ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 21.01.2021 року у кримінальному провадженні №0000243 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 21.01.2021 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років шість місяців позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишено до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов потерплого ОСОБА_10 задовольнено частково.

Провадження№11-кп/822/117/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_12
Категорія:ч.2 ст.286 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ЄУН№720/2136/19
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3367 (три тисячі шістдесят сім) грн. 55 коп. та 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. в якості моральної шкоди.

Цивільний позов потерплого ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4301 (чотири тисячі одна) грн. 18 коп. та 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. в якості моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 10 000 (десять тисяч) грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 10 000 (десять тисяч) грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 1256 (одна тисяча п`ятдесят шість) грн. 08 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів по справі.

Згідно вироку суду 1 інстанції, ОСОБА_6 , 04 серпня 2019 року, близько 23 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 10.1, 12.2, 31.4.5 «г» Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz Е 220» номерний знак НОМЕР_1 (Республіка Польща), на колесах передньої підвіски якого було встановлені шини різних моделей з різними протекторами, рухаючись автомобільною дорогою сполученням «Котелево - Новоселиця» зі сторони с. Котелево в напрямку м. Новоселиця, Чернівецької області, проїжджаючи попри електричну опору № 31/91, що в адміністративних межах с. Маршинці, Новоселицького, району Чернівецької області, пори темну пору доби, не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність та самовпевненість у своїх діях, та виявивши зустрічний транспортний засіб, не переконався у тому, що при зміні руху керованого ним автомобіля це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху, через що допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини, з подальшим перекиданням в кювет. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «Mercedes Benz Е 220» номерний знак LTM НОМЕР_2 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 отримали тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення особою яка керує транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_8 було спричинено тяжкі тілесні ушкодження.

На вказаний вирок надійшли апеляційні скарги від потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 .

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в своїх апеляційних скаргах просять вирок суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, а також в частині часткового задоволення їх цивільних позовів щодо стягнення моральної шкоди скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5-ти років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, а також стягнути з обвинуваченого на їх користь 500 000 гривень в якості моральної шкоди.

Свої вимоги потерпілі обґрунтовують тим, що суд 1 інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 не в повній мірі урахував те, що обвинувачений керував автомобілем, експлуатація якого була заборонена в стані алкогольного сп`яніння, відповідного права на керування автомобілем не мав, попри темну пору доби, не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність та самовпевненість у своїх діях, й при виявленні зустрічного транспортного засобу, не переконався у тому, що при зміні руху автомобіля це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху. Внаслідок даного ДТП їм було спричинено тяжкі тілесні ушкодження, в результаті чого вони вимушені лікуватись до тепер. Бездіяльність обвинуваченого по відшкодуванню заподіяної шкоди, посилює їх моральні та душевні страждання. Отримані ними ушкодження, потягли за собою погіршення стану здоров`я, спричинили втрату роботи і не можливість подальшого працевлаштування. Наведені вище обставини, а також необхідність подальшого лікуванні та реабілітації, на думку апелянтів, свідчать про необхідність стягнення з ОСОБА_13 на їх користь 500 000 гривень в якості моральної шкоди, яка буде співмірною із отриманими ними тілесними ушкодженнями та моральними стражданнями.

Адвокат ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду відносно його підзахисного скасувати та направити дане кримінальне провадження на новий розгляд до іншого суду першої інстанції.

Свої вимоги сторона захисту обґрунтовує тим, що в ухваленні судового рішення відносно його підзахисного брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумніву неупередженості судді. Вважає, що суддя ОСОБА_14 в даній справі не був безстороннім та неупередженим. Зазначає, що в основу вироку судом безпідставно було покладено показання потерпілих, без будь якої її критичної оцінки в сукупності із іншими доказами по справі. Вважає, що суд у вироку не вірно виклав показання ОСОБА_6 щодо його відношення до вчинення злочину. На думку апелянта, під час ухвалення вироку, районним судом було проігноровано вимоги ст.ст.50, 75 КК України. Вважає помилковим висновок районного суду про те, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та вимоги поданих апеляційних скарг, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану ними апеляційну скаргу, посилаючись на доводи зазначені в ній, апеляційні вимоги потерпілих просили залишити без задоволення, думку прокурора, який просив вирок суду І інстанції залишити без змін, а подані апеляційні скарги без задоволення, потерпілого ОСОБА_8 , та представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 , які просили задовольнити їх апеляційні скарги, посилаючись на доводи зазначені в них, апеляційні вимоги захисника обвинуваченого просили залишити без задоволення, вислухавши промови учасників судового розгляду в судових дебатах, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України базується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Фактичні обставини справи та кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України в апеляційних скаргах не оспорюється.
А тому колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить докази на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому злочину та правильності кваліфікації його дій.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стороною захисту в апеляційній скарзі порушується питання про скасування вироку суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: 1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; 3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів встановила відсутність передбачених ч.1 ст.415 КПК України підстав для призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Так, судове провадження здійснено за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілих та їх представника, судове рішення ухвалено та підписано тим складом суду, який здійснював судовий розгляд, судове рішення ухвалено законним складом суду без порушення правила підсудності, у матеріалах провадження наявний журнал судового засідання та технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Що стосується доводів адвоката ОСОБА_11 про те, що в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, колегія суддів визнає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Так, у своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого посилається на те, що у зв`язку з ігноруванням головуючим вимог КПК України щодо порядку вирішення клопотання про відвід прокурору, винесення ним немотивованої та незаконної ухвали про відмову в задоволенні клопотання про відвід прокурору, а також те, що помічником судді ОСОБА_12 є рідний брат представника потерпілих ОСОБА_9 ОСОБА_15 , а тому вважала головуючого суддю упередженим.

