У Х В А Л А
іменем України

22 лютого 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в :

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 10 лютого 2020 року ОСОБА_4 засуджений за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 1 рік, в силу статті 75 Кримінального кодексу України від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням на строк 1 рік.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04 вересня 2020 року приведено вирок Зміївського районного суду Харківської області від 10 лютого 2020 року у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ та змінено ОСОБА_4 вид покарання до обмеження волі на строк 2 роки.

Начальник Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_3 звернулася з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строку випробування, в судове засідання не з`явилася подала заяву про розгляд подання за її відсутності, на задоволенні подання наполягала.

Засуджений ОСОБА_4 також в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив вирішити питання про звільнення його від покарання за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_5 подала клопотання, у якому просила провести судовий розгляд за її відсутності, на задоволенні подання наполягала.

Відповідно до частини 5 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням характеру вирішуваного питання, неприбуття в судове засідання учасників провадження не перешкоджає проведенню судового розгляду подання.

Ознайомившись з поданням та матеріалами особової справи ОСОБА_4 , суд дійшов наступного:

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 9 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 78 Кримінального кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 89 Кримінального кодексу України такими, що не мають судимості, визнаються: 1) особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.

За змістом статей 78, 89 Кримінального кодексу України, скасування випробування та направлення засудженого для відбування призначеного вироком покарання можливе лише в період іспитового строку.

З подання та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 протягом строку випробування не вчинив нового кримінального правопорушення, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання скарг на його адресу не надходило.

Призначений вироком іспитовий строк закінчився 11.02.2021, що виключає можливість вирішення питання щодо направлення ОСОБА_4 для відбування покарання.

За таких обставин, подання про звільнення ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строку випробування підлягає задоволенню.

Керуючись частиною 1 статті 78 Кримінального кодексу України, пунктом 9 частини 1 статті 537, статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Подання задовольнити.

2. ОСОБА_4 звільнити від покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 10 лютого 2020 року за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, приведеного у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ, у виді обмеження волі на строк 2 роки, від відбування якого він був звільнений в силу статті 75 Кримінального кодексу України з випробуванням на строк 1 рік.

3. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1