ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/795/21
провадження № 1-кс/753/252/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність та рішення слідчого у кримінальному провадженні № 0002121,

В С Т А Н О В И В:

15.01.2021 ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 , заявник) звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність та рішення слідчого у кримінальному провадженні № 0002121.

На обґрунтування скарги зазначив, що внаслідок кримінального правопорушення йому було завдано матеріальної шкоди, оскільки у невстановлених осіб ним придбано транспортний засіб за 35 000 грн., факт продажу якого його власник заперечує. У зв`язку з наведеним 16.11.2020 він звернувся до слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві з клопотанням про залучення його до провадження в якості потерпілого. Отже за змістом ст. 55 КПК України він набув прав та обов`язків потерпілого, проте 12.01.2021 отримав листа, у якому зазначено, що у даному кримінальному провадженні він може бути лише в статусі свідка.

Посилаючись на вищевикладене, заявник просить визнати протиправну бездіяльність слідчого та зобов`язати ознайомити його з правами та обов`язками потерпілого

В судове засідання заявник не з`явився без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини 3 статті 306 КПК України розгляд скарг здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника... Однак враховуючи, що кримінальний процесуальний закон встановлює скорочені терміни розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, а скарга тривалий час перебуває на розгляді в суді, підстав для перенесення судового засідання суд не вбачає і вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність заявника.

Слідчий та прокурор в судове засідання також не з`явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду цієї скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив такі обставини.

Слідчими слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0002121, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2015 за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань послугувала заява потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що 23.03.2014 він уклав з давньою знайомою ОСОБА_5 договір оренди належного йому автомобіля «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , строком на 1 рік. На підставі вказаного договору біля офісу ОСОБА_5 на пр-ті Бажана, 1-М в м. Києві він передав їй автомобіль, один комплект ключів від нього, ключ від замка « ОСОБА_6 » та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Через деякий час ОСОБА_5 припинила сплачувати йому орендну плату. Відвідавши офіс та місце проживання ОСОБА_5 , він з`ясував, що офісу за вищевказаною адресою вже немає, а квартира продана.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 18.04.2014 вказаний автомобіль перереєстровано на мешканця с. Гаврилівка Вишгородського району Київської області ОСОБА_3 з видачею державного номерного знаку НОМЕР_2 . Факт продажу автомобіля ОСОБА_4 категорично заперечує.

В рамках розгляду клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів ухвалою слідчого судді від 26.08.2015 ОСОБА_3 було зобов`язано надати слідчому тимчасовий доступ до автомобіля «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , з можливістю його вилучення.

З опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвал слідчого судді, від 23.09.2015 та листа слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві від 28.12.2020 вбачається вищевказану ухвалу слідчого судді було виконано та в подальшому транспортний засіб передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 .

Вимоги скарги ОСОБА_3 ґрунтуються на положеннях статті 55 КПК України, яка визначає, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (частина 1).

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення (частина 2)..

За приписами частини 3 цієї норми потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 4 цієї норми передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до положень статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну чи часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Аналіз наведених положень кримінального процесуального закону в їх сукупності дає підстави для висновку, що звернення особи із заявою про залучення її до провадження як потерпілого зумовлює обов`язок слідчого, дізнавача або прокурора вручити такій особі пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого або у триденний термін винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

ОСОБА_3 вказує, що 16.11.2020 ним подано клопотання про залучення його до провадження в якості потерпілого, проте жодних належних доказів, які б підтверджували факт подання такого клопотання, суду не надано. Зміст лист за підписом начальника слідчого відділу, на який посилається заявник у скарзі, свідчить про те, що заявник звертався не із заявою про залучення його до провадження як потерпілого, а з клопотанням про повернення автомобіля.

Зважаючи на недоведеність заявником обставин, якою обґрунтовані вимоги скарги, суд позбавлений можливості перевірити виконання слідчим вимог статей 55, 220 КПК України, а відтак підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність та рішення слідчого у кримінальному провадженні № 0002121.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: