Справа № 204/3208/21
Провадження № 1-в/204/525/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2015 року, відносно ОСОБА_3 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 389 від 21 квітня 2021 року, зазначено про те, що внаслідок медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами психічний стан пацієнта покращився та залишається стабільним з середини травня 2020 року, що виражається у зовні спокійній, упорядкованій поведінці, відсутності агресивних та аутоагресивних тенденцій, конфліктних ситуацій. Маячні ідеї отруєння на адресу батька дезактуалізувалися. З кінця вересня 2020 року сформовано формально вірне відношення до свого стану та скоєного, позитивні соціально-терапевтичні настанови на майбутнє. Тобто, ОСОБА_3 за своїм психічним станом особливої небезпеки для оточуючих не становить та може бути переведений у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
Від особи, відносно якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_3 до суду надійшла заява, в якій він відмовився приймати участь у судовому засіданні, просив розглянути заяву без його участі.
В судовому засіданні представник Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» ОСОБА_6 заяву просив задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення розглядуваної заяви.
Обговоривши подання, заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного: з висновку комісії лікарів-психіатрів вбачається, що з травня 2018 року маячні ідеї переслідування втратили свою актуальність. Але в вересні 2019 року відмічалось погіршення психічного стану: став розповідати, що: «батько і матір їздили на похорон, коли повернулись у батька було червоне обличчя…, тоді я зрозумів, що їх навмисно возили туди, щоб показати, хто з них повинен вмерти, щоб знизити в майбутньому кількість пенсіонерів. Потім знов з`явилась думка, що батько намагається отруїти матір, для цього давав їй пігулки…, вона знала про це і пила їх. Я не міг допустити смерті матері, тому не давав залишатися батькові і матері наодинці, навіть в ночі з нею лягав у ліжко і дивився за нею…, коли батько уходив на роботу, лягав спати, а на дверях робив помітку, щоб бачити хто заходи». Емоційно був неадекватним, амбівалентним. Вважав себе психічно здоровим. З середини травня 2020 року в психічному стані пацієнта намітилася позитивна динаміка: згладились емоційно-вольові розлади, агресивних та аутоагресивних тенденцій не виявляв, конфліктних ситуацій не створював. Настрій вирівнявся. Поведінка носила спокійний, впорядкований характер. Маячні ідеї отруєння на адресу батька активно пацієнтом не висловлювались, відносились хворим до подій минулого. Підтверджував, що на період скоєного з батьком конфліктував, були думки, що батько намагається отруїти матір за допомогою пігулок, для її захисту спав з матір`ю в одному ліжку, не випускав її із дому, наносив собі ушкодження, щоб зупинити «знищення матері». Омани сприйняття хворий заперечував, поведінкою не виявляв. Про скоєне розповідав з формальним жалем. Пояснював: «я захищав матір від батька». Мислення було паралогічним, непослідовним. Формально погоджується з необхідністю спостереження лікарем-психіатром. З кінця вересня 2020 року почала формуватися критика до захворювання, але недостатньо усвідомлює його хронічний характер. Терапевтичні настанови несформовані. З часу останнього КЛП психічний стан пацієнта залишався стабільним: настрій був рівним, поведінка зовні була впорядкована, в рамках режиму відділення утримувався. Конфліктних ситуацій не створював. Агресивних, аутоагресивних дій не чинив. Маячні ідеї отруєння на адресу батька дезактуалізувалися. Виявлялась паралогічність, непослідовність мислення. Сформувалась формальна критика до свого стану та скоєного. Розумів необхідність лікування.
Обговоривши подання, заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки у хворого достатньо тривалий час зберігається стабільний психічний стан і на теперішній час він не становить особливої небезпеки для оточуючих, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 94 КК України.
Керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Змінити примусові заходи медичного характеру, призначені ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2015 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і перевести його для подальшого примусового лікування до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1