24.03.2021 363/1127/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000558, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 7 липня 2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Харкова, українець, громадянин України, освіта середня професійна, не одружений, не працює, 11 березня 2016 року вироком Козелецького районного суду Чернігівської області визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 407 КК України, водночас, відповідно до пункту 4 статті 89 КК України є таким, що немає судимості, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: Рівненська обл., Зарічний р-н, с. Старі Коні, реабілітаційний центр,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 121КК України,
ВСТАНОВИВ:
6 липня 2019 року приблизно о 15:55, ОСОБА_5 , перебуваючи на вулиці поблизу домогосподарства, розташованого за адресою:

АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з особистих неприязних мотивів з ОСОБА_6 , керуючись раптово виниклим прямим умислом на заподіяння останньому тяжкого тілесного ушкодження, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді спричинення тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, перебуваючи навпроти ОСОБА_6 , в положенні обличчям до обличчя, взяв у праву руку ніж, який знаходився при ньому, та умисно наніс ним ОСОБА_6 шість ударів в область грудної клітини, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді: проникаючі колото-різані рани (ножові) поранення грудної клітини з права (два), правобічний пневмоторакс; проникаючі колото-різані (ножові) поранення грудної клітки з права (три) та зліва (одне).

В подальшому, ОСОБА_5 , вчинивши всі протиправні дії, спрямовані на заподіяння ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та направився в невідомому напрямку.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи, такого характеру тілесні ушкодження у своїй сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент їх спричинення.

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене частиною першою статті 121 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 121 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаялась.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі частини третьої статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників процесу, судом вирішено провести допит обвинуваченого, дослідити матеріали провадження, які характеризують особу обвинуваченого та документи щодо речових доказів у справі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив викладені вище встановлені судом обставини справи, пояснивши суду, що у липні 2019 року у с. Нижня Дубечня він познайомився із потерпілим, який йому дозволив проживати у нього вдома у літній кухні. Цього вечора він випив пива, а потерпілий вживав горілку. Потім він пішов до кімнати, у якій прибрав та розклав свої речі, проте до нього зайшов потерпілий та почав ображати його і проганяти, при цьому пообіцяв, що проведе його до свого знайомого, де він зможе проживати. По дорозі до місця, куди потерпілий його вів, у них виник конфлікт через образи потерпілим військовослужбовців, які служили в АТО. Потерпілий, який йшов попереду нього, розвернувся та почав розмахувати руками. Щоб потерпілий не підходив до нього ближче, він дістав ніж, який при собі носив, та почав ним відлякувати потерпілого. Несподівано для себе він наніс декілька ножових поранень потерпілому в груди. Злякавшись, він перехилив потерпілого на бік, а коли побачив, що до них наближаються інші люди, втік з місця вчинення злочину. Попрямував в сторону Чернігова, потім від міста до міста ходив, поки не потрапив в Рівненську область в реабілітаційний центр, де його знайшли працівники поліції. Обвинувачений зазначив, що у вчиненому розкаюється, з потерпілим на зв`язок не виходив.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною першою статті 121КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною другою статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

За таких обставин, призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд виходить із положень статей 50, 65 КК України, враховує: принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким умисним злочином; дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, не має офіційних джерел доходу, за місцем реєстрації не проживає, мандруючи територією України, не має постійного місця проживання, не одружений, не має дітей, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно характеристики за місцем реєстрації, за час проживання в м. Очакові зарекомендував себе негативно, постійно зловживав спиртними напоями, у зв`язку з чим щодо нього неодноразово надходили заяви та скарги від сусідів та мешканців міста, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, при цьому суд враховує, що ОСОБА_5 брав участь в АТО у спеціальних операціях в складі в/ч НОМЕР_1 у період з 28 липня по 19 жовтня 2016 року, а також те, що він належним чином не виконував покладені на нього обов`язки військовослужбовця у вказаний період, оскільки був притягнутий до кримінальної відповідальності за частиною четвертою статті 407 КК України; ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину залишив місце вчинення злочину та потерпілого після спричинення йому тілесних ушкоджень, не виявив добровільного бажання відшкодувати спричинену потерпілому шкоду, не цікавився станом його здоров`я; наявність обставин, що пом`якшує покарання щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного суд призначає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в мінімальних межах санкції частини першої статті 121 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Крім того, суд вважає, що не існує обставин, які б явно свідчили, що застосування судом статті 69 КК України буде правомірним та достатнім для забезпечення мети покарання ОСОБА_5 .

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 2 лютого 2021 року у справі № 361/7311/19.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини першої статті 121 КК України, для обвинуваченого ОСОБА_5 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до статей 118, 122, 124, 126 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, а саме: на проведення комплексної судової молекулярно-генетичної експертизи - 942 грн. 06 коп., витрати на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи - 8 168 грн. 76 коп., витрати на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи - 4 491 грн. 91 коп.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 118, 122, 124, 126, 368370, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 121 КК України та призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати з 22 лютого 2021 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: предмет зовні схожий на сорочку білого кольору, з плямами речовини бурого кольору, яка поміщена до спеціального пакету з індивідуальним номером

INZ 74062068; зразок речовини червоно-бурого кольору зовні схожа на кров, який поміщено до паперового конверту; пластикову бутилку з під пива «Zibert» об`ємом 1,25 л., яку поміщено до спеціального пакету з індивідуальним номером 02693525; одну прозору скляну чарку, одну скляну чашку, одну пластмасову чашку, які поміщено до спеціального пакету з індивідуальним номером 02693523; зубну щітку білого кольору з вставками синього кольору, яку поміщено до спеціального пакету з індивідуальним номером 0293489; дві пари чоловічого взуття які поміщено до спеціального пакету з індивідуальним номером INZ 4062071; чоловічі штани темно сірого кольору з карманом у верхній частині штанів, які мають пошкодження в області колін на правій та лівій штанині у вигляді дірок; бейсболку білого кольору з вставками сірого кольору в центі якої мається нашитий напис «OR» та яка має на собі плями бурого кольору зовні схожі на кров; чоловічі труси чорного кольору; двоє ризинових калоші, чорного кольору 44 розміру - знищити, як такі, що не мають цінності; документи на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , які поміщено до спеціального пакету з індивідуальним номером 02693524; два сліди папілярних візерунків, які поміщено до паперового конверту; два проїзні документи «Укрзалізниці»:

1) датовані 07.12.2019 на ім`я ОСОБА_7 напрямок Дніпро-Київ ЗП №671618;

2) датований 16.06.2019 на ім`я ОСОБА_7 напрямок Київ-Миколаїв, ВК № 872601, записка з рукописним текстом, картка медичного огляду на ім`я ОСОБА_5 , 1983 року народження, мобілізоване розпорядження командира НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_5 , описані документи поміщено до спеціального пакету з індивідуальним номером 02693490 залишити на зберіганні у Вишгородському ВП ГУНП в Київській області.

Стягнути із ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 13 602 гривні 73 копійки (942,06 грн+ 8168,76 грн.+ 4491,91 грн).

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам провадження копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1