Номер справи 703/3783/20
УХВАЛА

15 липня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заявлене у кримінальному провадженні №0000003 від 01 січня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

У судовому засіданні прокурор звернувся з письмовим клопотання про продовження обвинуваченій застосованого щодо неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики, які були враховані при застосуванні вказаного запобіжного заходу, не зменшили та продовжують існувати. Вважає, що забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевказаним ризикам, з урахуванням особи останньої, її соціальних зв`язків та тяжкості покарання, передбаченого за вчинення відповідного кримінального правопорушення, можливо виключно шляхом продовження застосованого до неї запобіжного заходу.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_6 просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, врахувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Як встановлено під час судового засідання, ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 січня 2021 року у кримінальному провадженні №0000003 від 01 січня 2021 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який був неодноразово продовжений під час судового розгляду та дія якого закінчується 08 серпня 2021 року.

Провести судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у строк дії вказаного запобіжного заходу не представляється можливим з об`єктивних причин.

При цьому, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ч.3 ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочини, та за який згідно санкції відповідної статті, передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, крім того, діяння, яке їй інкримінуються, вчинене нею після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі та до закінчення його строку, де відбувала покарання за вчинення аналогічного злочину, що спричинив смерть потерпілого, що об`єктивно вказує на існування ризику вчинення нового кримінального правопорушення. На існування такого ризику вказує і відсутність у обвинуваченої офіційного джерела прибутку на момент її затримання.

Враховуючи обізнаність обвинуваченої про суворість покарання, передбаченого санкцією статті за якою її притягують до відповідальності, не виключається можливість того, що вона зі зміною запобіжного заходу стане уникати суду.

Крім того, враховуючи, що обвинувачена, достовірно усвідомлюючи настання негативних для себе наслідків у виді можливого призначення її покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, то на думку суду з метою його уникнення, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, які до даного часу судом не допитані. При цьому, враховуючи, що обвинуваченій відкриті матеріалами кримінального провадження, в якому наявні відомості щодо анкетних даних свідків, в тому числі місце їх проживання, а також потерпілою у даному кримінальному провадженні є матір обвинуваченої, з якою до затримання проживали в одній квартирі, та приймаючи до уваги, що вона раніше була засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тобто з застосуванням насильства, а також вік потерпілої, не виключається можливість поза процесуального спілкування обвинуваченої з потерпілою та свідками, а також здійснення на них як фізичного, так і морального тиску.

Наведене об`єктивно вказує, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при обранні та продовженні обвинуваченій запобіжного заходу, продовжують існувати, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого щодо неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить її належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим термін тримання під вартою, який закінчується 08 серпня 2021 року, слід продовжити на період судового розгляду, але не більше ніж на шістдесят діб.

Керуючись ст.177, 178, 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 12 вересня 2021 року включно.

Копію ухвали направити до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити обвинуваченій, її захиснику та прокурору.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання та набирає законної сили після її проголошення, однак може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1