Справа № 481/871/21
Провадж.№ 1-кс/481/259/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2021 року Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в порядку ст.206 КПК України, про визнання незаконним тримання під вартою та негайне звільнення з під варти ОСОБА_4 ,
Встановив:
До слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області 16.07.2021 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в порядку ст.206 КПК України, про визнання незаконним тримання під вартою та негайне звільнення з під варти ОСОБА_4 .

У своїй скарзі захисник вказує, що 14.07.2021 року було затримано його клієнта ОСОБА_4 в порядку ст..208 КПК України, а саме на підставі ч.4 ст.208 КПК України, однак сторона захисту вважає, що затримання було з порушенням вимог КПК, а тримання під вартою ОСОБА_4 незаконне з огляду на наступне. По-перше, час затримання який зазначений у протоколі не відповідає дійсності, оскільки фактично затримання відбулося близько 21-00 год 13.07.2021 року, перед початком обшуку автомобіля Ауді, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки ОСОБА_4 повинен був підкорятися наказу слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 . По-друге, із протоколу затримання неможливо встановити підстави для затримання

16.07.2021 року у судове засідання скаржник та слідчий не з`явились, також до суду не доставлений затриманий ОСОБА_4 . Причини своєї неявки суду не повідомили.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст.206 Кримінального процесуального кодексу України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За ч.2 ст.206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення свободи особи.

Отже, законодавець визначає, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності правових підстав для такого позбавлення.

Відповідно до ст. 208, 42 КПК України підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Відповідно до ч. 4 ст. 213 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги. У разі неприбуття в установлений законодавством строк захисника, призначеного органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, уповноважена службова особа негайно повідомляє про це відповідний орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Судом встановлено, що у кримінальному провадженні № 0000018 від 07.05.2021 р., на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва було проведено обшук автомобіля марки «AUDI» моделі Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, в присутності власника ОСОБА_4 . Обшук проводився 13.07.2021 року з 20:53 год до 03:05 год.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.07.2021 р., ОСОБА_4 було фактично затримано 14.07.2021 року о 03:11 год. за отримання неправомірної вигоди у розмірі 1600 доларів США поєднану із її вимаганням за прийняття рішення в інтересах особи з використанням службового становища. За фактом вчинення діяння, пов`язаного із обіцянкою здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій Держави за надання йому неправомірної вигоди у сумі 1800 доларів США.

Протокол затримання ОСОБА_4 від 14.07.2020 року складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України. Під час затримання ОСОБА_4 роз`яснювалось, у вчиненні якого злочину він підозрюється та підстави затримання, відповідно до вимог ч. 4 ст. 208 КПК України, роз`яснені права, передбачені ст. 42 КПК України. Окрім того вказане затримання відбувалося в присутності захисника ОСОБА_3 .

На думку слідчого судді формулювання в протоколі затримання підстав затримання відповідає припису п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, оскільки слідчий відповідно до вимог ч. 5 ст. 208 КПК України не повинен в протоколі затримання детально описувати обставини та факти, на підставі яких слідчий зробив висновок про причетність конкретної особи до вчинення злочину, оскільки такі обставини викладаються в повідомленні про підозру.

Оцінюючи заперечення щодо часу затримання ОСОБА_6 близько 21:00 год 13.07.2021 року, а не о 03:11 год 14.07.2021 року, то суд звертає увагу, що навіть з часу на який вказує захисник, на момент розгляду даної скарги не минуло 72 години, відповідно до ст.211 КПК.

Отже, усі необхідні дії, передбачені чинним КПК України під час затримання ОСОБА_4 були вчинені слідчим.

Відтак, порушень КПК України при затриманні ОСОБА_4 слідчим суддею не встановлено, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 206, 208, 213, 376 КПК України, слідчий суддя
Постановив:
Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в порядку ст.206 КПК України, про визнання незаконним тримання під вартою та негайне звільнення з під варти ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошений 20.07.2021 р. о 09:20 год.

Слідчий суддя