Провадження № 1-кп/686/58/21
«15» червня 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , на посаді стрільця, солдата, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 12, 16, 127, 128, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причин та дозволу командування військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду близько 08 год. 20 хв. 10.05.2019 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та до 25.06.2019, тобто до моменту добровільного прибуття до військової прокуратури Хмельницького гарнізону ( АДРЕСА_4 ), проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
15 червня 2021 року між прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , який здійснює підтримання публічного обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні з однієї сторони (далі - Прокурор) та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника-адвоката ОСОБА_5 , з іншої сторони укладена угода про визнання винуватості на таких умовах:
- беззастережне визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України;
- наявність обставин які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме: щире каяття та за умови визнання судом наявність на утриманні малолітньої дитини з інвалідністю;
- відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 ;
- згода ОСОБА_4 на призначення йому покарання, визначеного сторонами, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України із застосуванням ст.69 того ж Кодексу за наявності декількох обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення перейшовши до іншого, більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції ч.4 ст.407 КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності захисника, підтвердив суду, що він цілком розуміє свої права передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, ОСОБА_4 заявив про повне визнання своєї винуватості у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті і просив суд затвердити угоду.
Про те, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди судом, передбачені ст.473 КПК України, заявили в суді також прокурор і захисник, та просили суд затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 468, 469, 470, 472, 473 КПК України, підстав для відмови в затвердженні угоди не встановлено.
Узгоджена прокурором і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин проти встановленого порядку несення військової служби, в умовах особливого періоду. Разом з тим, суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину. Також суд враховує, що ОСОБА_4 засудив свою протиправну поведінку в судовому засіданні та зобов`язувався не вчиняти кримінальних правопорушень в майбутньому.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття, а також визнає і враховує наявність на утриманні малолітньої дитини 2020 року народження, що підтверджується представленими суду актом комісії мешканців села Вірівка від 07.06.2021 року, свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 та медичними документами про наявність у малолітнього ОСОБА_6 важких захворювань.
Приймаючи до уваги суспільну небезпеку та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу винного, а також наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості затвердити та призначити останньому за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України, із застосуванням ст.ст.69,60 того ж Кодексу узгоджене сторонами покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.
Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджується до покарання, яке слід відбувати реально, а також продовження існування ризиків на підставі яких останньому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Укладену 15 червня 2021 року між прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 , з іншої сторони, угоду про визнання винуватості затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, на підставі якої із застосуванням ст.ст.69, 60 того ж Кодексу призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк призначеного покарання термін попереднього ув`язнення під час судового провадження з дня затримання, тобто з 14 квітня 2021 року і до дня набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя Хмельницького
міськрайонного суду ОСОБА_1