Провадження по справі № 1-кс/522/1684/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна.

Відповідно до клопотання, 04 серпня 2016 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси розглянуто клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0005312 від 16.08.2013 року, та накладено арешт на майно, а саме на автомобіль марки LEXUS LS 460 (кузов НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску.

На дату винесення ухвали про накладення арешту, вказаний автомобіль був придбаний добросовісним покупцем власником ОСОБА_4 у 2008 році (копія свідоцтва про реєстрацію додається). Підставою придбання автомобіля була угода купівлі-продажу автомобіля між ОСОБА_4 та ТОВ «УкрСпецТрейдКорпорейшн» від 01.08.2008 року. Більш того на даний час, ОСОБА_4 ніяким чином не причетний до вказаного кримінального провадження ні в якості підозрюваного, ні потерпілого і навіть свідка.

Вважаємо, що вказаний автомобіль марки LEXUS 460 (кузов НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, потрапив до переліку арештованого майна за ухвалою суду від. 04.08.2016 року випадково або помилково.

Обґрунтування того, що застосування арешту майна відпала потреба полягає у наступному.

Підставою для накладення арешту на майно є забезпечення збереження майна, а саме, автомобіль марки LEXUS LS 460 (кузов НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, який належить на законному праві власності ОСОБА_4 , не зачіпає матеріальних інтересів потерпілої особи, та не є предметом дослідження по кримінальному провадженню №0005312 від 16.08.2013 року.

Таким чином, зняття арешту з автомобіля марки LEXUS LS 460 (кузов НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, який належить на законному праві власності ОСОБА_4 , не призведе до втрати або будь-якого пошкодження майна та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню №0005312 від 16.08.2013 року.

На підставі викладеного, адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , вважає, що на сьогодні відсутня потреба в перебуванні майна під арештом і арешт підлягає скасуванню.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі.

Слідчий в судове засіданні не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання був сповіщений належним чином.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік (далі - Узагальнення), правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Пунктом 6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З матеріалів клопотання встановлено, що в рамках кримінального провадження №0005312 від 16.08.2013 ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси накладено арешт на автомобіль марки LEXUS LS 460 (кузов НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_4 .

Так, на даний час в слідчого судді відсутня інформація що вказаний автомобіль є предметом дослідження кримінального провадження №0005312 або речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.

Крім того, ОСОБА_4 який є власником автомобіля марки LEXUS LS 460 (кузов НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, не повідомлялося про підозру про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України у ході досудового розслідування кримінального провадження №0005312. ОСОБА_4 не є також обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого, або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. У слідчого судді вказані відомості відсутні.

За таких обставин, суд зважаючи на зазначені обставини, вважає, що подане заявником клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки існують передбачені Законом підстави для скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 04.08.2016 р. - задовольнити.

Скасувати арешт з автомобіля марки LEXUS LS 460 (кузов НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_4 по справі №522/13971/16-к.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1

12.02.2021