Номер провадження: 11-п/813/284/21
Номер справи місцевого суду: 495/3815/14-к
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 про направлення до іншого суду кримінального провадження № 0000224 від 27.01.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1,2 ст. 209, ч. 1 ст. 383 КК України,

встановив:
До Одеського апеляційного суду в порядку ст. 34 КПК надійшло подання голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 про направлення до іншого суду кримінального провадження № 0000224 від 27.01.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1,2 ст. 209, ч. 1 ст. 383 КК України..

Подання мотивовано тим, що від захисника ОСОБА_7 до суду надійшло клопотання про направлення кримінального провадження до іншого суду.

Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не прибули, що не перешкоджає його розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 34 та ч. 4 ст. 107 КПК України, апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи подання, апеляційний суд дійшов до висновку, що у задоволенні подання необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановлюється вмотивована ухвала.

Згідно положень ст.34 ч.1п.2 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, після задоволення відводів самовідводів чи інших випадках якщо неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно зі ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Визначення територіальної та інстанційної підсудності кримінального провадження регламентовано кримінальним процесуальним законодавством, а саме, ст. ст. 32-34 КПК України.

За змістом ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд, до якого надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, має перевірити цей акт на відповідність вимогам ст.291 КПК України.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що у 2014 року до провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 за ст. 190 ч.4, ст.. 209 ч.1,2, ст. 383 ч.1 КК України.

Як вбачається з ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 червня 2014 року, суд перевірив вищенаведений акт на відповідність вимогам ст.291 КПК України та дійшов висновку про відсутність підстав для його повернення та те, що кримінальне провадження підсудне Білгород-Дністровському міськрайонному суду Одеської області, призначено судовий розгляд по кримінальному провадженню у відношенні ОСОБА_6 за ст. 190 ч.4, ст.. 209 ч.1,2, ст. 383 ч.1 КК України у відкритому судовому засіданні на 13.06.2014 року на 10 годину 00 хвилин у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, розташованого за адресою: вул. Енгельса, 27, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, зала № 10.

У ст. 34 КПК України чітко зазначено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).

Разом з тим, на думку апеляційного суду, відсутні підстави про направлення кримінального провадження № 0000224 від 27.01.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1,2 ст. 209, ч. 1 ст. 383 КК України до іншого суду, зокрема, з огляду на розпочатий ще у 2014 році судовий розгляд кримінального провадження в Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області.

Апеляційним судом встановлено, що ні в клопотанні захисника ОСОБА_7 , ні в поданні судді суду першої інстанції не зазначено в чому полягає винятковість випадку, яка дає підстави для направлення кримінального провадження № № 0000224 від 27.01.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1,2 ст. 209, ч. 1 ст. 383 КК України до іншого суду.

Щодо посилань захисника ОСОБА_7 у поданому до суду клопотанні на те, що у редакції обвинувачуваного акту від 06.01.2016 року не вбачається вчинення інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень на території Білгород-Дністровського району Одеської області, у відповідному акті взагалі відсутня інформації про місце вчинення злочину за версією обвинувачення, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з положеннями ч.1 ст.32 КПК України, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 , таким органом досудового розслідування є Білгород-Дністровський МВ ГУ МВС України в Одеській області, розташований за адресою: Одеська обл., місто Білгород-Дністровський, вул. Тимирязєва, будинок 21, тобто в межах територіальної юрисдикції Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13.11.2017 року підсудність вказаного кримінального провадження була визначена за Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області.

Згідно до ч. 5 ст.34КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.

З огляду на викладене та положення ст. 34 КПК України, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для задоволення подання голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, оскільки направлення кримінального провадження № 0000224 від 27.01.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1,2 ст. 209, ч. 1 ст. 383 КК України, до іншого суду на даній стадії судового розгляду не забезпечить оперативності та ефективності судового розгляду цього кримінального провадження та вважає за необхідне повернути матеріали кримінального провадження до цього суду.

Керуючись ст. 34, 370-372, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:
Подання голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 про направлення до іншого суду кримінального провадження № 0000224 від 27.01.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1,2 ст. 209, ч. 1 ст. 383 КК України, залишити без задоволення.

Кримінальне провадження № 0000224 від 27.01.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1,2 ст. 209, ч. 1 ст. 383 КК України, повернути на розгляд до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3