Справа № 307/2788/21
Провадження № 1-кс/307/717/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2021 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , власника лісопродукції ФОП ОСОБА_4 , її представника ОСОБА_5 , власника транспортного засобу ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000440 від 05.08.2021 року.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000440 від 05.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
В клопотанні слідчий зазначив, що 04.08.2021 року, о 09 год. 30 хв., працівниками поліції в с. Грушово по вул. Центральній, напроти будинку №61, було зупинено автомобіль марки «Камаз», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , який був завантажений деревиною породи «Ялина», за кермом якого знаходився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , який надав товарно-транспортну накладну на вантаж, згідно якої ФОП ОСОБА_4 продав деревину в кількості 37 метрів кубічних породи «Ялина» ФОП ОСОБА_8 .. Також було проведено огляд місця події, в ході якого встановлено, що на автомобілі знаходиться деревина породи «Ялина» в кількості 99 відокремлених стовбурів дерев. 4 серпня 2021 року на підставі добровільної згоди ОСОБА_7 було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено вантажний автомобіль марки «Камаз» моделі «53212» державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки «ГКБ» моделі «8350» державний номерний знак НОМЕР_2 ; дев`яносто дев`ять відокремлених стовбурів дерев породи «Ялина». Відповідно до товарно-транспортної накладної №1 від 03.08.2021, пункт навантаження с. Лопухів, пункт розвантаження смт. Солотвино, вантажовідправник - фізична особа підприємець ОСОБА_4 , вантажоодержувач - фізична особа підприємець ОСОБА_8 . Всього відпущено круглої хвойної деревини, загальною кубомасою 37,00 м?. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 16.08.2016 року, власником вантажного автомобіля марки «Камаз» моделі «53212» державний номерний знак НОМЕР_1 , являється ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_2 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 16.08.2016 року власником причепу марки «ГКБ» моделі «8350» державний номерний знак НОМЕР_2 , являється ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_2 . Постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 вилучена деревина та транспортні засоби визнано речовими доказами.
Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити.
ФОП ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні просять в задоволенні клопотання відмовити, оскільки водій перевозив деревину маючи товарно-транспортні накладні від 30.07.2021 року.
Власник вантажного автомобіля марки «Камаз» моделі «53212», державний номерний знак НОМЕР_1 , та причепу марки «ГКБ» моделі «8350» державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він по дорученню представляє інтереси ФОП ОСОБА_4 . Вилучену деревину він придбав законно на аукціоні. Спочатку деревина з чипами була завезена в с. Лопухів, а потім після повторного завантаження відправлена в смт. Солотвино підприємцю Мігалі.
Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000440 від 05.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Також встановлено, що згідно протоколу огляду місця події 4 серпня 2021 року слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено вантажний автомобіль марки «Камаз» моделі «53212» державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки «ГКБ» моделі «8350» державний номерний знак НОМЕР_2 , які згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів 334023 від 16.08.2016 року та серії НОМЕР_4 від 16.08.2016 року належать ОСОБА_6 , а також завантажену на ньому деревину в кількості дев`яносто дев`ять відокремлених стовбурів дерев породи «Ялина», яка належить ФОП ОСОБА_4 .
Постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 5 серпня 2021 року автомобіль марки «Камаз» моделі «53212» державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки «ГКБ» моделі «8350», державний номерний знак НОМЕР_2 та деревина породи «Ялина» в кількості 99 відокремлених стовбурів дерев визнано речовими доказами.
Відповідно до товарно-транспортної накладної від 3 серпня 2021 року за №1 та накладної від 3 серпня 2021 року за №1 ФОП ОСОБА_4 відправило в адресу ФОП ОСОБА_8 деревину хвойну в кількості 37 метра кубічних на загальну суму 40700 гривень.

Згідно протоколу огляду від 6 серпня 2021 року встановлено, що кількість вилученої деревини становить 99 стовбурів, на більшості з них встановлені бирки, зазначені діаметр та довжини стовбурів дерев,

Згідно таблиці кубатури лісоматеріалів загальна кількість вилученої деревини в ФОП ОСОБА_4 становить 35,806 метрів кубічних.
Згідно товарно-транспортних накладних від 30.07.2021 року за №290141 ДП «Брустурянське ЛМГ» відпустило ФОП ОСОБА_4 деревину в кількості 76 штук, що становить 20,2 метрів кубічних, на суму 18727,93 гривень, від 30.07.2021 року за №290145 - деревину в кількості 89 штук, що становить 25,1560 метрів кубічних, на суму 23338,66 гривень.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження.

Згідно з ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення; існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; правову підставу для арешту майна, можливість використання останнього, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і вид майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, ще встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про арешт майна, у відповідності до ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-ІV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішеннях ЄСПЛ у справах Амор проти Франції, Колишній король Греції та інші проти Греції, Спорронг та Льорнрот проти Швеції констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ч.1 ст.246 КК України, за якою внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, передбачена кримінальна відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Разом з тим, у клопотанні слідчого про арешт майна не конкретизовано, вчинення яких дій стало підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Також в клопотанні слідчого відсутні відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яка, крім того, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього складу злочину.

Не з`ясувавши розмір заподіяної шкоди, суд позбавлений можливості врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, слідчим та прокурором не доведено яким саме чином існує сукупність підстав чи підозри вважати, що лісоматеріали у вигляді стовбурів дерев породи «Ялина», на які є документи щодо їх походження, а також вантажний автомобіль з причепом, яким перевозилися лісоматеріали, є доказами злочину, підлягають спеціальній конфіскації, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Також, матеріали клопотання не містять доказів, які дають підстави вважати, що власник транспортних засобів взагалі має відношення до кримінального правопорушення, що розслідується.

Згідно ч.3 ст.132 КПК України застосування арешту, як одного із заходів забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В поданому до суду клопотанні не наведено жодних аргументованих доводів щодо наявності обставин визначених ч.3 ст.132 КПК України, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Не наведено таких доводів і слідчим в судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що підстав для арешту лісоматеріалів та транспортних засобів, не має, а тому в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000440 від 05.08.2021 року, - відмовити.
Деревину породи «Ялина», в кількості 99 (дев`яносто дев`яти) стовбурів, різної довжини та діаметрів - повернути власнику ФОП ОСОБА_4 .
Автомобіль марки «КАМАЗ», моделі «53212», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки «ГКБ» моделі «8350», державний номерний знак НОМЕР_2 , - повернути власнику ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 9 серпня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1