Справа № 191/285/21
Провадження № 1-кп/191/11/21
У Х В А Л А
іменем України

09 червня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000874 від 24.05.2018 року відносно:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000874 від 24.05.2018 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
З вищевказаного обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 , 01 травня 2018 року приблизно о 14.00 год. 00 хв., перебуваючи біля багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , в ході раптової лайки, яка виникла на побутовому ґрунті, маючи раптово виниклий умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_4 , який щойно вийшов з будинку на вулицю, умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 один удар правою рукою в область лівого вуха, після чого поштовхом руками в передню поверхню грудної клітки, повалив потерпілого на асфальтну поверхню, обличчям донизу, й сівши на лежачого потерпілого ОСОБА_4 наніс не менше двох ударів руками стисненими в кулаки в область голови та верхніх кінцівок. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 підвівся з лежачого потерпілого та наніс ОСОБА_4 ще не менше трьох ударів взутими ногами в область нижніх кінцівок.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №282 від 30.07.2018 року в наслідок злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_4 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, забою м`яких тканин волосистої ділянки голови, синця лівої вушної скойки, у своїй сукупності відповідають категорії легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я. Решта тілесних ушкоджень у вигляді: садна шкіри заднє-зовнішньої поверхні правого ліктьового суглобу; переривчастого смуго подібного садна шкіри заднє-зовнішньої поверхні верхньої та середньої третин правого передпліччя; саден шкіри передньої поверхні правої гомілки в верхній, середній і нижній третинах, саден шкіри передньої поверхні лівої гомілки в верхній і середній третинах, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заявили клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 125 КК України на підставі ст.49 ч.1 КК України в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності передбаченої за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. Клопотання мотивовано тим, що з дня вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення минули строки, а саме три роки.
Прокурор проти закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України заперечував, оскільки вважав, що ОСОБА_6 ухилявся від суду та затягував розгляд кримінального провадження. Вважав можливим вирішити заявлене клопотання в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.
Потерпілий та його представник заперечували проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений без поважних причин, неодноразово не з`являвся до суду під час розгляду обвинувального акту.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд надходить до висновку про те, що клопотання обвинуваченого та його захисника підлягає задоволенню, а обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 125 КК України, згідно зі ст.49 ч.1 КК України, на підставі наступного.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч.1ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання ( ч.4ст.286 КПК України).
Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Обвинуваченому зрозумілі наслідки застосування ст.49 КК України, а саме, що дана обставина не є реабілітуючою підставою звільнення від кримінальної відповідальності та не звільняє обвинуваченого від обов`язку відшкодування в порядку цивільного судочинства завданої внаслідок злочину шкоди.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Санкція ч.2 ст. 125 КК України передбачає такі альтернативні види покарання як штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до одного року, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.
Так, ОСОБА_6 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії проступків, та з дня події вчинення кримінального правопорушення минуло більше трьох років, а тому на час розгляду клопотання в суді пройшло більше ніж три роки.
Суд не враховує доводи прокурора та сторони захисту, щодо неможливості застосування ст. 49 КК України до обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки під час вирішення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України.
За таких обставин вбачається, що клопотання обвинуваченого та його захисника підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується за ч. 2 ст. 125 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а ст. 49 КК України передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності, якщо з дня скоєння нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки. В даному разі з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України минуло більше трьох років, а передбачених ст. 49 КК України обставин, перешкоджаючих застосуванню давності, в судовому засіданні не встановлено, обвинувачуваний в судовому засіданні заявив, що він не заперечує проти закриття стосовно нього кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності, що і обумовлює висновок суду про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законодавством підстав цивільний позов не розглядається.
За таких обставин суд вважає, що цивільний позов, заявлений ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, підлягає залишенню без розгляду.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. 49 КК України, ст.284 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження №0000874 від 24.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України - закрити.
Цивільний позов, заявлений ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.
На ухвалу сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 (семи) діб з моменту оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1