Справа № 643/6918/21
Провадження № 1-кс/643/1901/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.04.2021 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

підозрюваного ОСОБА_2

при секретарі судового засідання - ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Московського районного суду в м. Харкові клопотання слідчого Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001819 від 27.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаврилівка, Чугуївського району, Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше засудженого 24.11.2016 Шевченківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст.289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, та на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова 19.04.2021 надійшло відповідне клопотання слідчого в обґрунтування якого слідчим зазначено наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.12.2020 приблизно о 02:00 годині, точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , під час сварки, що раптово виникла між останнім та раніше незнайомим йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки і бажаючи їх настання, із раптово виниклих неприязних стосунків, наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в обличчя, від якого ОСОБА_6 впав на землю, опинившись у положенні лежачи на лівому боці. Після цього ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_6 , та правою ногою почав із значною силою наносити послідовні удари в область тулуба, грудної клітини, та голови ОСОБА_6 . Кількість ударів під час досудового розслідування не встановлено, але не менше 7-8 ударів.
У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_6 , відповідно до висновку експерта № 10-14/10-ДМ/21/10-12/3868-ДМ/20 від 26.03.2021, спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, у вигляді двох саден у правій надключичній ділянці, синців на передній поверхні грудної клітини по пригрудинній лінії, в проекції 4-го правого ребра одного (1), в проекції мечоподібного відросту груднини одного (1), крововиливів у товщі трапецеподібного м`язу в проекції правої лопатки одного (1) та одного (1) у довгий м`яз спини в проекції 4-го правого ребра, крововиливу у товщу 2-3 правих міжреберних м`язів, забою верхівки правої легені, з утворенням порожнини, яка заповнена невеликою кількістю рідкої темно-червоної крові та дрябло-еластичним, пухким, тьмяно-темно-червоного кольору згортком, масою близько 140 гр., розривами паренхіми правої легені на передній поверхні середньої частки одного (1) та на міждолевій поверхні одного (1), з кровотечою у плевральну порожнину справа, які згідно з п.п. 4.8 та 4.6 та п.п. 2.1.1.а ), 2.1.2., 2.1.3 л) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Крім того, умисними діями ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді одного синця у лівій навколоочній ділянці, трьох(3) саден у лобній ділянці зліва, крововиливів у тверду мозкову оболонку та під неї -у лівій тім`яній ділянці одного(1), у потиличній ділянці зліва одного( 1). За ступенем тяжкості: закрита черепно-мозкова травма спричинила короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше трьох тижнів(21) і за цією ознакою відповідно до п. п 4.8 та п. п 2.3.2 «А», 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Також, умисними протиправними діями ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця (1), по передній поверхні в проекції правого плечового суглобу чотири (4) садна на тильній поверхні лівої кисті, два (2) садна на лівій стопі в проекції внутрішньої кісточки, синець (1) на тильній поверхні лівої стопи, які відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

У результаті спричинених ОСОБА_2 тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_3 потерпілий ОСОБА_6 помер у лікарні. Відповідно до вищезазначеного висновку експерта № 10-14/10-ДМ/21/10-12/3868-ДМ/20 від 26.03.2021 причиною смерті ОСОБА_6 стала вищеописана закрита тупа травма грудної клітки, яка ускладнилася фібринозно-гнійною пневмонією, яка в подальшому своєму перебігу, призвела до інтоксикації організму, яка і стала безпосередньою причиною смерті ОСОБА_6 .

Таким чином, закрита тупа травма грудної клітки, встановлена при експертизі трупа ОСОБА_6 , перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з його смертю, що підтверджується результатами проведення судово-медичної експертизи трупа № 10-14/10-ДМ/21/10-12/3868-ДМ/20 від 26.03.2021.

Враховуючи обґрунтованість підозри, особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, сторона обвинувачення просила обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_2 вчинене із застосуванням насильства. Більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, на думку органу досудового розслідування буде недостатнім для запобігання ризикам зазначеним вище.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував факт вчинення кримінального правопорушення, був проти задоволення клопотання, заявляв, що заявлені прокурором ризики є необґрунтовані та він зацікавлений в об`єктивному встановлені всіх обставин справи і не має наміру переховуватись, оскільки має міцні соціальні зв`язки.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали провадження та зміст клопотання встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження зареєстроване 27.12.2020 за № 0001819 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, з коротким викладом обставин: «27.12.2020 об 02:30 годині за адресою: АДРЕСА_4 виявлено труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 »

Клопотання про обрання запобіжного заходу вручене підозрюваному 19.04.2021 о 15:00 годині, тобто більше ніж за 3 години до початку судового розгляду. Таким чином, стороною обвинувачення не порушені вимоги кримінального процесуального законодавства щодо забезпечення підозрюваному можливості підготувати та здійснювати свій захист під час судового розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

В даному випадку, суд вважає, що підозра є обґрунтованою до ступеню даної стадії процесу, підтверджується: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком свідку ОСОБА_16 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком свідка ОСОБА_15 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком свідка ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком свідка ОСОБА_9 ; протоколом слідчого експерименту від 09.03.2021.

При цьому судом враховується, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим можуть мати місце спроби ухилитися від відбування кримінального покарання, пов`язаного з фактичним позбавленням волі.

Суд враховує, що у відповідності до усталеної практики ЄСПЛ ризик переховування підозрюваного (обвинуваченого) від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення (п. 106 рішення ЄСПЛ по справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) № 45100/98 від 08.02.2005, п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Летельє проти Франції» (Letellier V. France) від 26.06.1991). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами. У даному судовому розгляді встановлено, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим обізнаний щодо наслідків скоєння кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи.

Окрім цього, доведена наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, щодо можливості незаконно впливати на свідків, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки вказані учасники кримінального провадження надають покази суду безпосередньо, саме ці докази суд покладає в основу прийнятого рішення.

Щодо ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, слід зазначити, що ризик вчинити нове кримінальне правопорушення носить малоймовірний характер.

Під час вирішення питання про вид запобіжного заходу судом враховуються дані про особу підозрюваного, раніше засуджений 24.11.2016 Шевченківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст.289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, та на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, зі слів працюючий неофіційно, не одружений, що не має міцних соціальних зв`язків . Одночасно, слідчий суддя зазначає, що вказані особисті обставини не нівелюють вищевказані передбачені ч.1 ст.177 КПК України ризики, яким має запобігати застосований запобіжний захід у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вивчав можливість застосування щодо нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, однак, враховуючи обґрунтованість підозри, доведеність двох передбачених ст.177 КПК України ризиків, а також дані про особу ОСОБА_2 , не знайшов для цього підстав, оскільки інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не забезпечить належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під вартою передувало затримання з моменту затримання.

Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_2 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, а саме вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ. Крім того, суд не може лишити поза увагою зухвалість, механізм скоєння кримінального правопорушення, що також підтверджує соціальну неприйнятність скоєного діяння та виправдовує вимушене обмеження прав підозрюваного.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 196 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001819 від 27.12.2020, року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_2 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання год. з 19:29 19.04.2021.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 19:29 17.06.2021.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити родичів ОСОБА_2 про взяття під варту останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1