справа № 631/779/19
провадження № 1-кп/631/15/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 ,
з боку сторони обвинувачення:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4
з боку сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення суду в селищі міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2019 року під № 0000202, щодо обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця хутора Чайки Бєлгородського району Бєлгородської області, громадянина України, з середньо технічною освітою, не працюючого, офіційно не одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно проживає однією сім`єю разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , падчеркою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Починаючи з 03 квітня 2019 року ОСОБА_5 перебуває на обліку у Нововодолазькому відділенні поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області як особа, що вчинила домашнє насильство. Постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 квітня 2019 року у справі № 631/383/19 останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративної відповідальності.

В період з 18 по 22 травня 2019 року ОСОБА_5 діючи умисно, в порушення приписів статті 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично, в присутності інших членів сім`ї, вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо свого сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яким проживає однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до фізичних та психологічних страждань останнього, розладу його здоров`я, а також погіршення якості життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного побуту та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки, позитивних емоцій, негативних переживань, тощо.
Зокрема, 18 травня 2019 року, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , протягом дня, більш точного часу як в ході досудового розслідування, так і в суді встановити не видалось можливим, ОСОБА_5 діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, безпричинно, в присутності інших членів сімї, вчинив психологічне насильство щодо свого малолітнього сина ОСОБА_10 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинили емоційну невпевненістьостаннього, а також вчинив фізичне насильство щодо нього, яке виразилось в нанесенні ляпасів, побоїв кропивою по відкритим ділянкам тіла, змушуванні тривалий час стояти колінами на насінні гороху, заподіянні тілесних ушкоджень, які призвели до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя малолітньої дитини.

Крім того, 19 травня 2019 року, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , протягом дня, більш точного часу як в ході досудового розслідування, так і в суді встановити не видалось можливим, ОСОБА_5 діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, безпричинно, в присутності інших членів сімї, вчинив психологічне насильство щодо свого малолітнього сина ОСОБА_10 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинили емоційну невпевненістьостаннього, а також вчинив фізичне насильство щодо нього, яке виразилось в нанесенні ляпасів, побоїв кропивою та ременем по відкритим ділянкам тіла, змушуванні тривалий час стояти колінами на насінні гороху, заподіянні тілесних ушкоджень, які призвели до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя малолітньої дитини.

Також 20 травня 2019 року, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , у ранковий час доби, більш точного часу як в ході досудового розслідування, так і в суді встановити не видалось можливим, ОСОБА_5 діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, безпричинно, в присутності інших членів сімї, вчинив психологічне насильство щодо свого малолітнього сина ОСОБА_10 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинили емоційну невпевненістьостаннього, а також вчинив фізичне насильство щодо нього, яке виразилось у викручуванні вуха, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя малолітньої дитини.

Надалі, 21 травня 2019 року, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , в обідній час доби, більш точного часу як в ході досудового розслідування, так і в суді встановити не видалось можливим, ОСОБА_5 діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, безпричинно, в присутності інших членів сімї, вчинив психологічне насильство щодо свого малолітнього сина ОСОБА_10 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинили емоційну невпевненістьостаннього, а також вчинив фізичне насильство щодо нього, яке виразилось у нанесенні йому удару взутою ногою в лобну область, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя малолітньої дитини.

Згодом 22 травня 2019 року, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , у ранковий час доби, більш точного часу як в ході досудового розслідування, так і в суді встановити не видалось можливим, ОСОБА_5 діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, безпричинно, в присутності інших членів сім`ї, вчинив психологічне насильство щодо свого малолітнього сина ОСОБА_10 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинили емоційну невпевненість останнього, а також вчинив фізичне насильство щодо нього, яке виразилось в нанесенні ляпасів, побоїв, заподіянні тілесних ушкоджень, які призвели до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя малолітньої дитини, який не витримавши вказаних страждань втік з дому.

Згідно висновку експерта № 40-НВ/19 від 30 травня 2019 року, у ОСОБА_10 виявлено крововиливи на обличчі, верхніх кінцівках, спині, садна на обличчі та передній поверхні колінних суглобів, які виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою (окрім саден на колінних суглобах) контактною поверхнею, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Час утворення даних ушкоджень можливо в період часу від 7 до 10 діб до моменту огляду потерпілого. Механізм утворення крововиливів на обличчі та верхніх кінцівках найбільше вірогідно здавлення, на спині удар; механізм утворення саден ковзання. По ступеню тяжкості виявлені ушкодження у ОСОБА_10 , як окремо, так і в сукупності, це легкі тілесні ушкодження (пункт 2.3.5. «Правил судово-медичного встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6).

