справа № 164/330/21
п/с 1-кп/164/91/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 червня 2021 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі Волинської області клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 13 серпня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов вказаний обвинувальний акт.

В даному судовому засіданні обвинувачений та його захисник подали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, просили кримінальне провадження закрити. Дане клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_4 , маючи наркологічну залежність, добровільно звернувся до КП «Волинський центр терапії залежностей» для лікування від наркологічної залежності, успішно пройшов курс лікування, що підтверджується відповідною довідкою. Просили клопотання задовольнити.

Прокурор заперечила щодо задоволення клопотання, оскільки вважає, що підстави для закриття кримінального провадження за ч. 4 ст. 309 КК України відсутні.

Заслухавши думку учасників судового процесу, кожного зокрема, суд приходить наступного висновку.

Частиною четвертою статті 309 КК України передбачено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Верховний Суд України неодноразово роз`яснював питання можливості звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно положень ч. 4 ст. 309 КК України.

Зокрема, у своїй постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 227/2400/17 зазначив, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК суд має з`ясувати, чи дійсно особа страждала від наркотичної залежності та потребувала лікування. Встановлення такого діагнозу, як наркоманія, а також проходження особою курсу її лікування може здійснюватися лише в лікувальному закладі, який має ліцензію на цей вид діяльності. Добровільність звернення до лікувального закладу та початок лікування від наркоманії як умова звільнення від кримінальної відповідальності особи на підставі ч. 4 ст. 309 КК має місце у випадку, коли особа ставить за мету вилікуватися, а не ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Аналогічне тлумачення зазначеної норми викладене й у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 641/222/18, від 06.09.2018 у справі № 450/3304/17.
Із долученої до клопотання довідки КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» від 2 квітня 2021 року вбачається, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з 24 березня 2021 року по 2 квітня 2021 року з діагнозом «Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Стан відміни неускладнений».
Відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» медичне обстеження - обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу «наркоманія»; добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; якщо в результаті медичного огляду чи медичного обстеження встановлено, що особа, яка зловживає наркотичними засобами або психотропними речовинами і відносно якої встановлено діагноз «наркоманія», потребує лікування, у тому числі в стаціонарних або амбулаторних умовах, лікар-нарколог зобов`язаний запропонувати такій особі пройти курс добровільного лікування і видати направлення до наркологічного закладу для такого лікування.
Захисником та обвинуваченим не надано суду підтверджуючих документів, що ОСОБА_4 перебуває на обліку з діагнозом «наркоманія», що йому відповідним рішенням ЛКК встановлювався такий діагноз і відповідно стан наркотичної залежності, а також чи лікар-нарколог видавав направлення до наркологічного закладу для такого лікування, а тому у суду відсутні підстави для застосування до обвинуваченого положень ч. 4 ст. 309 КК України.
Також з урахуванням часу звернення для лікування та його тривалості, а також заперечення своєї винуватості у інкримінованому кримінальному правопорушенні під час досудового розслідування, суд не знаходить підстав для беззаперечного переконання у тому, що ОСОБА_4 ставить за мету вилікуватись від наркоманії, а не ухилитися від кримінальної відповідальності.

Керуючись ч. 4 ст. 309 КК України, ст.ст. 370-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження,внесеного до Єдиного реєстру досудових рослідувань за №0000028 від 13 серпня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий: