Провадження 1-в/193/71/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Софіївка у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»,

В С Т А Н О В И В:

04.02.2021 засуджений ОСОБА_4 звернувся до Софіївського районного суду з клопотанням про приведення вироку, за яким він відбуває покарання, у відповідність до вимог Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні своє клопотання підтримав і просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на відсутність для цього підстав.

Вислухавши пояснення засудженого, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 п. 13 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 та ч. 3 ст.74 КК України.

Відповідно до ст. 5 ч. 1 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ч.3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджений Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 27.06.2019, за ч.2 ст. 309 КК України і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вироком від 28 жовтня 2019 року Дніпровського апеляційного суду вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27.06.2019 в частині призначення покарання скасовано. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховувати з моменту приведення вироку до виконання. В іншій частині вирок суду залишено без змін.

Станом на дату скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме 08.03.2019, діяла норма вказаного закону в наступній редакції, зі змінами, внесеними згідно із Законом № 270-VI від 15.04.2008, ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, караються позбавленням волі на строк від двох до п`яти років».

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (надалі Закон № 2617-VIII).

Вищевказаним законом внесено зміни до ч.2 ст. 309 КК України відповідно до яких вона має наступну редакцію: «Ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років».

Згідно ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає, оскільки міра покарання, яка призначена ОСОБА_4 вироком Дніпровського апеляційного суду від 28.10.2019, у виді позбавленні волі строком на 2 роки, не перевищує максимальну межу покарання, визначеного санкцію ч. 2 ст. 309 КК України, а тому, відсутні підстави для приведення зазначеного вироку суду у відповідність до вимог Закону № 2617-VIII в частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленого санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому за ч. 2 ст. 309 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,ст. 74 КК України,Законом України №2617-VIIIвід 22.11.2018року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1