Справа № 463/4143/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/462/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2021 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2021 року, задоволено частково клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новояворівськ Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого приватним підприємцем, раніше не судженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. за місцем фактичного проживання.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, за винятком підозрюваного ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали визначено з 14 квітня 2021 року до 05 червня 2021 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор не довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор Львівської обласної прокуратури покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою, оскільки висновки суду, викладені у ній, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Просить скасувати дану ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 задоволити. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, визначити заставу у розмірі 133 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 301 910 гривень та у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні та іншими підозрюваними, окрім батька ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора про задоволення апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали справи, кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході розгляду клопотання прокурора не здобуто належних доказів на підтвердження всіх підстав, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Згідно положень ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відтак, колегія суддів вважає, що оскільки прокурор в судовому засіданні не довів обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 та прийшов до вірного висновку про можливість застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, мотивувавши це в своїй ухвалі з врахуванням вимог ст. 178 КПК України.

На думку колегії суддів, сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наявність зазначених ризиків, не можуть бути безумовною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя врахувавши особу підозрюваного, його процесуальну поведінку, стійкі соціальні зв`язки, майновий стан, вид та тяжкість кримінального правопорушення, відсутність на сьогоднішній день соціальної небезпеки, й можливість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, а також те, що після вручення повідомлення про підозру, підозрюваний не ухилявся від явки до органу досудового розслідування та суду, не був затриманий в порядку ст.208 КПК України, прийшов до вірного переконання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж зазначений у клопотанні прокурора а саме: запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Крім цього, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2021 року, якою задоволено частково клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. за місцем фактичного проживання із покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 194 КПК України без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4