Провадження № 1-кс/461/1745/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2021 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб прокуратури,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора вищого рівня - Львівської обласної прокуратури, у якій просить зобов`язати прокурора розглянути її скаргу в порядку ст.308 КПК України та надати процесуальному керівнику у кримінальному провадженні №0000076 відповідні вказівки щодо строків проведення слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, про що повідомити ОСОБА_3 , у встановленому КПК України порядку.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року визначено підсудність даної скарги за Галицьким районним судом м. Львова, зважаючи на місцезнаходження Львівської обласної прокуратури: м. Львів, пр. Шевченка, 17/19.

Скаржниця в судовому засіданні скаргу підтримала та просила задовольнити.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Зі змісту ч. 1 ст. 306 КПК України вбачається, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначена підсудність скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.
Однак ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Виходячи з положень ст. 306 КПК України та загальних засад кримінального процесуального законодавства, судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадження під час досудового розслідування покладено на слідчого суддю суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 02 березня 2020 року у справі №263/19/20 (провадження №51-420впс20).
Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч.6 ст.13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів»).

Таким чином, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Відтак, у разі встановлення розбіжностей в тлумаченні тих самих положень процесуального закону, які висловлені у рішеннях судів апеляційної та касаційної інстанції, виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства, застосуванню підлягають саме висновки висловлені у рішенні суду касаційної інстанції.
Згідно ч.1 ст.38 КПК України, органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КУПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000076 проводиться слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яке зареєстроване за адресою: 79008, м. Львів, вул. Кривоноса 6 , тобто поза межами територіальної юрисдикції слідчого судді Галицького районного суду м. Львова.
Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові зареєстроване у Личаківському районі м. Львова.
Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях вказує, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 409 КПК України та п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, порушення правил підсудності являється істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення апеляційною інстанцією.

Зважаючи на обов`язок дотримання судом вимог КПК України щодо верховенства права та законності під час кримінального провадження, приймаючи до уваги той факт, що органом досудового розслідування укримінальному провадженні №0000076 є Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, а судовий контроль у кримінальному провадженні здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, вважаю, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб прокуратури задоволенню не підлягаю, оскільки заявлені у ній вимоги виходять за межі компетенції слідчого судді Галицького районного суду міста Львова.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307 КПК України,

постановив:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1