Своїми діями, ОСОБА_5 умисно систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство відносно свого малолітнього сина ОСОБА_10 , з яким перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних та фізичних страждань останнього, тобто вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений статтею 126-1 Кримінального кодексу України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, пояснивши, що дійсно скоїв інкриміноване йому в вину кримінальне правопорушення при вищевикладених обставинах та висловив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Прокурор у судовому засідання посилаючись на те, що обвинувачений не оспорює фактичних обставин у справі, висловив думку про недоцільність досліджування під час судового розгляду справи усіх доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюють, вважав за можливе обмежитись допитом обвинуваченого та деяких свідків, а також дослідженням письмових доказів.

Представник потерпілої особи малолітнього ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник підтримали думку прокурора й вважали за недоцільне допитувати неповнолітніх потерпілого та свідка, оскільки це може негативно відобразитись на їх психологічному стані, посилаючись при цьому на позицію обвинуваченого щодо визнання ним своєї провини.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд відповідно до приписів статті 349 Кримінального процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та повнолітніх свідків, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в присутності свого захисника у вільній формі дав суду свої пояснення, зазначивши, що дійсно з його боку мало місце вчинення психологічного та фізичного насильства відносно свого малолітнього сина ОСОБА_12 , який почав загострювати стосунки у школі та родині, зокрема зі старшою сестрою ОСОБА_13 .

Так, обвинувачений показав, що у середині травня 2019 року, більш точної дати та часу не пам`ятає, він вимушений був їхати у справах, тому залишав на декілька годин старшу дочку своєї цивільної дружини ОСОБА_14 вдома з молодшими дітьми, у тому числі братом ОСОБА_15 . По приїзду додому стало відомо, що ОСОБА_15 постійно вчиняв сварки зі своєю старшою сестрою, які інколи доходили до бійки між ними. Вони з дружиною неодноразово намагалися спілкуватися з сином щодо його неналежної поведінки, але це ніяких результатів не дало.

ОСОБА_5 зазначив, що починаючи десь з 17 травня 2019 року сварки між дітьми продовжувались та почала наростати напруга, у тому числі щодо неналежного навчання ОСОБА_15 у школі, й оскільки роз`яснювальні бесіди не допомагали, обвинувачений вимушений був застосувати до сина психологічний вплив та фізичну силу, що проявилась в тому, що іноді беручи за вухо ставив його до кутка на насіння гороху, де той стояв 30 40 хвилин, від чого у ОСОБА_15 дійсно з`явилися ссадна на колінах. Також обвинувачений додав, що іноді міг вдарити сина ременем та одного разу він не втримався й вдарив ОСОБА_15 кропивою. ОСОБА_5 вказав, що йому соромно за таку нестриману поведінку з його боку, у скоєному розкаюється та запевнив, що зробив для себе висновки та більше подібного не повториться.

У судовому засіданні, будучи допитаною в якості свідка у відповідності до вимог статті 352 Кримінального процесуального кодексу України та попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, ОСОБА_7 повідомила, що наразі вона вимушена працювати у місті Харкові, тому вихованням дітей, доки вона відсутня вдома, займається її цивільний чоловік ОСОБА_5 . Свідок підтвердила, що у травні 2019 року з боку обвинуваченого мали місце конфліктні ситуації з їх сином ОСОБА_15 , під час яких чоловік піднімав голос на хлопчика, ставив його до кутка на насіння гороху. Декілька разів ОСОБА_7 була свідком того, як ОСОБА_5 бив сина кропивою та ременем, а також таскав за вуха. Зі слів свідка, 22 травня 2019 року, десь в обідній час, ОСОБА_15 втік з дому. Пізніше хлопчика знайшли місцеві депутати та направили до Нововодолазької центральної районної лікарні, після цього на засіданні захисту прав дитини Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області вирішувалось питання щодо відібрання від них дітей.
Будучи допитаною у судовому засіданні, у відповідності до вимог статті 352 Кримінального процесуального кодексу України та попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_16 , лікар дитячого відділення Нововодолазької центральної районної лікарні, повідомила, що 22 травня 2019 року о 14 годині 25 хвилин у супроводі депутатів Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області ОСОБА_17 та ОСОБА_18 до дитячого відділення Нововодолазької центральної районної лікарні був доставлений ОСОБА_10 . Зі слів хлопчика та депутатів було з`ясовано, що ОСОБА_10 був побитий вітчимом. При огляді дитини на його тілі було виявлено численні гематоми, синці на голові, тулубі та ногах. В цей день було викликано працівників поліції, які зафіксували вищевикладений факт. В період перебування дитини у медичному закладі йому було надано медичну допомогу, а 26 травня 2019 року о 12 годині 20 хвилин ОСОБА_10 зі своєю старшою сестрою ОСОБА_19 без дозволу залишили дитяче відділення Нововодолазької центральної районної лікарні. Як було з`ясовано пізніше, їх мати зателефонувала ОСОБА_20 та сказала щоб вона з братом ОСОБА_15 непомітно покинули дитяче відділення. Спочатку медичні працівники самостійно шукали дітей, а потім викликали поліцію. О 14 годині 00 хвилин дітей знайшли на залізнодорожньому вокзалі, після чого хлопчика повернули до лікарні. В подальшому ОСОБА_10 був переведений до реабілітаційного центру «Гармонія» у місто Харків. Свідок додала, що за час перебування хлопчика у дитячому відділенні Нововодолазької центральної районної лікарні, а саме з 22 травня 2019 року по 26 травня 2019 року його ніхто не провідував. Хоча коли хворіли інші діти цієї сім`ї з ним завжди був ОСОБА_5 .
Допитаний в якості свідка відповідно до статті 352 Кримінального процесуального кодексу України та попереджений про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, ОСОБА_17 у судовому засіданні повідомив, що він є депутатом 14 округу Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, на території якого проживає ОСОБА_5 разом із родиною. У 2019 році, а саме 22 травня 2019 року, як пізніше у судовому засіданні зазначив свідок, до нього зателефонувала депутат ОСОБА_18 та повідомила що знайшла зниклого хлопчика ОСОБА_21 , який ішов по залізничній дорозі. Коли ОСОБА_17 побачив хлопчика, то звернув увагу на те, що хлопчик був побитий, на його тілі були синці. На їх запитання ОСОБА_10 повідомив, що його побив вітчим, висадивши його з машини і сказавши, щоб він ішов до станція «Станиця», сідав на потяг та їхав до матері у місто Харків. Оскільки додому повертатися хлопчик боявся, ОСОБА_17 разом із ОСОБА_18 вирішили відвезти ОСОБА_15 до Нововодолазької центральної районної лікарні. Крім того, свідок ОСОБА_17 додав, що до нього, як депутата, звернень від односільчан стосовно ОСОБА_5 не було, але при спілкування з мешканцями села було з`ясовано, що односельці не бажають спілкуватись з останнім.
Будучи допитаною у судовому засіданні, у відповідності до вимог статті 352 Кримінального процесуального кодексу України та попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_22 , повідомила, що сім`я ОСОБА_5 приїхала в село у 2015 році. Воєводко Юлія прийшла навчатись до класу, де вона була класним керівником. Під час проведення одного із уроків, темою якого було добрі відносини у родині, ОСОБА_23 розплакалась та повідомила, що у їх сім`ї все по іншому, мама весь час працює, вітчим знаходиться з дітьми. Зі слів дівчини, вітчим дуже ображає її та брата ОСОБА_15 та навіть б`є їх. В той день ОСОБА_22 пішла додому до ОСОБА_20 , де у неї відбулась розмова з ОСОБА_5 , який повідомив, що він дійсно б`є дітей, оскільки його в дитинстві били і він теж буде таким чином виховувати своїх дітей, так як іншого методу виховання він не бачить. Свідок зазначила що обвинувачений бив та наказував дітей з різних причин, тому ОСОБА_24 і ОСОБА_15 після уроків не хотіли йти додому, оскільки боялись вітчима, та були випадки, коли вони тікали з дому. З цього приводу ОСОБА_22 неодноразово зверталась до Служби у справах дітей та до поліції. За словами свідка, Служба у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області сім`ю ОСОБА_5 поставила на облік, неодноразово приїздили до них, проводили бесіди з обвинуваченим та мамою дітей. На звернення ОСОБА_22 до органів поліції щодо вчинення ОСОБА_5 домашнього насилля у родині, їй було надано відповідь, що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності. Щодо подій у травні 2019 року свідок пояснила, що ОСОБА_5 не дозволяв відвідувати його сім`ю та цікавитись життям дітей вдома, тому про факт побиття ОСОБА_21 свідок дізналась від депутата Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області ОСОБА_18 . Знає, що комісією Служби у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області дітей відібрали у родини, зі школи забрали особові справи ОСОБА_25 та ОСОБА_21 . Дітей відправили до центру реабілітації «Гармонія». Як повідомила свідок, в телефонній розмові з директором центру реабілітації «Гармонія» їй стало відомо, що в центрі перебуває лише ОСОБА_10 , батьки до дитини майже не приїздять, життям дитини ніхто не цікавиться.
У судовому засіданні, будучи допитаною в якості свідка у відповідності до вимог статті 352 Кримінального процесуального кодексу України та попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, ОСОБА_18 , яка є депутатом Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, повідомила, що перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , близько 14 години 00 хвилин, вона помітила, що по залізничній колії йде хлопчик. Свідок його покликала, проте хлопчик спочатку став бігти, але потім зупинився і підійшов до неї. В ході розмови з останнім стало відомо, що хлопчика звуть ОСОБА_10 , він йшов на станцію на електропотяг, щоб їхати до мами у місто Харків. Хлопчик був увесь побитий, плакав та розповів, що його б`є батько, цього разу він ударив його ногою, довіз до переїзду, виштовхав з машини та сказав, щоб той їхав до матері у місто Харків. Також хлопчик повідомив свідку, що у нього є сестра, яку теж дуже ображають. ОСОБА_18 відразу зателефонувала ОСОБА_17 , який також є депутатом Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, щоб він приїхав до неї. Разом вони зателефонували до Служби у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області та повідомили про вищевказаний факт, на що їм повідомили, щоб вони відвезли хлопчика до Нововодолазької центральної районної лікарні, що депутати й зробили. Свідок вказала, що під час медичного огляду дитини на його тілі було виявлено чисельні синці та подряпина на обличчі.
Аналізуючи зміст показань вказаних свідків, суд враховує, що вони отриманні у порядку, передбаченому приписами статтей 65, 95 та 352 Кримінального процесуального кодексу України, а відтак, на думку суду, з точки зору допустимості є прийнятними та належними, оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Надаючи оцінку показанням свідків, як доказам, суд враховує той факт, що відповідно до статті 95 Кримінального процесуального кодексу України, показання це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту свідком, щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Свідок, експерт зобов`язані давати показання суду в установленому цим Кодексом порядку.
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.
Особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Свідки, які були допитані у судовому засіданні, надавали пояснення щодо фактів, які вони сприймали особисто, з огляду на що, суд сприймає їх покази як належні та допустимі.
Обставин, регламентованих статтею 87 Кримінального процесуального кодексу України, у відношенні свідків в ході судового розгляду встановлено не було.
В свою чергу, з досліджених судом у судовому засіданні документів, що були надані стороною обвинувачення, судом встановлено наступне.
Згідно рапорту старшого інспектора чергового Сектору реагування патрульної поліції Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_26 встановлено, що 22 травня 2019 року о 14 годині 52 хвилин до чергової частини Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшло повідомлення чергової медсестри приймального відділення Нововодолазької центральної районної лікарні Кривонос про те, що до приймального відділення з місця мешкання: АДРЕСА_1 , з діагнозом ссадина голови та тулуба, був доставлений місцевим мешканцем ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Попередньо тілесні ушкодження спричинив батько. Даний рапорт зареєстрований в Інформаційно телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області 22 травня 2019 року за № 1911 (т. 1, а. с. 58).

