818/1287/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6
представника власників майна - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційні скарги директора ПП «Компанія «НАДЕЖДА» ОСОБА_7 та директора ТОВ «Надежда Ритейл 2017» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16 червня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Немишляньскої окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000086 від 08.04.2021 року за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.197-1, ч.1 ст.272 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16 червня 2021 року клопотання прокурора задоволено.

Суд вирішив накласти арешт на речові докази, які виявлено та вилучено під час огляду місця події 31.05.2021 за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський, 2-Б, а саме: ємність з дизельним пальним та бензином А-95 з маркуванням «Производитель „ООО Петрометал Украина ТЗП 2-10/10-1 №0046/20 Вес 3135 кг» з колонками Для заправки бензина А-95 з лічильником з даними «0020433», з колонкою для заправки дизельного пального з даними «0016768»; ємність зі скрапленим газом з маркуванням «Производитель ООО Петрометал Україна, №005/16 маса 2600 кг» з колонкою для заправки газу з маркуванням «АЗТ Славутич тип Nova 222 LPG заводской №1109» з даними «1165814» та «06143179» з двигуном «Brook», які визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Визначено місцем зберігання майна, на яке накладено арешт, юридичну особу, відповідальну за зберігання вищезазначених речових доказів, за Товариством з обмеженою відповідальністю «НАДЕЖДА РИТЕЙЛ 2017», , зобов`язавши зберігати речові докази у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Директор ПП «Компанія «НАДЕЖДА» ОСОБА_7 та директор ТОВ «Надежда Ритейл 2017» ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволені клопотання прокурора в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних скарг, які є аналогічними за змістом, апелянти посилаються на те, що слідчим, всупереч вимогам ч.3 ст.132 КПК України, не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.272, ч.1 ст.197-1 КК України, що унеможливлює застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Вказують, що об`єкт АЗС за адресою: мХарків, проспект Олександрівський (Косіора) 2-Б введено в експлуатацію у грудні 2007 року його першим власником було TOB «Харків-Капітал». ПП «Компанія «Надежда» придбала об`єкт АЗС за указаною адресою на підставі договору купівлі-продажу від 26.10.2018 року зареєстрований в реєстрі №2457. ПП «Компанія «Надежда» звернулася з заявою про оформлення договору оренди землі до Харківської міської ради з вих.№172/і від 02.08.2019р., однак на даний час процес оформлення права користування указаною земельною ділянкою у порядку ст.125 ЗК України не завершено ПП «Компанія «Надежда» має пріоритетне право на оформлення земельної ділянки у користування як власник майна, що на ній знаходиться. На даний час ПП «Компанія «Надежда» сплачує земельний податок з юридичних осіб, що підтверджується Податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) та платіжними дорученнями про оплату земельного податку з юридичних осіб (копії додаються).

Зазначають, що користувач об`єкту АЗС TOB «Надежда Ритейл 2017» оформив необхідну дозвільну документацію на експлуатацію АЗС за адресою: м.Харків пр.Олександрівський, 2-Б та ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. На АЗС пожежна безпека дотримана у повній мірі.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власників майна, яка підтримала апеляційні скарги та просила задовольнити, пояснення прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В апеляційних скарга апелянти просять поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що копію повного тексту ухвали, що оскаржується було отримано лише 22.06.2021 року.
Колегія суддів доводи апелянтів про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді визнає поважними та вважає за необхідне поновити цей строк.

З матеріалів провадження встановлено, що до відділу-поліції № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт ДОП СП ПП 0П № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області стосовно того, що 07.04.2021 за адресою: м.Харків, проспект Олександрівський, 2-Б, поруч с АЗС, невстановлені особи здійснили самовільне зайняття земельної ділянки. Під час, досудового розслідування встановлений факт порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою.

За даним фактом відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 від 08.04.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.197-1, ч.1 ст.272 КК України.

31.05.2021 під час огляду місця події за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський, 2-Б було виявлено та вилучено: ємність з дизельним пальним та бензином А-95 з маркуванням «Производитель ООО Петрометал Украина ТЗП 2-10/10-1 №0046/20 Вес 3135 кг» з колонками для заправки бензина А-95 з лічильником з даними «0020433», з колонкою для заправки дизельного пального з даними «0016768»; ємність, зі скрапленим газом з маркуванням «Производитель ООО Петрометал Украина №005/16, маса 2600 кг» з колонкою для заправки газу з маркуванням «АЗТ Славутич тип Nova 222 LPG заводской №1109» з даними «1165814» та «06143179» з двигуном «Brook».

Відповідно до постанови заступника начальника СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 від 31.05.2021 вилучене вищевказане майно визнано речовим доказам у кримінальному провадженні № 0000086 від 08.04.2021.

Досудове розслідування кримінальних проступків здійснюється у формі дізнання, особливості якого визначено у Главі 25 КПК України.

Частиною 1 статті 298-3 КПК України визначено, що речі і документи, що є знаряддям та/або засобом вчинення кримінального проступку чи безпосереднім предметом посягання, виявлені під час затримання, особистого обшуку затриманої особи або огляду речей, вилучаються уповноваженою службовою особою Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань.

Вилучені речі і документи зберігаються органом, що їх вилучив, до розгляду провадження про кримінальний проступок по суті в суді у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої вищезазначеної статті, вилучені під час обшуку затриманої особи речі і документи, зазначені у частині першій цієї статті, визнаються речовими доказами, про що дізнавачем виноситься відповідна постанова, та приєднуються до матеріалів дізнання.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено в ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вилучене майно, оскільки матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилученого майна ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для цього кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування.

Крім того, постановою заступника начальника СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області від 31.05.2021 року все вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України та може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за версією органу досудового розслідування, може бути об`єктом протиправних дій, передбачених особливою частиною КК України.

Постанова про визнання речовими доказами вилучене майно на час апеляційного перегляду не скасована, що має істотне процесуальне значення.

Як вбачається з клопотання про арешт майна, прокурором зазначено попередню кваліфікацію у даному кримінальному провадженні за ч.1 ст.197-1 КК України, що передбачає самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Безпосередній об`єкт цього злочину - земельні відносини як суспільні відносини власності щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами цих відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами відносин є земля в межах України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). Земельні відносини опосередковуються правом власності на землю і регулюються ЗК та іншими нормативно-правовими актами.

Злочин, передбачений ст. 197-1 КК, визнається закінченим з моменту самовільного зайняття ділянки і настання вказаних суспільно небезпечних наслідків.

Також, у зазначеному кримінальному провадженні внесено відомості за попередньою кваліфікацію за ч.1 ст.272 КК України, яка передбачає порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей, чи настання інших тяжких наслідків, або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

З клопотання прокурора вбачається, органу досудового розслідування стало встановлено, що головним державним інспектором відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки ТУ Держпраці в Харківській області під час огляду виявлено порушення в сфері промислової безпеки, а саме не додержана відстань для наземних резервуарів для зберігання скрапленого газу та нафтопродуктів від проїзної частини дороги будівель. Також головним інспектором ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлені порушення в сфері пожежної безпеки, а саме встановлення 2 наземних резервуарів з порушеннями норм та правил пожежної безпеки, відстаней до проїзної частини та до ліній електропередач, не в повному обсязі укомплектовані пожежні щити.

Таким чином, з огляду на обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію, слідчий суддя вірно вважав, що зазначений прокурором захід забезпечення кримінального провадження відповідає зазначеній у клопотанні меті - забезпечити збереження речових доказів.

Крім того, як було встановлено в судовому засіданні суду апеляційної інстанції постановою начальника сектору дізнання від 17.05.2021 року у кримінальному провадженні було призначено судову інженерно-технічну в галузі охорони праці та безпеки життєдіяльності експертизу.

За таких обставин, відомості клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилученого майна, на які слідчим суддею накладено арешт, ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити на собі сліди скоєння кримінального правопорушення або інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, яка має значення для цього кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування в тому числі для проведення експертних досліджень. Тому, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на цій стадії досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, що чітко узгоджується з нормами ст. 170 КПК України.
З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність правових підстав щодо арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у цьому кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Досліджуючи доводи апелянтів про те, що у кримінальному провадженні нікому підозра не пред`явлена колегія суддів зазначає, що накладення арешту на майно з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.170 КПК України, не вимагає обов`язкової наявності у кримінальному провадженні підозри чи цивільного позову. Арешт майна з вказаної підстави по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від інших правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Посилання апелянтів на законність користування земельною ділянкою та здійснення діяльності без порушень правил безпеки під час виконання робіт не спростовує висновків ухвали слідчого судді, оскільки на цьому етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати вказані питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень та пред`явлення підозри. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чимістить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом з тим, ч.4 ст.173 КПК України, передбачає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Колегія суддів зазначає, що слідчим суддею були дотримані зазначені вимоги та застосовано найменш обтяжливий спосіб арешту з передачею на відповідальне зберігання ТОВ «НАДЕЖДА РИТЕЙЛ 2017». А отже, захід забезпечення кримінального провадження, накладений ухвалою слідчого судді не є надмірним тягарем.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя суду першої інстанції, задовольняючи клопотання про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати необґрунтованими.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, ані власником, ані його представником не надано та колегією суддів не встановлено.
Досліджуючи доводи апелянтів в частині порушення слідчим суддею вимог ч.5 ст.171 КПК України, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна лише якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Крім цього, істотних порушень норм КПК України, що можуть стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено
Колегія суддів також звертає увагу прокурора та слідчого, що цей захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовий, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України та Главою 25 КПК України.
Разом з цим, належить роз`яснити, що у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому може бути повернуто, згідно положень ст. 174 КПК України.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Поновити директору ПП «Компанія «НАДЕЖДА» ОСОБА_7 та директору ТОВ «Надежда Ритейл 2017» ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16 червня 2021 року.

Апеляційні скарги директора ПП «Компанія «НАДЕЖДА» ОСОБА_7 та директора ТОВ «Надежда Ритейл 2017» ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16 червня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, але в частині поновлення строку на апеляційне оскарження може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: