ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/696/21 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 644/2576/21 Слідчий суддя: ОСОБА_2
№1-кс/644/368/21
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.03.2021 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000056 від 24.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 КК України, -
встановила:

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.03.2021 клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП ОСОБА_8 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 , подане в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000056 від 24.03.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» терміном 60 днів до 22.05.2021, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з 24.03.2021, з моменту фактичного затримання в порядку статті 208 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.03.2021; постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, змінити запобіжний захід та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 мотивовані тим, що ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України не доведені, оскільки ОСОБА_7 співпрацює зі слідством: дає показання; добровільно надав біологічні зразки і ніяких перешкод не чинить; свідки і потерпілий вже допитані; доказів підготовки вчинення або вчинення нових злочинів суду не надано, а сторона обвинувачення не використовує засоби доказування для наявності ризиків, на які посилається.

Питання щодо обґрунтованості підозри є відкритим, оскільки воно не містить відомостей про те, як закінчився конфлікт; суперечить пред?явленій кваліфікації за частиною 2 статті 15 КК України, яка передбачає, що злочинний умисел доведено до кінця, але бажані наслідки не настають внаслідок незалежних від суб`єкта злочину обставин. Отже, кваліфікація ґрунтується на всебічно досліджених фактичних обставинах справи, а є лише вибірковим припущенням слідчого про обставини кримінального провадження.

Захисник зазначав, що з огляду на недоведеність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою порушує баланс між метою, яку переслідує сторона обвинувачення, та правом на особисту свободу. Застосування ж більш м?якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може задовольнити мету сторони обвинувачення, оскільки остання не позбавлена можливостей досягнення зазначеної у клопотанні мети.

Крім того, захисник просив врахувати, що ОСОБА_7 має власне житло, проживає разом із дружиною, що робить можливим застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; має міцні соціальні зв?язки, проживає за адресою реєстрації з 1997 року; до моменту затримання мав місце роботи в пункті прийому вторинної сировини; ОСОБА_7 є учасником бойових дій, неодноразово нагороджений за службу Вітчизні.

Доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_7 мотивовані тим, що слідчий суддя не взяв до уваги неправильну кваліфікацію скоєного ним порушення, т.я. умислу на вбивство в нього не було, а діяв він з метою самооборони, про що свідчить характер нанесених ним пошкоджень потерпілому. В протоколі не відображено точні час та місце його фактичного затримання, та не вказана особа, яка проводила затримання. Права та обов?язки йому не були роз?яснені. Вилучення майна одягу, було проведено у відсутності понятої, яка вийшла з кабінету після усного протесту.

Також слідчим суддею не враховано, що він є учасником бойових дій, має урядові нагороди; зареєстрований та проживає постійно за однією адресою; неофіційно, але працює; знаходиться більше чотирьох років у цивільному шлюбі з ОСОБА_10 ; більше чотирьох років з?являється за першою вимогою до Ленінського районного суду м. Харкова.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_7 просив змінити йому міру запобіжного заходу на будь-яку, не пов?язану з утриманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважав, що обґрунтованість пред?явленої підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами; та вважав, що необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, та з врахуванням встановлених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що інший більш м?який запобіжний захід не забезпечить належне виконання процесуальних обов?язків підозрюваним. Відповідно до частини 4 статті 183 КПК України слідчим суддею не визначено розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З висновками слідчого судді щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд апеляційної інстанції погоджується та вважає, що мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам статті 196 КПК України.
З матеріалів справи вбачається, що СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000056 від 24.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 КК України.
24.03.2021 о 14 год. 48 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку статті 208 КПК України та цього ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 КК України, тобто закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Так, судом першої інстанції встановлено та перевірено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на вбивство; раніше неодноразово судимий, останній раз у 2016 році Комінтернівським районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 187 КК України; не одружений, не працює, має постійне місце реєстрації та мешкання.
Доводи апеляційних скарг підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 щодо необґрунтованості підозри апеляційним судом до уваги не приймаються, з огляду на таке.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За викладених у сукупності обставин, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Інші доводи, на які посилаються в апеляційних скаргах підозрюваний та його захисник, а саме щодо невірної кваліфікації дій ОСОБА_7 , колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки на даній стадії провадження суд не наділений повноваженнями на вирішення питання щодо зміни кваліфікації дій підозрюваного.
Колегія суддів вважає, що слідчим суддею враховані положення статей 177, 178 КПК України, а також доводи сторони захисту, щодо даних про особу підозрюваного, перевірені докази та надана їм відповідна правова оцінка, також перевірені додані слідчим до клопотання докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.
Колегія суддів, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 особливо тяжкого кримінального правопорушення, наявність судимостей, погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним.
Доводи апеляційних скарг підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 щодо характеристик особи підозрюваного, а саме наявність статусу учасника бойових дій та численних нагород, приймаються до уваги судом апеляційної інстанції, однак враховуються у сукупності з усіма встановленими на час розгляду клопотання обставинам та самі по собі не є підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Інші доводи апеляційних скарги висновків слідчого судді про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не спростовують та не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення.
З врахуванням викладеного, судова колегія приходить до висновку, що порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, судом апеляційної інстанції не виявлено, а наведені в апеляційних скаргах підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановила:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.03.2021 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий
Судді: