У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1962/21

№ 1-кп/183/1004/21

02 квітня 2021 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області угоду у кримінальному провадженні № 0000047 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веприк Гадяцького району Полтавської області, громадянина України, одруженого, із середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, водія автомобільного відділення взводу забезпечення зенітного ракетно-артилерійського взводу забезпечення зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 09 квітня 2019 року наказом № 72 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09 квітня 2019 року № 32-РС його призначено на посаду водія автомобільного відділення взводу забезпечення зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .
Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем та, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, будучи зобов`язаним суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, 10 лютого 2021 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.
01 березня 2021 року, солдат ОСОБА_5 самостійно прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання своїх службових зв`язків, внаслідок чого, кримінальне правопорушення було припинено.
Таким чином, 10 лютого 2021 року солдат ОСОБА_5 умисно самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та незаконно перебував за її межами до 01 березня 2021 року.
Своїми діями солдат ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини без поважних причин вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 18.03.2021 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , яку просив затвердити судом та призначити узгоджене між прокурором та обвинуваченим покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України з призначенням іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді штрафу у розмірі 300 (трьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5100,00 (п`ять тисяч сто) гривень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 висловився про затвердження угоди і призначення йому узгодженого покарання. При цьому останній визнав себе винним, повністю визнав обставини, зазначені прокурором в обвинувальному акті. А також зазначив, що угоду було укладено добровільно. Щиро розкаюється у вчиненому, шкодує, що вчинив злочин.
Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості, і призначення узгодженого сторонами покарання.
Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, прийшов до переконання, що
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу або закону, в тому числі, допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди, умови угоди не відповідають інтересам суспільства, умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 18.03.2021 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.
Угода укладалась з ОСОБА_5 , як з особою, яка має статус військовослужбовця.
Однак, згідно копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 48 від 12.03.2021 року, долученої прокурором в судовому засіданні, солдата військової служби за контрактом ОСОБА_5 за наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 12 березня 2021 року № 27-РС, було звільнено з військової служби у запас за підпунктом «д» (через службову невідповідність) та вважати таким, що справи, та посаду здав 12 березня 2021 року.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що умови угоди суперечать вимогам КПК України та не відповідають інтересам суспільства, що унеможливлює затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 18 березня 2021 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч. 4 ст. 407 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 376, 473, 474 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 18 березня 2021 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України відмовити.
Повний текст Ухвали оголошено 06 квітня 2021 року о 09 годині 30 хвилин.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1