Справа № 203/1349/20
Провадження № 1-кп/0203/368/2021
У Х В А Л А
30.06.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника- ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000732 від 10.09.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не працюючого, неодруженого, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.3 ст.311, ч.1 ст. 313 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов вищевказаний обвинувальний акт.
В судовому засіданні прокурор звернувся із клопотанням щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені п.1,3,5 ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні десяти епізодів злочинів, дев`ять із яких відносяться до тяжких, що дає підстави вважати, що останній, перебуваючи на свободі та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, шляхом погроз або застосування насильства з метою відмови або зміни вподальшому ними свідчень, є ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення 10 епізодів злочинів, що свідчить про сталий та постійний характер його злочинної діяльності, а також відсутність джерела доходу. Інші більш м`які запобіжні заходи не будуть сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого. Також просив визначити ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 2 102 000, 00 грн.
Захисник обвинуваченого заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що будь-яких доказів на підтвердження заявлених ризиків прокурор не навів. ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, також має проблеми зі здоров`ям. Майже всі свідки допитані, тому будь-якого впливу на них ОСОБА_5 не може здійснювати. Окрім того зазначила, що, на його думку, розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є занадто великий. Просила змінити запобіжний захід підзахисному ОСОБА_5 на більш м`який, а саме на домашній арешт.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Заслухавши учасників, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити обрану міру запобіжного заходу з наступних підстав.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2021 року, обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується 10 липня 2021 року.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Разом із тим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції» зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні ряду тяжких кримінальних правопорушень, зокрема передбачених ч.1, 2 ст. 307, ч.3 ст. 311 КК України, за найтяжчий з яких передбачене покарання до десяти років позбавлення волі із конфіскацією майна, судове дослідження доказів по справі не проведене, обвинувачений немає офіційного джерела доходу, а отже є ризики вчинення інших кримінальних правопорушень, впливу на свідків, які не були допитані в судовому засіданні, переховування від суду із метою уникнення відповідальності. Отже на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу.
Крім того, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.
Суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, його особи, а також встановлених ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, визначити розмір застави, який буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, які він, в разі внесення зазначеної суми застави, зобов`язаний буде виконувати.
З таким підстав, суд вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, визначивши останньому альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 2 102 000 (два мільйони сто дві тисячі) гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 28 серпня 2021 року.
Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 2 102 000 (два мільйони сто дві тисячі) гривень.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, які він у разі внесення визначеної суми застави, зобов`язаний буде виконувати, а саме: прибувати за кожною вимогою на визначений час до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання або роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт чи паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі невиконання яких судом буде вирішено питання про звернення застави у дохід держави.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1