Справа № 351/512/21
Провадження № 1-кп/351/113/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000022 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Підвисоке, Снятинського району, Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з середньою освітою, пенсіонерки, вдови, раніше не судимої, -

обвинуваченої за ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 , вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 07.12.2020р. близько 10:00 год., перебуваючи в середині будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних нею дій, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi 6A" вартістю 899,00 гривень з чохлом марки "Momax" вартістю 30,00 гривень та сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 100,00 гривень, які знаходились на телевізорному столі та належали ОСОБА_5 .

Після вчинення кримінального правопорушення, обвинувачена ОСОБА_4 викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, а саме віддала телефон у користування своїм онукам, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1 029,00 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні вину визнала. Пояснила, що у грудні 2020р.,перебуваючи на похороні своєї подруги у будинку ОСОБА_5 , побачила на телевізорному столику мобільний телефон, який вирішила викрасти. Після вчинення крадіжки поїхала додому. Пізніше до неї приїхали працівники поліції, яким вона добровільно видала телефон. Усвідомила неправомірність свого вчинку, щиро розкаялась.

Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутності, претензій до обвинуваченої не має, щодо обрання міри покарання обвинуваченій, просив суворо не карати.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному проступку повністю доведена, а її діяння слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винної, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 185 ч.1 КК України, яке вчинила обвинувачена ОСОБА_4 є кримінальним проступком.
До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченої ОСОБА_4 суд відносить щире каяття у вчиненному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, пенсіонерка.

В досудовій доповіді орган пробації зазначив, що вивченням особи обвинуваченої встановлено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик її небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а тому виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без позбавлення чи обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
З врахуванням вищенаведеного, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, щире каяття та врахування всіх даних про її особу, пенсійний вік, дають підстави призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті 185 ч.1 КК України у виді штрафу.
Зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженої та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винної.
На думку суду, призначене покарання є справедливим та законним, з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності.
У кримінальному провадженні є процесуальні витрати у зв`язку із проведенням експертизи, які слід стягнути із обвинуваченої.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 371, 373- 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта, у зв`язку із проведенням експертизи №СЕ-19/109-21/2524-ТВ від 10.03.2021р. у розмірі 980,70 грн.
Речові докази: мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi 6A" та чохол марки "Momax", які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у власності ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1