Справа № 367/8450/20
Провадження №1-кп/369/1492/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.08.2021 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001904 від 06 серпня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ірпінь Київської області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (далі КК України),

встановив:

Києво-Святошинським районним судом Київської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0001904 від 06 серпня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в якому ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 07 серпня 2020 року до обвинуваченої ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалами Ірпінського міського суду Київської області та Києво-Святошинського районного суду Київської області було неодноразово продовжено, останній раз ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2021 року - до 15 серпня 2021 року включно, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України без альтернативи внесення застави.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України без альтернативи внесення застави, оскільки 15 серпня 2021 року закінчується термін перебування обвинуваченої під вартою, згідно з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2021 року. При цьому, прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, може ухилятись від суду з метою уникнути покарання. Також, обвинувачена може протиправно впливати на потерпілу і свідків (які проживають за адресою за якою ОСОБА_4 просить визначити їй домашній арешт та які ще не допитані). Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам, а тому для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, а також належної процесуальної поведінки обвинуваченої під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні необхідно продовжити строк тримання під вартою.

При обговоренні клопотання прокурора, захисник ОСОБА_5 заперечив проти цього клопотання, оскільки наявність ризиків прокурор, на його думку, обґрунтовує лише тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та просив змінити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням особи під вартою. При цьому зазначив, що обвинувачена не має наміру ухилятися від суду, має стійкі соціальні зв`язки, оскільки проживає великою сім`єю.

Обвинувачена ОСОБА_4 заперечила проти клопотання прокурора та підтримала клопотання свого захисника, просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.

За таких обставин, вислухавши доводи учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує наступне.

Згідно з пунктами 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

На підставі п. 20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України питання щодо запобіжного заходу вирішується суддею одноособово.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, офіційно не працює, тому вона з метою уникнення відповідальності, зважаючи на тяжкість покарання, яке їй загрожує у випадку визнання її винуватою в інкримінованому кримінальному правопорушенні, може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене вище, а також відсутність у ОСОБА_4 доказів існування міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, постійного місця роботи та легального доходу, можливість переховуватися від суду та впливати на потерпілу і свідків, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити її належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачена ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт, як того просила сторона захисту, виходячи з характеру пред`явленого обвинувачення, даних про особу обвинуваченої, а також, з метою запобігання перешкоджати встановленню істини по справі, судом за результатом розгляду клопотання не встановлено.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України та не визначає розмір застави на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 діб, починаючи з 12 серпня 2021 року до 10 жовтня 2021 року включно, без альтернативи внесення застави.

Керуючись ст. 177, 183, 331, п. 20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України,

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 12 серпня 2021 року до 10 жовтня 2021 року включно, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, без альтернативи внесення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1