ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/1660/21 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/396/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : домашній арешт
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 09 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000032 від 04.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

08.02.2021 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яку підтверджував наданими до клопотання доказами і наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи особу підозрюваного, а також передбачене за інкримінований йому злочин покарання, яке само по собі є ризиком, який може свідчити про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного у майбутньому та у зв`язку з чим він може переховуватись від слідства, впливати на свідків і учасників процесу у даному кримінальному провадженні та вчинити інший злочин просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 09 лютого 2021 року відмовлено взадоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 .

Застосовано до ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 08 квітня 2021 року включно з використанням електронних засобів контролю.

Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_8 виконувати наступні обов`язки строком два місяці, тобто до 08 квітня 2021 року, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні, крім спілкування з ними в ході проведення відповідних слідчих дій в присутності слідчого або прокурора; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло підозрюваного, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Не погодившись із вказаним рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що обґрунтованість наявності ризиків підтверджується тим, що підозрюваний скоїв умисне нетяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років.

Зазначає, що ОСОБА_8 раніше був неодноразово судимий за скоєння аналогічних корисливих злочинів, останні раз вироком Київського районного суду м. Харкова від 11.04.2019 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.
Крім того, ОСОБА_8 не працює, постійного джерела доходів не має, на теперішній час стосовно нього до суду скеровано 5 обвинувальних актів за вчинення аналогічних корисливих злочинів, що характеризує його як особу антисоціальну та схильну до вчинення злочинів та вказує на той факт, що вчинення підозрюваним корисливих злочинів є фактично його образом життя та засобом існування. Підозрюваний розлучений, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та можливість, з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
На думку прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України - окрім як тримання під вартою.

В судове засідання апеляційного суду прокурор у кримінальному провадженні, підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги не з`явились.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст.422 КПК України колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора, підозрюваного та його захисника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені клопотання слідчого та застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення, з урахуванням встановлення обставин, що вказують на можливу наявності у підозрюваного психічного захворювання, не доведено обставини недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на нормах чинного законодавства.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000032, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

08 лютого 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини. Сама по собі наявність ризиків та обґрунтованої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення не свідчить про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування інших запобіжних заходів.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину та з урахуванням того, що він має непогашену судимість за вироком Київського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2019 року, яким він був засуджений за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком два роки, свідчить про підвищену суспільну небезпеку.

Обґрунтованість підозри підтверджується наявністю доказів, що містяться у протоколах огляду місця події, протоколах огляду предметів, протоколі допиту потерпілих, протоколах допиту свідків, висновках експерта за результатами товарознавчої експертизи №14 та №17 (а.с. 7-67).

Разом з цим, у відповідності до вищенаведених норм закону, ті обставини, що ОСОБА_8 , має постійне місце проживання, розлучений, має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є інвалідом, фактів ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування не встановлено, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді щодо відсутності підстав для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, колегія суддів погоджується з доводами слідчого судді проте, що з метою оцінки всіх обставин, в тому числі стану здоров`я підозрюваного, було встановлено, що відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 липня 2013 року по справі № 1-597/11, 1/638/83/13 до ОСОБА_8 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку на підставі висновків спеціалістів-психіатрів Інституту неврології, психіатрії та наркології Національної Академії наук України від 24 грудня 2012 року, ОСОБА_8 скоїв суспільно небезпечне діяння за ч.2 ст.185 КК України у стані обмеженої осудності. В цій постанові встановлено, що ОСОБА_8 страждає шизофренією параноїчною з елементами апато-абулічного синдрому, приступообразно-прогредієнтного протікання. Допитаний в судовому засіданні спеціаліст експерт-психіатр ОСОБА_11 пояснив, що у ОСОБА_8 виявлені ознаки хронічного психічного захворювання в формі шизофренії приступообразно-прогредієнтного протікання. Вилікуватися від даного виду захворювання неможливо. ОСОБА_8 потребує повного курсу лікування.

Отже, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував всі характеризуючі дані про особу підозрюваного, у тому числі і тяжкість злочину, передбаченого ч.2 ст.182 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_8 та який відноситься до категорії нетяжких злочинів.

За викладених обставин у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного певних обов`язків в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги стосовно неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу і неврахування особи підозрюваного не свідчить про необґрунтованість судового рішення. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України. Крім того, суддею врахована практика ЄСПЛ, конкретні обставини справита в цілях гуманізації та підвищенню гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом застосовано до підозрюваного цілодобовий домашній арештякий зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування прирівнюється до позбавлення волі.

Колегія суддів зазначає, що згідно підозри сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, на що посилався прокурор в апеляційній скарзі, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, прокурор не надав і апеляційному суду будь-яких даних про те, що підозрюваний, після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, порушував умови і не дотримувався покладених на нього обов`язків.

Апелянтом не надано відомостей, які б спростовували висновки слідчого судді стосовно ефективності домашнього арешту, як запобіжного заходу відносно підозрюваного, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності і має певне коло соціальних зв`язків, що у сукупності дає можливість застосування запобіжного заходу обраного слідчим суддею.

За таких обставин колегія суддів не вбачає процесуальних та фактичних підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Разом з цим, при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжке.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 179, 376, 404, 407 ч.3 п.1, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 09 лютого 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: