ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/592/21 Справа № 171/576/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Нікополі Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2021 року клопотання слідчого ОСОБА_9 задоволено частково.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів з моменту оголошення ухвали по 23 травня 2021 року із забороною підозрюваному залишати місце проживання в період часу з 21 години до 07 години.
Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`явитися в житло, під арештом в якому він перебуває , вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язок прибувати до слідчого, суду чи слідчого судді на кожну вимогу.
Слідчий суддя враховуючи те, що прокурором в судовому засіданні не доведені обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику чи ризикам, зазначеним у клопотанні, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, тому з врахуванням даних щодо особи підозрюваного, обставин вчинення злочину, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , обрав стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.
Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою ,а висновки викладені в ній не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
На думку прокурора, застосований домашній арешт до підозрюваного не зможе запобігти ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Зазначається на залишення поза увагою того, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, раніше неодноразово був засуджений, має не зняту та не погашену судимість, скоїв злочин за межами місця проживання, офіційно не працює.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, підозрюваного, захисника, які просили залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Частиною першою статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За змістом ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; запобіжний захід, який застосовується.
Так, відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших(альтернативних) запобіжних заходів.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу підозрюваному дотримано.
Так, наявними матеріалами підтверджено, що Слідчим відділенням ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 відомості у якому внесені 16.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 185 КК України.
В межах цього провадження слідчий Слідчого відділення поліції № 8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , якого повідомлено про підозру 23.03.2021 за ч. 3 ст. 185 України, за наслідками розгляду якого постановлено оскаржувану ухвалу.
Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст. 194 КПК України, правильно прийшов до висновку про обґрунтованість підозри у якій повідомлено ОСОБА_6 та наявність існування ризику визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та про те, що прокурор не довів, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам, а тому відмовив у застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та з урахуванням того, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання, де мешкає разом зі співмешканкою, до адміністративної відповідальності не притягався, застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з певним режимом.
Як слідує з матеріалів за клопотанням про обрання запобіжного заходу, при його розгляді в суді першої інстанції прокурор не довів необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу та того, що непов`язаний з ізоляцією від суспільства запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Що стосується доводів прокурора в частині наявності ризику можливих спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, то колегія суддів вважає їх формальними, оскільки як встановлено слідчим суддею ні слідчим в клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вказаного ризику.
Твердження обвинувачення про те, що підозрюваний не працює та не має постійного джерела прибутку, не зайнятий іншою суспільно-корисною працею, слідчий суддя об`єктивно не взяв до уваги при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу, оскільки ці дані не підтверджують обставини щодо існування ризику, передбаченого пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі сторони обвинувачення, є недоведеним припущенням стосовно можливої поведінки підозрюваного.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в повній мірі врахував вимоги ст. 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано задовольнив клопотання частково.
Разом з тим, при порушенні підозрюваним умов домашнього арешту закон надає можливість ставити питання про зміну йому обраного запобіжного заходу.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу, з мотивів наведених вище, без задоволення, а ухвалу слідчого судді, без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4