ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/687/21 Справа № 205/5076/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2020 року про залишення без задоволення заяви засудженого про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -

за участю:

секретаря ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2020 року залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2010 року за нововиявленими обставинами.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що при розгляді заяви засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2010 року за нововиявленими обставинами, не встановлено обставин, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України, й дійшов висновку про залишення поданої заяви без задоволення.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник в інтересах засудженого просить ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи свої вимоги захисник посилається на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість судового рішення, яке підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Так, захисник вказує, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що вирок засудженому було винесено за участю народних засідателів, які на той час не мали відповідних повноважень, що підтверджується відповіддю Дніпровського апеляційного суду від 04.12.2020 № 4.4-57/275/2020, з якої слідує, що подання на призначення народних засідателів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 головою суду не подавалося. Разом з цим, ця обставина повністю підтверджується і тим, що народним засідателям не видавалися посвідчення на підтвердження їх повноважень, тому рішення суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу та направити справу на новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі.

Вимоги скарги засуджений обґрунтовує незаконністю та необґрунтованістю судового рішення. Так, засуджений вказує, що суд в порушення вимог закону, не розглянув всі подані ним клопотання до суду, та безпідставно й не у встановленій законом формі, відмовив в задоволенні частини з них, зокрема, про зупинення виконання вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.06.2010 та допит як свідка народного засідателя ОСОБА_10 , а саме в усній формі, без постановлення відповідної ухвали. До того ж, на переконання засудженого, суд не мав права відмовляти йому в допиті народного засідателя, оскільки її допит обумовлений необхідністю з`ясування питання складання нею письмової присяги судді, а відмова в задоволенні такого клопотання розцінюється, як порушення його права на захист та справедливий суд. Зважаючи на зазначене, засуджений вважає, що ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Так, згідно ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Частиною 1 статті 459 КПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У відповідності з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Системне тлумачення положень ст. 459, п.п. 4, 5 ст. 462, ст. 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування вироку, повинні бути абсолютно новими, суттєвими, раніше невідомими слідчим органам і суду, тобто такими, що не фігурували та не досліджувались в матеріалах справи та потребують окремого розслідування.

На переконання колегії суддів, ці вимоги закону судом першої інстанції були дотримані повною мірою.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що 22 червня 2010 року ОСОБА_5 було засуджено вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 12 ст. 115 КК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Кримінальна справа щодо ОСОБА_5 розглядалась судом у складі двох суддів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 й трьох народних засідателів ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Ухвалою Верховного Суду України від 12 жовтня 2010 року цей вирок залишено без змін.

Обґрунтовуючи необхідність перегляду вказаного вироку за нововиявленими обставинами, засуджений ОСОБА_5 посилався на те, що під час ухвалення вироку Апеляційним судом Дніпропетровської області було порушено таємницю наради суддів, оскільки народні засідателі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які входили до складу суду присяжних, не приймали письмової присяги судді, тому, на його думку, ця обставина є нововиявленою й тягне за собою скасування вироку.

Проте, такі доводи засудженого не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом першої інстанції, оскільки на момент ухвалення вироку щодо ОСОБА_5 жодним нормативно-правовим актом, зокрема, і Законом України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року, Конституцією України, Указом Президента України «Про порядок складення присяги суддею, вперше призначеним на посаду» від 11 травня 1999 року, не було передбачено обов`язку складання народним засідателем присяги судді.

Разом з цим, Указ Президії Верховної Ради УРСР Про присягу суддів і народних засідателів судів Української РСР, яким було визначено обов`язок складення зокрема народними засідателями обласних суддів втратив чинність 02 лютого 1994 року у зв`язку із прийняттям Постанови Верховної Ради України № 3912-ХІІ.

Посилання сторони захисту на відповідь Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2020 року №04.4-57/78/2020, в якій зазначено, що інформація про дату прийняття присяги народними засідателями ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 відсутня, то, на переконання колегії суддів, вони є неспроможними, та є суб`єктивним трактуванням захисту зазначеної інформації, оскільки в цій відповіді йдеться лише про відсутність у Дніпровського апеляційного суду інформації щодо дати присяги народних засідателів, та вона не є підтвердженням відсутності у складу суду, що ухвалював вирок щодо засудженого, повноважень відправляти правосуддя.

Щодо відповіді на запит адвоката ОСОБА_6 Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2020 року №04.4-57/275/2020 то нею лише підтверджується, що народні засідателі обиралися на той час відповідно до встановленої законодавством процедури. При цьому, той факт, що у суді був відсутній механізм фінансування щодо виготовлення бланків посвідчень народних засідателів Апеляційного суду Дніпропетровської області, тому народним засідателям посвідчення не видавалися, не може свідчити про те, що розгляд справи під час ухвалення вироку щодо ОСОБА_5 здійснювався незаконним складом суду.

Отже, надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для перегляду вироку щодо ОСОБА_5 за нововиявленими обставинами та залишення його заяви без задоволення, оскільки в розумінні вимог ст. 459 КПК України, наведені ним обставини не є нововиявленими, та зводяться до незгоди з ухваленим рішенням.

Доводи засудженого, щодо необхідності скасування ухвали суду та призначення нового розгляду через безпідставне не задоволення його клопотань без винесення окремої ухвали суду є безпідставними, з огляду на таке.

Так, порядок та підстави перегляду судових рішень за нововиявленими та виключними обставинами врегульовано Главою 34 КПК України, та у відповідності до ч. 1 ст. 466 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом протягом двох місяців з дня її надходження згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

За змістом ст. 371 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд. Ухвали, постановлені без виходу до нарадчої кімнати, заносяться секретарем судового засідання в журнал судового засідання.

З аналізу наведених норм, можна дійти висновку, що судове рішення у формі ухвали постановляється у нарадчій кімнаті лише у випадках передбачених КПК України.

Отже, за відсутності прямої вказівки у кримінальному процесуальному законі про необхідність постановлення ухвали в нарадчій кімнаті, в тому числі ухвал про розгляд клопотань засудженого, може бути постановлено без виходу до нарадчої кімнати, з занесенням до журналу судового засідання.

Як видно, із журналу та технічного запису судового засідання від 12.11.2020, судом було поставлено на обговорення питання щодо заявлених засудженим клопотань, та вислухавши думку, як захисника, так і прокурора, без виходу до нарадчої кімнати, суд постановив ухвали із занесенням їх до журналу судового засідання, що відповідає вимогам, передбаченим ч. 4 ст. 371 КПК України.

Отже, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції, дотримавшись вищевказаних вимог закону, належним чином розглянув клопотання засудженого та прийняв за результатами їх розгляду вмотивовані та обґрунтовані рішення, у визначеній законом формі.

З огляду на викладене, та те, що ОСОБА_5 та його захисник не наводять, у відповідності до ст. ст. 412, 415 КПК України, інших підстав для призначення нового розгляду у суді першої інстанції, а апеляційним судом таких не встановлено, колегія суддів вважає, що ухвала із зазначених вище підстав скасуванню не підлягає.

Отже, судом першої інстанції були ретельно досліджені обставини, зазначені в заяві засудженого ОСОБА_5 , та суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ці обставини не є нововиявленими.

При цьому, колегія суддів, у відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, в якому зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, яка скасуванню з викладених в апеляційних скаргах мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2020 року про залишення без задоволення заяви засудженого ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4