Справа № 727/4384/21
Провадження № 1-в/727/75/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого-судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності ,-

ВСТАНОВИВ:
Начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності.

Посилався на те, що станом на 18.05.2021 року ОСОБА_3 відпрацював 10 місяців 29 днів виправних робіт з відрахуванням 20% із заробітної плати в дохід держави, не відбутий термін покарання становить 1 рік 6 днів виправних робіт з відрахуванням 20% із заробітних плати в дохід держави. Перебіг давності виконання покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14.09.2006 року, яке в подальшому 15.06.2010 року постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області на підставі ст.82 КК України було замінено більш м`яким покаранням у вигляді 1 року 11 місяців 5 днів виправних робіт з відрахуванням 20% із заробітної плати в дохід держави, не зупинявся.

Наведене, на думку уповноваженого органу, свідчить, що для звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ч.1 ст.80 КК України правові перешкоди відсутні.

Просив звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14.09.2006 року, яке в подальшому 15.06.2010 року постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області на підставі ст.82 КК України було замінено більш м`яким покаранням у вигляді 1 року 11 місяців 5 днів виправних робіт з відрахуванням 20% із заробітної плати в дохід держави

Представник органу пробації у судовому засіданні подання підтримав.

Засуджений також підтримав подання. Просив звільнити його від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності.

Прокурор заперечувала проти поданого подання. Зазначила, що засуджений ухилявся від відбування покарання, а тому у даному випадку перебіг строків давності зупинений.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали особової справи, суд зазначає таке:

Так, судом було встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14.09.2006 року, частково зміненого ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 14.11.2006 року, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді шести років позбавлення волі.

Вирок суду набрав законної сили 14.11.2006 року та був звернутий до виконання.

Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15.06.2010 року ОСОБА_3 було замінено невідбуту частину покарання, призначеного 14.09.2006 року вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці, частково зміненим ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 14.11.2006 року, у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням у вигляді 1 року 11 місяців 5 днів виправних робіт по місцю роботи з утриманням 20% його заробітку в дохід держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Частиною третьою ст.80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання.

При ухиленні від відбування покарання строк давності не спливає протягом усього періоду ухилення, а його перебіг відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, що передбачено ч.3 ст. 80 КК України.

Крім цього строк давності, який сплив до моменту ухилення засудженого від відбування покарання, не анулюється, а підлягає заліку і продовжує спливати з моменту з`явлення засудженого або його затримання.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.
За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Судом встановлено, що з 28.12.2010 року засуджений ОСОБА_3 припинив відбувати покарання у виді виправних робіт та надалі неодноразово перебував у розшуку у зв`язку із ухиленням від відбування покарання; ухилявся від працевлаштування за направленням центру зайнятості: відмовлявся від працевлаштування за одержаним направленням чи не з`являвся до визначеного місця роботи, мотивуючи тим, що його не влаштовує місце розташування чи розмір заробітної плати, що свідчить про свідоме ухилення засудженого від відбування покарання.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 до теперішнього часу ухиляється від виконання покарання, у зв`язку з чим, строки, передбачені ст.80 КК України зупиняються.

Відтак, встановлений законом строк давності виконання вироку на теперішній час не сплив через зупинення перебігу строку давності виконання покарання.

Також в даному випадку суд звертає увагу, що згідно правового висновку, вказаного в постанові Верховного Суду України №5-324кс15 від 24.12.2015 року, держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише в тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Однак, як встановлено судом, засуджений ОСОБА_3 перешкоджає своєю поведінкою виконанню вироку Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14.11.2006 року та постанови Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15.06.2010 року.

Такі висновки містяться і в постанові Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 264/1736/17 та ухвалі Верховного Суду від 13.06.2019 року у справі № 361/7082/18.

Приймаючи до уваги, вищевикладене, суд вважає, що строки давності, передбачені п.1 ч.1 ст.80 КК України, з урахуванням положень ч.3 ст. 80 КК України, не сплили, а отже доводи, викладені в поданні, є необґрунтованими, тому подання про звільнення від відбування покарання на підставі ст.80 КК України ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 53, 56 КК України, ст.26 КВК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності відмовити.

Матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 повернути до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області для подальшого виконання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1