Дослідивши матеріали кримінальної справи, колегією суддів встановлено, що адвокатом ОСОБА_11 в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 заявлялись клопотання як про відвід прокурора ОСОБА_16 , так і головуючого судді ОСОБА_12 . Дані клопотання сторони захисту були предметом розгляду районного суду, за результатом розгляду яких судом було винесенні вмотивовані та обґрунтовані рішення, з якими погоджується апеляційний суд, оскільки мотивом заявлених відводів не були обставини, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді та прокурора, а тому колегія суддів не встановила наявність підстави для призначення нового розгляду у суді першої інстанції, яка визначена п.2 ч.1 ст.415 КПК України.

Під час апеляційного розгляду захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 заявлено клопотання про призначення комісійної судово-медедичної експертизи у даному кримінальному провадженні. В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що наявний висновок експертизи №129 екс-Н від 27.09.2019р. відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_10 не відповідає вимогам Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, а також Інструкції про проведення судово-медичної експертизи.

На думку колегії суддів, клопотання сторони захисту про призначення комісійної судово-медедичної експертизи у даному кримінальному провадженні є безпідставним, виходячи з наступного.

Так, перелік підстав, за яких суд своєю ухвалою доручає проведення експертизи встановлено ст.332 КПК України.

У даному випадку таких підстав для призначення комісійної судово-медичної експертизи колегія суддів не встановила, а адвокатом ОСОБА_7 таких у клопотанні не наведено.

Більше того, враховуючи положення ч.1 ст. 404 КПК щодо меж апеляційного розгляду, ч.3 ст. 404 КПК щодо дослідження обставин провадження, а також питання з яких захисник просить призначити експертизу, які виходять за межі апеляційного розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання захисника є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Що стосується апеляційних доводів потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 в частині призначення занадто м`якого покарання ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Всупереч доводам апеляційної скарги потерпілих, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого, конкретні обставини, а саме, що обвинувачений допустив кілька грубих порушень Правил безпеки дорожнього руху, зокрема, керував автомобілем, експлуатація якого була заборонена в стані алкогольного сп`яніння, відповідного права на керування автомобілем не мав, попри темну пору доби, не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність та самовпевненість у своїх діях, й при виявленні зустрічного транспортного засобу, не переконався у тому, що при зміні руху автомобіля це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху та наслідки у вигляді отримання потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, ставлення ОСОБА_6 до вчиненого; дані, які характеризують його особу, те, що він раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні необережного злочину, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, одружений, є особою молодого віку, часткове відшкодував шкоду потерпілим під час досудового розслідування.

Як пом`якшуюче покарання обвинуваченого обставину, суд згідно ст. 66 КК України визнав сприяння органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення.

Як обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, в силу ст. 67 КК України, суд визнав вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння

Таким чином, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 повністю дотримався загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, врахувавши при цьому всі обставини, що впливають на призначене покарання в тому числі і ті, на які посилаються потерпілі у своїх апеляційних скаргах.

Призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання в мінімальних межах санкції ч.2 ст. 286 КК України за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети передбаченої ст. 50 КК України.

Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш суворого покарання, як про те йдеться в апеляційній скарзі потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , колегія суддів не вбачає.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції й в частині вирішення цивільного позову. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , суд першої інстанції належним чином врахував весь комплекс моральних страждань, які були спричинені потерпілим внаслідок вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та обґрунтовано визначив розмір стягнутої моральної шкоди, з яким погоджується колегія суддів, а тому доводи апеляційної скарги потерпілої задоволенню не підлягають.

Такі висновки суду 1 інстанції в частині визначення розміру стягнутої моральної шкоди, повністю узгоджуються із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду (постанова від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц), відповідно до якої розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Виходячи з вищенаведеного колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим та ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування або зміни вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а Герцаївського районного суду Чернівецької області від 21.01.2021 року у кримінальному провадженні №0000243 відносно ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,- в той самий порядок і строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий: Судді:
_________________ __________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2