ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/179/21 Номер провадження 11-кп/814/638/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючої ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
представника колонії ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою прокурора Машівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 09 березня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою спільне подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Полтавської райдержадміністрації Полтавської області задоволено та
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Новопетрівка Бердянського району Запорізької області, громадянину України, з неповною загальною середньою освітою,
засудженому 15.01.2020 Запорізьким апеляційним судом за ч.2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами 3 роки,
замінено невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 10 місяців 25 днів.
Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений відбув 1/3 строку покарання, за час відбування покарання стягнень не отримував, має 1 заохочення, не має виконавчих листів, потерпіла до нього претензій не пред`являє, має документи на підтвердження працевлаштування у разі заміни покарання. Тому дійшов висновку, що засудженому може бути замінено невідбуту частину покарання на більш м`який, а саме - на виправні роботи.

На ухвалу суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні спільного подання про заміну засудженому ОСОБА_9 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що засуджений вчинив необережний тяжкий злочин, в результаті чого загинула особа, за час відбування покарання отримав лише одне заохочення незадовго до відкриття пільги, засуджений в установі відбував покарання менше шести місяців, що позбавило працівників установи належним чином вивчити особу засудженого, до виховних заходів ОСОБА_9 майже не залучався, відомостей про зарахування до програм диференційованого виховного впливу в матеріалах відсутні. Тому вважає, що заміна покарання більш м`яким застосована передчасно.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, засудженого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу суду без змін, представника установи, який вважає ухвалу суду законною та повідомив про наявність підстав для заміни засудженому ОСОБА_9 основного покарання більш м`яким, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження та особової справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Під час апеляційного перегляду судового рішення встановлено, що ОСОБА_9 засуджений 15.01.2020 Запорізьким апеляційним судом за ч.2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами 3 роки.

Початок строку покарання ОСОБА_9 рахується з 04.02.2020, кінець строку покарання 04.02.2023.

Відповідно до частини 1 статті 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Частинами 3 та 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, а також за необережний тяжкий злочин.

Необхідною умовою застосування положень статті 82 КК України є те, що засуджений став на шлях виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

Задовольняючи подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суд першої інстанції ретельно та належним чином перевірив доводи цього подання щодо наявності підстав, передбачених ст. 82 КК України.

При цьому, судом було враховано, що ОСОБА_9 засуджений за необережний тяжкий злочин, станом на час розгляду справи відбув 1/3 частину строку покарання, а тому відповідно до п.1 ч.4 ст. 82 КК України йому може бути замінено невідбуту частину покарання більш м`яким.

Суд першої інстанції встановив, що у місцях позбавлення волі ОСОБА_9 перебуває з 04.02.2020, а з 12.08.2020 відбуває покарання в ДУ «Машівська виправна колонія (№9)». За час перебування в установах характеризується позитивно, стягнень не отримував, дотримується розпорядку дня установи, порядку і норм відбування покарання. Отримав 1 заохочення. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, використовує їх за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Працевлаштований робітником тваринництва. Покладені обов`язки виконує. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Бере участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Вину у вчиненому злочині визнає, покарання вважає справедливим. Виконавчі листи до установи не надходили.

З довідки про наявність заохочень та стягнень вбачається, що засуджений за час відбування покарання стягнень не отримав, має 1 заохочення 18.01.2021 за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Також отримав заохочення 20.04.2021 за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, правил трудового розпорядку і вимог безпеки праці.

Тому, враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_9 став на шлях виправлення.

З висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи прокурора про відсутність відомостей про зарахування засудженого ОСОБА_9 до програм диференційованого виховного впливу необгрунтовані, оскільки про участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення» зазначено у наданій адміністрацією установи характеристиці засудженого ОСОБА_9 , а також підтверджується довідкою в.о. начальника відділу ОВПР ДУ «Машівська виправна колонія (№9)».
Твердження прокурора, що засуджений відбуває покарання менше шести місяців, є безпідставним, оскільки в місцях позбавлення волі ОСОБА_9 перебуває з 04.02.2020, тобто на час розгляду судом першої інстанції відбув більше року призначеного покарання. При цьому, під час перебування в Вільнянській установі виконання покарань (№1) також не мав стягнень.
Крім цього, колегією суддів встановлено, що на час перегляду судового рішення ОСОБА_9 отримував два заохочення та не отримав жодного стягнення, що в сукупності з іншими обставинами, вказує на позитивні зміни, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Доводи прокурора про неврахування тяжкості вчиненого злочину та наслідків є безпідставними, оскільки ст. 82 КК України та роз`яснення Пленуму Верховного суду України в постанові «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» не передбачають врахування даних обставин під час розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала щодо ОСОБА_9 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 09 березня 2021 року щодо ОСОБА_9 - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4