Відповідно до акту, складеного депутатами Старовірівської сільської ради ОСОБА_18 та ОСОБА_17 вбачається, що на вулиці Садовій села Палатки Нововодолазького району Харківської області знайшли хлопчика, який був увесь побитий, на голові синці, розбита губа. Дитина стверджує, що його побив батько ОСОБА_5 . Він викинув його з машини, а сам поїхав, хлопчик боїться іти додому. Вдома залишилась старша сестра, яку також б`є батько (т.1, а.с.59).

Згідно заяви ОСОБА_5 від 22 травня 2019 року вбачається, що останній не заперечував проти огляду його домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 60).

З протоколу огляду місця події від 22 травня 2019 року, складеного слідчим Слідчого відділення Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_27 в період часу з 17 години 45 хвилин до 18 години 15 хвилин у присутності понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , за участі власника домоволодіння ОСОБА_5 , вбачається, що 22 травня 2019 року було проведено огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 61 65).

Вказаний протокол підписаний усіма учасниками слідчої дії, а також понятими без будь яких зауважень та в цілому відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України в частині питання його оформлення. Порушень вимог статтей 104, 106 та 237 Кримінального процесуального кодексу України судом не встановлено та сторонами не доведено.
Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23 травня 2019 року, о 13 годині 00 хвилин заступником начальника Слідчого відділення Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_30 прийнято заяву від ОСОБА_7 про те, що у період часу з 18 травня 2019 року по 22 травня 2019 року її співмешканець (цивільний чоловік) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричиняв тілесні ушкодження її сину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 . Вказана заява зареєстрована в Інформаційно телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області 23 травня 2019 року за № 1919 (т. 1, а. с. 66).

З фототаблиці, яка складена слідчим Слідчого відділення Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_27 , вбачається наявність спричинених ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тілесних ушкоджень на тілі, (т. 1, а. с. 68 75).

Зі змісту довідки, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Нововодолазька центральна районна лікарня» Нововодолазької районної ради Харківської області 22 травня 2019 року встановлено, що 22 травня 2019 року о 14 годині 25 хвилин в приймальне відділення Нововодолазької центральної районної лікарні у супроводі депутатів ОСОБА_17 та ОСОБА_18 була доставлена дитина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з діагнозом: множинні ссадини, поверхневі рани голови, тулуба та кінцівок (т. 1, а. с. 76).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 30 травня 2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області вбачається, що ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 218, батьками дитини зазначено громадян України: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_7 (т. 1, а. с. 86).

Як вбачається з характеристики, наданої 23 травня 2019 року Комунальним закладом «Нововодолазький санаторний навчально-виховний комплекс» Харківської обласної ради за вихідним № 01-24/236, ОСОБА_10 навчається в Комунальному закладі «Нововодолазький СНВК» Харківської обласної ради з 03 вересня 2018 року. ОСОБА_15 зазнає труднощі при оволодінні програмовим матеріалом, йому потрібна постійна організуюча допомога. ОСОБА_15 правильно вимовляє не всі звуки української мови, має низьку мовну активність, хлопчик потребує занять з логопедом. Хлопчик не вміє працювати самостійно, часто лінується виконувати завдання. ОСОБА_15 неохайний, розсіяний, у нього спостерігається постійна агресія до дітей, особливо до молодших. Батьки іноді цікавляться успіхами дитини, але не контролюють виконання ОСОБА_15 домашнього завдання (т. 1, а. с. 91).

З повідомлення інспектора ювенальної поліції Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_31 встановлено, що з 03 квітня 2019 року громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в Нововодолазькому відділенні поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області як особа, яка вчинила домашнє насильство (т. 1, а. с. 94).

Згідно висновку експерта № 40 НВ/19, складеного 30 травня 2019 року судовим експертом Нововодолазького районного відділення судово медичної експертизи Харківського обласного бюро судово медичної експертизи ОСОБА_32 , вбачається, що у ОСОБА_10 виявлено крововиливи на обличчі, верхніх кінцівках, спині, садна на обличчі та передній поверхні колінних суглобів, які виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою (окрім саден на колінних суглобах) контактною поверхнею, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Час утворення даних ушкоджень можливо в період часу від 7 до 10 діб до моменту огляду потерпілого. Механізм утворення крововиливів на обличчі та верхніх кінцівках найбільше вірогідно здавлення, на спині удар, механізм утворення саден ковзання.

По ступеню тяжкості виявлені ушкодження у ОСОБА_10 , як окремо, так і в сукупності, це легкі тілесні ушкодження (пункт 2.3.5 «Правил судово медичного встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6). До небезпечних для життя вказані вище ушкодження не відносяться. Судово медичних свідчень за утворення виявлених тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_10 від його руки не має. Садна на передній поверхні колінних суглобів та крововиливи на спині могли утворитися від співудару відповідно об шорстку та гладку поверхню. Між спричиненими тілесними ушкодженнями ОСОБА_10 та незначними скороминущими наслідками мається причинний зв`язок (т. 1, а. с. 96 97).

Оцінюючи висновок експерта з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку у сукупності з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами, суд визнає його вірним, мотивованим достатньо переконливим та такими, що не суперечить іншим доказам у справі.

