Справа № 524/3506/20
Провадження № 1-кп/524/136/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кремечнуці кримінальне провадження № 0001012 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 21.03.2020 року близько 13-20 години, більш точного час досудовим слідством не встановлено, знаходився в офісному приміщенні ТОВ «Еліт Україна» по вул.. Київській, 3-б, м.Кременчука, разом з керівником ОСОБА_4 , де між ними виникла сварка на ґрунті того, що ОСОБА_6 неналежно виконує свої обов`язки.
Під час зазначеної сварки у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, та бажаючи їх настання, діючи з мотивів особистої неприязні, штовхнув ОСОБА_4 руками у тулуб, потім наносячи удари кулаком руки по різним частинам тіла, ОСОБА_4 схопив ОСОБА_6 за руки, останній натягнув на голову курточку ОСОБА_4 та рукою стиснутою в кулак наніс удар з низу в обличчя ОСОБА_4 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 325 від 13.05.2020 року у ОСОБА_4 виявлено наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, яку утворили: закритий перелом кісток носа зі зміщенням уламків і зовнішнього носа вліво; рана нижньої повіки лівого ока (на час огляду рубець рожевого кольору); крововиливи під шкіру повік обох очей. Дані тілесні ушкодження утворилися в один проміжок часу від не однократної ударної дії тупих, твердих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею, що можливо при нанесенні ударів кистями рук стиснутими в кулак, ногами, чи подібними до них за характеристикою тупими, твердими предметами. Характер, локалізація і об`єктивні дані медичної документації, не суперечать час утворення тілесних ушкоджень на який вказує постанова слідчого і сам підекспертний. Згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОХ України № 6 від 17.01.1995 року, керуючись пунктом 2.2. цих правил і підпунктами 2.2.1.а/б/в/г; 2.2.2.; 2.2.3. вище вказані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості визначаються як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалого розладу здоров`я і стійкої втрати працездатності менш ніж на одну третину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що скоїв його так, з таких причин і мотивів як це вказано в описовій частині вироку.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що був конфлікт через те, що обвинувачений не вчасно вийшов на роботу. Спочатку була словесна перепалка, а потім обвинувачений спочатку його штовхнув, а потім наніс удар в обличчя. Цивільний позов підтримав в повному обсязі.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінальному правопорушенні повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_7 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Суд дійшов до переконання, що вина ОСОБА_6 доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України, як умисні дії, які виразились в умисному нанесенні середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я і стійкої втрати працездатності менш ніж на одну третину.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.. 12 КК України є умисним нетяжким злочином; також положення ст.. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст.. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.
Обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до інформаційної довідки в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вважає себе працездатним.

Беручи до уваги вище викладене, висновок досудової доповіді, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства з застосуванням ст.. 75 КК України, тобто звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, поклавши відповідно до ст.. 76 КК України на нього обов`язки, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для його виправлення.

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн., підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ст.. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Тому суд, керуючись принципами виваженості та справедливості, враховуючи характер вчиненого правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, суд вважає, що співрозмірним понесеним потерпілим ОСОБА_4 моральним та фізичним стражданням буде моральна шкода в розмірі 7000,00грн.

Цивільний позов прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури, заявлений в інтересах держави в особі Департаменту фінансів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради на суму 3026,64 грн., щодо стягнення вартості стаціонарного лікування потерпілого ОСОБА_4 , підлягає задоволенню у межах пред`явлених вимог відповідно до ст.. 128 КПК України, оскільки вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена та вартість витрат понесених КНМП «Кременчуцька перша міська лікарня ім.. О.Т.Богаєвського» на лікування ОСОБА_4 внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 підтверджена довідкою лікарні.

Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Департаменту фінансів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 3026,64 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 7000,00 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя: ОСОБА_1