Дата документу 29.06.2021 Справа № 310/6982/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/6982/20 Головуючий в 1 інст. Троценко Т.А.
Провадження №11-кп/807/486/21 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізький апеляційного суду в складі:

головуючого Дадашевої С.В.,

суддів Гончара О.С., Рассуждай В.Я.,

при секретарі Аксьоновій О.А.,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянська Запорізької області, громадянина України, який одружений, є особою з інвалідністю, має середню освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участю прокурора Андрусюк Г.В.,

захисника-адвоката Лебєдєва О.В. - в режимі відеоконференції.

Заступник керівника Запорізької обласної прокуратури Черний П.А. звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 вересня 2020 року, яким ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 980,70 грн.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини провадження, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_1 , вважає, що вказаний вирок підлягає зміні в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_1 покарання, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність: вважати ОСОБА_1 засудженим за ч.1 ст.309 КК України, та призначити останньому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті Особливої частини КК, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, установленого законодавством України на час постановлення вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з вироком суду, навесні 2020 року (точної дати часу та місця не встановлено) ОСОБА_1 , маючи умисел на незаконне виготовлення наркотичного засобу, в мережі Інтернет купив насіння коноплі, після чого посіяв їх у раніше підготовлені ним полімерні пляшки за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 .

Після чого на початку вересня 2020 року (точної дати та часу не встановлено) ОСОБА_1 вилучив 3 рослини коноплі з місця, де вони проростали, висушив їх та зберігав за місцем свого проживання для подальшої переробки, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб та почав незаконно зберігати без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

07 вересня 2020 року ОСОБА_1 , маючи умисел на незаконне придбання наркотичних засобів без мети збуту, через мережу «Інтернет» придбав наркотичну речовину «Канабіс» в полімерних пакетах, які переніс за місцем свого мешкання для подальшого особистого вживання, тим самим незаконно придбав та почав незаконно зберігати за своїм місцем мешкання наркотичний засіб без мети збуту.

08 вересня 020 року в період часу з 10:30 години до 11:33 години під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_2 працівниками поліції було виявлено та вилучено три сухі рослини та речовину сіро-зеленого кольору в полімерних пакетиках та полімерній коробці, які згідно висновку експерта №14-143 від 09 вересня 2020 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, загальна маса якого склала 16,425 г (в перерахунку на висушену речовину), який ОСОБА_1 незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання без мети збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_1 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про день, час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином. Захисник та прокурор не заперечували проти розгляду даного провадження за відсутності обвинуваченого ОСОБА_1 .

Оскільки обвинувачений ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду провадження неодноразово повідомлявся належним чином, в апеляційній скарзі прокурора не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_1 , колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора за відсутності обвинуваченого ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді; прокурора, захисника-адвоката Лебєдєва О.В., які підтримали апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржуваний вирок в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні, та є обґрунтованими.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.309 КК України - як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Переглядаючи вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до положень ст.53 КК України, при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, установленого законодавством України на час постановлення вироку, із визначенням його у грошовій сумі.

Таке застосування вимог ст.53 КК України узгоджується і з правовим висновком викладеним у постанові Верховного суду України від 01 жовтня 2015 року у справі № 5-154кс15 .

Проте, суд першої інстанції при призначенні покарання у виді штрафу цих вимог закону не дотримався і визначив штраф лише в грошовій сумі, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, про що слушно вказує прокурор в апеляційній скарзі.

Отже, переглядаючи оскаржуваний вирок суду в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що цей вирок на підставі ст.ст.407-409 КПК України підлягає зміні в частині призначеного ОСОБА_1 покарання, шляхом посилання при призначенні покарання на положення ст.69 КК України і призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

При цьому колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, фактичні обставини провадження, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є особою з інвалідністю, свою вину визнав та розкаявся у вчиненому.

Таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових злочинів, та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді провадження не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407-409 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури Черного П.А. задовольнити.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.309 КК України, змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_1 покарання за ч.1 ст.309 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

Дадашева С.В. Гончар О.С. Рассуждай В.Я.