Надаючи оцінку саме цим вище переліченим письмовим доказам суд відмічає таке.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 Кримінального процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 86 Кримінального процесуального кодексу України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
При цьому, згідно положень статті 87 Кримінального процесуального кодексу України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Як зазначив Касаційний Кримінальний Суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 28 березня 2019 року по справі з єдиним унікальним № 154/3212/16, докази це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, також визнає фактичні обставини справи доведеними.

Розглядаючи кримінальне провадження відповідно до частини 1 статті 337 Кримінального процесуального кодексу України лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд дійшов висновку щодо доведеності стороною обвинувачення вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому в вину кримінального правопорушення, оскільки він дійсно у період з 18 по 22 травня 2019 року своїми умисними діями скоїв домашнє насилля відносно свого малолітнього сина, з яким проживає разом, а саме умисно систематично вчиняв дії психологічного та фізичного впливу, що призвело до фізичних та психологічних страждань, а також погіршення якості життя малолітнього потерпілого.
При кваліфікацій дій обвинуваченого суд ураховує, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05 квітня 2018 року у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину кримінально правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_5 доведена повністю. Дії його відповідають складу злочину, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України, і правильно кваліфіковані, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо свого малолітнього сина, з яким він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначив, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Таким чином, питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої статтею 12 Кримінального кодексу України, особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим скоєно нетяжкий злочин.

Вивчаючи особу обвинуваченого шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення кримінального правопорушення та після його вчинення, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_5 офіційного працевлаштування не має, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7 , з якою виховує чотирьох неповнолітніх дітей, є багатодітним батьком та має на утримані сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За даними наявної документації має задовільний стан здоров`я, до осіб з інвалідністю не відноситься, на обліку у лікаря психіатра та під наркологічним диспансерно динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність. ОСОБА_5 має постійне місце проживання та реєстрацію, де характеризується посередньо, перебуває на обліку у Нововодолазькому відділенні поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліцій в Харківській області як особа, що вчинила домашнє насилля; на військовому обліку, у тому числі за архівними даними, в ІНФОРМАЦІЯ_7 не перебуває, що підтверджується відповідною довідкою за № 819 від 25 червня 2019 року за підписом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_8 підполковника ОСОБА_33 . Згідно інформації, що міститься у довідці ОСК Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 21 червня 2019 року за № 82-12062019/63087 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше; на даний час на обліку в Нововодолазькому районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України не перебуває.

З досудової доповіді, складеної 05 вересня 2019 року провідним інспектором Нововодолазького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України ОСОБА_34 щодо ОСОБА_5 , вбачається, що орган пробації вважає, що є середній ризик ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробування, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України та виконання заходів, передбачених пробаційними програмами.

В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є визнання вини та щире каяття останнього, що проявилось у висловлення жалю з приводу вчиненого.

Обставиною, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд виходить з положень частини 2 статті 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, керується вимогами статті 65 Кримінального кодексу України, а саме: враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до нетяжкого злочину, особу винного, який повністю визнав свою провину і усвідомив негативні наслідки своєї поведінки, які оцінює критично, зобов`язується змінити своє життя, не допускати вчинення нових правопорушень, а також змінити ставлення до родини, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наявність на утриманні у обвинуваченого неповнолітньої та трьох малолітніх дітей, а також враховує позицію прокурора, який просив призначити покарання обвинуваченому у виді одного року позбавлення волі, із застосуванням положень статті 75 Кримінального кодексу України щодо звільнення від відбуття покарання із встановленням іспитового строку.
Виходячи з приписів статті 50 Кримінального кодексу України, згідно з яких метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції засудженого від суспільства та поміщення його на певний строк до кримінально виконавчої установи закритого типу, тобто без відбування покарання, а тому йому необхідно призначити покарання в межах, встановлених санкцією статті 126-1 Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням приписів статті 75 Кримінального кодексу України про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

На думку суду таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статтей 22 та 26 Кримінального процесуального кодексу України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів по справі та речові докази відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, враховуючи положення частини 2 статті 61 Конституції України, керуючись статтями 12, 50, 51, 63, 65 67, статтями 75, 76, 126-1 Кримінального кодексу України, а також статтями 91, 100, 118, 122, 124, частиною 1 статті 126, частиною 3 статті 349, статтями 368 371, 373 376, 392, 393, 395, 532 535 Кримінального процесуального кодексу України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України,і призначити йому по даній нормі закону покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до частини 1 статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 та пунктом 2 частиною 3 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.
Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1