ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 648/835/21 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/524/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акту
У Х В А Л А
іменем України
11 травня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000411 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 06 квітня 2021 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою суду першої інстанції прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 на строк 60 днів.

В обґрунтування свого висновку суд послався на те, що формулювання обвинувачення містить відомості про вчинення кримінального правопорушення на автодорозі між с. Антонівка м. Херсона та с. Садове неіснуючого на час вчинення правопорушення Білозерського району Херсонської області. Тобто с. Садове на той час перебувало та перебуває на теперішній час на території включеної до м. Херсона новоутвореного Херсонського району, у зв`язку з чим фактично місце вчинення правопорушення знаходиться на території м. Херсона, що унеможливлює розгляд даного кримінального провадження Білозерським районним судом Херсонської області внаслідок його непідсудності цьому суду, оскільки відповідно до ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Суд дійшов висновку про те, що формулювання обвинувачення фактично не містить дійсного місця вчинення кримінального правопорушення, що підлягає доказуванню в межах пред`явленого обвинувачення та повинно бути зазначено в обвинувальному акті з урахуванням адміністративно-територіальних змін, які відбулися, чим було порушено право обвинуваченого на захист.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі посилається на незаконність ухвали суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків фактичним обставинам провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів указує про те, що в обвинувальному акті конкретно вказано місце вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення -автодорога між с. Садове Білозерського району Херсонської області та с. Антонівка м. Херсона зі сторони с. Садове в напрямку с. Антонівка. Судом не взято до уваги, що відповідно до листа Ради суддів України від 22.07.2020 року №9рс-466/20 місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою. На сьогодні Білозерський районний суд Херсонської області не реорганізовано та не ліквідовано, він продовжує функціонувати, тому кримінальне провадження підсудне саме цьому суду. Крім того, відповідно до вимог п.4 ч.3 ст.314 КПК України суд першої інстанції у випадку встановлення можливої непідсудності кримінального провадження, повинен був направити обвинувальний акт до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про визначення підсудності, а не повертати його прокурору.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині повернення обвинувального акта прокурору та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про обов`язкову участь обвинуваченого ОСОБА_10 в апеляційному розгляді, не надходило.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, позицію захисника ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, позицію представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Ухвала суду першої інстанції в частині продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 у виді тримання під вартою жодним із учасників кримінального провадження не оскаржується, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд не перевіряє ухвалу суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до положень ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, серед іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Виходячи з норм закону, викладених в ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених частиною 3 цієї статті, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. При цьому у підготовчому провадженні не вирішується питання про фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та правову кваліфікацію його дій, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завдання цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Висновок суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, не відповідає положенням ст.291 КПК України та є помилковим.

Із змісту обвинувального акта випливає, що органом досудового розслідування викладені всі обставини, які необхідні для початку судового розгляду кримінального провадження, зокрема, вказано час, місце, час, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, які, на думку органу досудового розслідування, мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність, тобто виклав всі необхідні для прийняття судового рішення фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі у вчиненні злочину, та передає його до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України, тобто є процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування, а обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акту.

На думку колегії суддів, за даними кримінального провадження, зокрема, обвинувального акта щодо ОСОБА_10 , прокурором дотримано вимоги ст.291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить як формулювання обвинувачення, так і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення або поліпшити якість обвинувального акту, тим самими проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору як краще викласти обвинувачення.

Суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акту, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин скоєння злочину, його правової кваліфікації, тощо.

В обвинувальному акті викладене те обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим.

Посилання суду першої інстанції на те, що в обвинувальному акті не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення, оскільки у зв`язку із зміною адміністративно-територіального устрою існуючих районів у м. Херсоні с. Садове перебуває на теперішній час на території, включеної до м. Херсона новоутвореного Херсонського району, у зв`язку з чим фактично місце вчинення правопорушення знаходиться на території м. Херсона, що унеможливлює розгляд даного кримінального провадження Білозерським районним судом Херсонської області, є неприйнятними, оскільки жодним чином не узгоджуються із положеннями ст.291 КПК України щодо предмету обов`язкових відомостей, які повинні бути відображені в процесуальному документі.

Як слушно зазначено апелянтом, в обвинувальному акті зазначено конкретне місце вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 , а саме автодорога між с. Садове Білозерського району Херсонської області та с. Антонівка м. Херсона зі сторони с. Садове в напрямку с. Антонівка поблизу залізничного переїзду, вказано місце розташування органу досудового розслідування, яким закінчено досудове розслідування, тому відсутні підстави вважати можливим порушення правил підсудності.

Крім того, як правильно зауважено прокурором, поза увагою суду залишено рекомендації, викладені в листі Ради суддів України від 22.07.2020 року №9рс-466/20, відповідно до яких місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

На сьогодні Білозерський районний суд Херсонської області не реорганізовано та не ліквідовано, він продовжує функціонувати, тому кримінальне провадження підсудне саме цьому суду.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно повернуто обвинувальний акт з зазначених вище підстав, оскільки з його змісту випливає, що в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію вказаного кримінального правопорушення, які дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу злочину, що ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, повертаючи обвинувальний акт прокурору, із зазначених в ухвалі підстав, суд фактично вдався до аналізу та оцінки фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, тим самим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та вийшов за межі своїх повноважень, тоді як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України,про що правильно вказано прокурором в апеляційній скарзі.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів за результатами апеляційного розгляду дійшла висновку, що суд першої інстанції без визначених ст.291, 314 КПК України підстав повернув прокурору обвинувальний акт, у зв`язку з чим, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_10 не можна визнати законним та обґрунтованим, тому його слід скасувати та призначити новий розгляду в суді першої інстанції, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 409, 412, 415, 419КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 06 квітня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0000411 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд у Білозерському районному суді Херсонської області кримінального провадження № 0000411 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4