ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: №623/4516/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/818/875/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.190 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 серпня 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Ізюм Харківської області, українку, громадянку України, не заміжню, маючу на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:

-05.08.2019 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, -

засуджено за ч.2 ст.190 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і покладенням на неї ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цим же вироком суд звернув до окремого виконання вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05 серпня 2019 року.

Як установив суд, ОСОБА_7 , повторно, 07 жовтня 2019 року, близько 12 год., знаходячись на вул.Карла Лібкнехта в м.Ізюмі Харківської області, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті присвоїти чуже майно, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_8 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, отримала від останнього мобільний телефон марки «Ergo F185», вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №3684/19 від 08 листопада 2019 року становить 236 грн. 55 коп., з встановленою флеш картою, об`ємом 8 Гб, вартість якої згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 3684/19 від 08 листопада 2019 року становить 89 грн., та сім-картою мобільного оператору «Київстар», вартість якої згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №3684/19 від 08 листопада 2019 року становить 75 грн., з коштами на рахунку в сумі 100 гривень. Отримане шляхом зловживання довірою вказане майно потерпілого ОСОБА_7 звернула на свою користь, чим заподіяла ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн. 55 коп.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальну провадженні, не оспорюючи доведеності винуватості ОСОБА_7 та правильності кваліфікації її дій, просить вирок змінити. Зазначив, що ОСОБА_7 раніше судима вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05.08.2019 року за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт. Відповідно до довідки філії Ізюмського міськрайонного відділу ДУ «Центр пробації» в Харківській області станом на 27.04.2020 року ОСОБА_7 відбула покарання у виді 150 годин громадських робіт та 29.04.2020 року була знята з обліку по відбуттю покарання. Вважає, що з урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції при постановленні вироку від 27.08.2020 року не вправі був визначати ОСОБА_7 окреме виконання вироку від 05.08.2019 року, оскільки остання вже відбула призначене за ним покарання у повному обсязі. Просить виключити з вироку суду посилання про окреме виконання вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05.08.2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.71 КК України та п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, то суд на підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно роз`яснень абзацу 5 пункту 10 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі засудження особи за злочин, вчинений у період невідбутого покарання за попереднім вироком, та призначення покарання, яке згідно з ч.3 ст.72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги ст.71 КК України і призначити за сукупністю вироків остаточне покарання. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 раніше судима вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05.08.2019 року за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Відповідно до довідки комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» від 24.02.2020 року за №258 станом на 24.02.2020 року ОСОБА_7 відпрацювала 12 год.

Вироком Ізюмського міськрайонного суду від 27 серпня 2020 року ОСОБА_7 засуджено за злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, який було вчинено 07 жовтня 2019 року, тобто до повного відбуття покарання за попереднім вироком.

Проте, відповідно до довідки філії Ізюмського міськрайонного відділу Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 06.05.2020 року за №24/14/1531-20 ОСОБА_7 станом на 27.04.2020 року відбула покарання у виді 150 годин громадських робіт в повному обсязі та 29.04.2020 року була знята з обліку Ізюмського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області по відбуттю покарання (а.с.52 т.1).

Враховуючи викладене, у суду першої інстанції на момент постановлення вироку від 27 серпня 2020 року не було підстав для звернення до окремого виконання вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 .

З огляду на наведене вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає зміні на підставі п.4 ч.1 ст.409, п.4 ч.1 ст.408 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити із резолютивної частини вироку рішення суду про окреме виконання вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 .

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: