Справа № 344/3550/21
Провадження № 1-кс/344/1443/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0004075, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з вказаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0004075, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в обґрунтування якого покликався на те, що

слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004075 від 04.12.2019, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

28 листопада 2019 року, приблизно о 14 год 30 хв, ОСОБА_5 зайшов до приміщення галереї «Бастіон», що за адресою: м. Івано-Франківськ, провулок Фортечний, 1.

Знаходячись поруч із вхідними дверима до приміщення магазині № 15 «Українські сувеніри», ОСОБА_5 побачив товарино-матеріальні цінності які знаходились на дерев`яному вішаку біля входу вищезазначеного магазину. В цей час у ОСОБА_5 виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 скориставшись тим, що продавець магазину ОСОБА_7 реалізовував товар іншим покупцям, та не спостерігав за його діями, таємно викрав дерев`яний вішак, на якому знаходились шарфи, у кількості 8 штук, хустки 80х80, у кількості 15 штук та хустка 1,2х1,2 у кількості 1 штука.

Таємно викравши зазначеним товаром ОСОБА_5 місце вчинення злочину покинув та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 10752 гривень.

23 січня 2020 року, ОСОБА_5 , в порядку ст.ст. 277-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Тольяті, Куйбишевської області, Російської Федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, що містяться у протоколах: пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, огляду предмету показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_7 та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, усвідомлює неминучість покарання за вчинення даного кримінального правопорушення. Також, слідчим ОСОБА_9 було здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_5 , з метою проведення слідчих дій, проте останній отримавши у встановленому законом порядку повістки про виклик, жодного разу не прибув до слідчого відділу Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області та не повідомив про причину своїх неявок.

21 лютого 2020 року постановою старшого слідчого Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 погодженою прокурором ОСОБА_10 досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України було зупинено та оголошено підозрюваного у розшук. Наразі, обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України скеровано на розгляд до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області.

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 в минулому вчиняв корисливі злочини, офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, не має стійких соціальних зв`язків. Будучи, раніше судимим за вчинення злочину майнового характеру, після направлення обвинувального акту до суду, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 повторно вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення на території м. Івано-Франківська. Окрім цього, 04.03.2021 слідчим відділом відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, покликаючись на викладені в ньому обставини, просили клопотання задовольнити та не визначати альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання, оскільки вважають, що наведені прокурором ризики не доведеними, просили врахувати характеризуючи особу підозрюваного дані, наявність у нього на утриманні хворої маии, постійного місця проживання, його стан здоров`я та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

23 січня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, прокурором частково доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час, вирішуючи дане клопотання слідчий суддя враховує, що підозрюваний має соціальні зв`язки, з його слів на його утриманні перебуває хвора матір, вину у вчиненому визнає, розкаюється у цьому, що на думку слідчого судді, виключає можливість існування такого ризику, як можливість переховування від органу досудового розслідування чи суду.

Крім того, станом на даний час в кримінальному провадженні допитано свідків та потерпілих, а тому ризик можливого впливу підозрюваного на даних осіб є достатньо сумнівним.

Крім того, прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, не зможе запобігти встановленим слідчим суддею в ході розгляду даного клопотання ризикам.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

В той же час, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 за місцем своєї реєстрації у м. Миколаїв не проживає, на території ж Івано-Франківської області постійного і зареєстрованого місця проживання не має, проживає у знайомих на підставі усної домовленості. На території Івано-Франківської області має неофіційні заробітки.

За місцем реєстрації ОСОБА_5 у м. Миколаєві, як він пояснив суду, проживає його колишня дружина з дитиною, а тому застосування щодо підозрюваного домашнього арешту за даною адресою може порушувати права даних осіб.

За таких обставин слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Разом з тим, на думку слідчого судді, відсутність у підозрюваного будь-якого офіційного місця проживання в Івано-Франківській області, не може бути підставою для автоматичного застосування щодо нього більш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це порушуватиме його права порівняно з іншими підозрюваними за аналогічних обставин.

Запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований щодо підозрюваного, оскільки у нього відсутні офіційні заробітки, на утриманні перебуває хвора матір, а тому визначення суми застави буде непосильною для підозрюваного.

Так, згідно ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу та при цьому підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Частиною 5 ст.194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного, при цьому за змістом ч.6 ст.194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців та при необхідності можуть бути продовжені за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

На думку слідчого судді, враховуючи обставини кримінального провадження, факт визнання вини та каяття підозрюваного, такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання, буде здатний запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам. Такий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків на підозрюваного буде доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження та зможе запобігти встановленим в судовому засіданні ризиків.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного та його соціальні зв`язки, відношення підозрюваного до вчиненого кримінального правопорушення, вважаю, що до ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження і не перешкоджатиме досягненню його мети.

Ч. 6 ст. 194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців та при необхідності можуть бути продовжені.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Покладені на ОСОБА_5 обов`язки діють до 02 квітня 2021 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання зазначених обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_5 доручити здійснювати старшому слідчому Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.03.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1