Єдиний унікальний № 946/1006/21
Провадження № 1-кп/946/409/21
ВИРОК
Іменем України
13 травня 2021 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 ,
потерпіла ОСОБА_7 ,
провівши в місті Ізмаїл Одеської області в залі суду відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001306, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець місто Новопавловськ, Кіровського району Ставропольського краю Російська Федерація, росіянин, громадянин України, з неповною середньою освітою, не працюючий, не одружений, має неповнолітню дитину, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 28 лютого 2011 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч.1 ст.115, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Судом встановлені наступні фактичні данні. 18 грудня 2020 року біля 12 години 15 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи вільний доступ, таємно викрав з кишені дитячого візка мобільний телефон торгової марки «Huawei» моделі: Y6 Pro (TIT-U02) у прозорому силіконовому чохлі, вартістю 1466 гривень 66 копійок, який належав ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи при собі раніше викрадене ним майно, намагався зникнути з місця вчинення злочину, однак в цей час злочині дії останнього були помічені власницею зазначеного вище мобільного телефону - ОСОБА_7 , яка намагалась його зупинити та повернути своє майно. Разом з цим ОСОБА_5 , розуміючи, що його злочинні дії стали очевидними, утримуючи при собі раніше викрадене майно, на вимоги ОСОБА_7 щодо припинення незаконних дій та повернення майна не відреагував, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В наслідок злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_7 завдана матеріальна шкода на суму 1466 гривень 66 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини правопорушень та щиро розкаявся в їх вчиненні, не піддавши сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті. Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що правопорушення він вчинив за вище описаних обставинах через те, що не обмислив наслідки своїх дій. У скоєному кається.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї провини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддав сумніву обставини справи, які викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого.

У зв`язку з цим, згідно ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого.

При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду була повідомлена належним чином. Цивільний позов від потерпілої не надходив. Потерпіла надала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд за її відсутності. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст.325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілої особи.

Аналізуючи досліджені у справі докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, оскільки кожне з них доповнюється і підтверджується сукупністю інших доказів.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, оскільки ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.ст.65-67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставин, які б згідно ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

До обставин, які згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире розкаяння в скоєнні злочину, сприяння в його розкритті, відшкодування шкоди, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

З урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків вчиненого ним правопорушення, керуючись вимогами карного закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.

Суд також вважає за необхідне в силу ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз в розмірі 653грн. 80коп.
Керуючись ст.ст.369 371, 373 375 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межи України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, вид якої може бути визначеним уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання законної сили вироку відносно ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80коп.
Скасувати арешт речових доказів по справі, накладений ухвалами слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 22 грудня 2020 року, 31 грудня 2020 року та 26 січня 2021 року. Речові докази: диск із записом камери відеоспостереження зберігати в матеріалах справи; грошові кошти в сумі 405грн. повернути власнику ОСОБА_5 ; мобільний телефон торгової марки «Huawei» моделі: Y6 Pro (TIT-U02) у прозорому силіконовому чохлі, договір страхування від 18 грудня 2020 року, інформацію для консультування клієнта щодо оформлення кредиту під заставу, чек по договору про надання фінансового кредиту та застави від 18 грудня 2020 року - повернути власнику ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеськім апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1