Справа №212/2530/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої - ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000667 від 18.03.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась у місті Луганськ, Луганської області, громадянка України, без освіти, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не заміжня, не працює, раніше судима вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання до 80 годин громадських робіт, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 , діючи повторно, 17.03.2020 року приблизно о 15:23 годині прийшла до супермаркету «Варус-20», який розташований за адресою: вул. Мусоргського, 17 в Покровському районі м. Кривого Рогу.
Перебуваючи у відділі лікеро-горілчаних напоїв у неї раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення на свою користь.
В цей же день, приблизно о 15:26 годині ОСОБА_4 , знаходячись у відділі лікеро-горілчаних напоїв супермаркету «Варус-20», реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, впевнившись у відсутності можливих свідків чи очевидців та в тому, що її дії носять таємний характер і за нею ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу з полиці взяла належну ТОВ «Омега» пляшку лікеру «Бейліс» об`ємом 0,7 л., вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1565 від 25.03.2020 року становить 475,80 гривень.
Після чого, сховавши пляшку в жіночу сумку, яку тримала при собі та продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, діючи на досягнення злочинного результату вийшла повз касову зону супермаркету «Варус-20», не здійснивши розрахунок за товар та направилася до виходу з приміщення магазину.
Проте, ОСОБА_4 , виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, не змогла його закінчити та розпорядитись викраденим майном з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена співробітниками охорони зазначеного магазину за касовою зоною.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 намагалась завдати ТОВ «Омега» в особі супермаркету «Варус-20» матеріальну шкоду, яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1565 від 25.03.2020 року становить 475,80 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинено повторно

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнала у повному обсязі. Підтвердила, що в березні 2020 року вона прийшла до супермаркету "ВАРУС" по вул. Мусоргського в Покровському районі міста Кривого Рогу, де намагалася викрасти пляшку спиртного, але була затримана співробітниками охорони. Обвинувачена сподівалась продати пляшку спиртного та отримати кошти.

Просила суворо не карати, оскільки розкаялася.

Представник потерпілого ТОВ "ОМЕГА" ОСОБА_8 до судового засідання не з`явився подав до суду заяву, в якій просив провести судовий розгляд за його відсутності та призначити обвинуваченій покарання на розсуд суду.
За таких обставин суд, заслухавши думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 325 КПК України визнав за можливе з`ясувати всі обставини справи під час судового розгляду за відсутності потерпілого.
Враховуючи зазначену вище позицію обвинуваченої та відсутність у прокурора та захисника заперечень проти цього, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення та наслідків, форми вини й мотивів кожного епізоду кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується. У суду не виникло сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченої, якій декілька разів було роз`яснено, що в такому випадку вона буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Обвинувачена систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавала усі обставини справи й погоджувалася з кваліфікацією вчинених нею діянь, її показання є чіткими, мають логічний характер, об`єктивно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для самообмови не встановлено, тому у суду не має сумнівів у її волевиявленні.
З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються обвинуваченою і беззаперечно нею визнаються, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.
За встановлених обставин суд кваліфікує зазначені дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинено повторно

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченій, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженої та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст. 65-67 КК України суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу винної, яка раніше судима, під наглядом лікарів психіатра та нарколога наразі не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, незаміжня, має двох неповнолітніх дітей на утриманні, висновок органу пробації, щодо відсутності необхідності призначення покарання із ізоляцією від суспільства. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України судом визнається щире каяття, обставин що обтяжують покарання у відповідності до ст. 67 КК України не встановлено.

Приймаючи до уваги обставини справи, досудову доповідь органу пробаціїз інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, позицію сторони обвинувачення щодо можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням, повернення майна потерпілому, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченій ОСОБА_4 в межах санкції у виді позбавлення волі та звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, тобто до покарання, яке належить відбувати реально.
Злочин, за вчинення якого засуджена цим вироком до покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, нею вчинений 17 березня 2020 року, тобто до ухвалення вироку Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2020 року.
Встановлення тієї обставини, що засуджена винна ще і в іншому злочині, вчиненому до постановлення попереднього вироку, стає підставою для призначення покарання за сукупністю злочинів відповідно до положень ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України, які не визначають відмінних варіантів призначення покарання залежно від того, чи застосовано при призначенні покарання звільнення від його відбування з випробуванням. Закон про кримінальну відповідальність в ч. 1 ст. 70 КК України встановив три альтернативних способи призначення покарання: поглинення менш суворого покарання більш суворим, повне складання покарань, часткове складання покарань.
Таке правозастосування узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 23 вересня 2019 року (справа № 199/1496/17, провадження № 51-2631 кмо19), щодо обов`язковості застосування вказаних положень закону України про кримінальну відповідальність за умови, коли засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому до постановлення попереднього вироку.
Також слід враховувати що вирішення питання про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням із застосування ст. 75 КК України можливе після визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів.
Тому остаточне покарання за цим вироком необхідно призначити обвинуваченій за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, яке визначено попереднім вироком, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком. Даний принцип суд застосовує з урахуванням особи обвинуваченої та обставин вчинення злочину.
Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст. 50 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлений.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2020 року більш суворим покаранням за даним вироком, остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, зобов`язавши її, згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.
Речові докази по кримінальному провадженню:

- пляшка лікеру «Бейліс» об`ємом 0,7 л - повернуту під розписку представнику ТОВ «Омега» магазин «Варус-20», залишити у володінні власника, дозволивши використовувати на власний розсуд;

- CD-R диск з відеозаписом з камер відео-спостереження магазину «Варус-20» - зберігати в матеріалах цього кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1