Справа № 350/456/20
Провадження № 1-кп/350/39/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24 лютого 2020 року за № 0000048, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грабів Рожнятівського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, приватного підприємця, розлученого, раніше судимого, востаннє вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2020 року за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст 357 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та незаконне заволодіння паспортом, тобто вчинив кримінальні правопорушенння, передбачені ч. 1 ст. 186 та ч. 3 ст 357 КК України.

Кримінальні правопорушення вчинені за наступних обставин.

21 лютого 2020 року, близько 07 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні літньої кухні, яка розташована по АДРЕСА_1 , де побачив свою колишню дружину ОСОБА_6 , з якою вчинив словесний конфлікт, після чого вирішив відкрито заволодіти майном останньої. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , наблизившись до ОСОБА_6 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, відкрито зірвав з плеча ОСОБА_6 сумочку в якій знаходились грошові кошти в розмірі 1900 гривень та паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий 23.06.2018 року Рожнятівським РВ УДМС України в Івано-Франківській області строком дії 23.06.2028 року та викрав дану сумочку, розпорядившись нею та наявними всередині речами на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_3 перебуваючи у вказані час і місці, шляхом відкритого викрадення сумочки колишньої дружини ОСОБА_6 , разом з грошима, незаконно, умисно, з метою перешкодити їй користуватися ним заволодів паспортом громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий 23.06.2018 року Рожнятівським РВ УДМС України в Івано-Франківській області строком дії 23.06.2028 року, а сумку та решту речей повернув.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно 21 лютого 2020 року близько 08 год. 00 хв. він перебував у приміщенні літньої кухні по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , де між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в ході якого він зірвав з плеча останньої сумочку, в якій знаходились грошові кошти в розмірі 1900 гривень та паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , які він витягнув з сумочки та заховав від дружини на шафу у прихожій. Через декілька днів після вказаного інциденту він повідомив ОСОБА_6 де знаходяться належні їй грошові кошти та закордонний паспорт. У вчиненому щиро розкаюється, вибачився перед потерпілою та просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що 21 лютого 2020 року близько 08 год. 00 хв. перебувала у приміщенні літньої кухні по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , де також знаходився її чоловік ОСОБА_3 , з яким у неї виник словесний конфлікт, в ході якого останній зірвав з її плеча сумочку в якій знаходився мобільний телефон, грошові кошти в сумі 1900 гривень та закордонний паспорт на її ім`я. Після чого вийшов з приміщення літньої кухні та попрямував в сторону будинку, на її прохання повернути їй сумочку останній не реагував. Того ж дня вона звернулася з заявою в поліцію про викрадення в неї вказаних речей, оскільки мала намір поїхати за кордон на заробітки. Через декілька днів ОСОБА_3 повернув їй викрадені грошові кошти та закордонний паспорт. На даний час вони з обвинуваченим примирилися, вона жодних претензій матеріального чи морального характеру до останнього не має. Крім цього пояснила, що на даний час вони з обвинуваченим проживають однією сім`єю, підтримують шлюбні відносини, ОСОБА_3 утримує її матеріально, оскільки займається підприємницькою діяльністю. Крім того надає матеріальну допомогу їхній дочці ОСОБА_7 , яка навчається в на першому курсі Івано-Франківського університету імені Короля Данила, а тому вона просить обвинуваченого суворо не карати та призначити йому мінімальне покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд допитавши обвинуваченого, заслухавши пояснення потерпілої, дослідивши характеризуючі дані на обвинуваченого дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинених ним кримінальних правопорушеннях при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння паспортом.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст. 65 КК України при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей від кримінально-протиправних посягань, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

При цьому, суд виходить з того, що каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. Відтак покарання має бути співмірним кримінальному правопорушенню, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно із ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, на психоневрологічному та наркологічному обліках не перебуває, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої, яка жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, просила його суворо не карати.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставинами суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо колишньої дружини, з якою обвинувачений перебував у сімейних відносинах.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкцій статей інкримінованих йому кримінальних правопорушень у виді штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Разом з цим, судом встановлено, що вироком Рожнятівського районного суду від 31 березня 2020 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі.

Згідно ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином суд доходить висновку, що покарання у виді штрафу призначене за даним вироком та покарання у виді обмеження волі призначене вироком Рожнятівського районного суду від 31 березня 2020 року слід виконувати самостійно.

Питання запобіжного заходу відносно обвинуваченого суд не вирішує, оскільки ОСОБА_3 відбуває покарання згідно вироку Рожнятівського районного суду від 31 березня 2020 року у виді одного року обмеження волі.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-369, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно визначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, накладені згідно ухвали слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2020 року на вилучені в ході досудового слідства речові докази.

Речові докази: ремінець червоного кольору та жіночу сумочку червоного кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Відділення поліції №2 (селище Рожнятів) Рожнятівського РВП повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 3 статті 72 КК України покарання визначене ОСОБА_3 вироком Рожнятівського районного суду від 31 березня 2020 року у виді одного року обмеження волі виконувати самостійно.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Роз`яснити потерпілим, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1