Провадження № 1-кп/243/600/2021
Справа № 243/3589/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2021 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ Донецької області) кримінальне провадження згідно із ЄДРДР № 0000203 від 28 лютого 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Миколаївки Донецької області, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , працює водієм на Слов`янській ТЕС ПАТ Донбасенерго, освіта вища юридична, за спеціальністю правознавство, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, інвалідом не є, раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

представник потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
27 лютого 2021 року, приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_5 знаходився на подвiр`ї будинка АДРЕСА_2 , в цей же час за вище зазначеною адресою на автомобiлi приїхав ОСОБА_3 . Проходячи повз ОСОБА_5 , ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_5 плечем в плече. Через деякий час після вказаних подій, у них зав`язалася сварка. Пiд час сварки у ОСОБА_3 , в ходi раптово виниклих неприязних стосункiв, виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тiлесних ушкоджень ОСОБА_5 Реалiзовуючи свiй протиправний умисел, спрямований на спричинення тiлесних ушкоджень ОСОБА_5 , 27 лютого 2021 року, приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за вищевказаною адресою, а саме на подвiр`ї будинку АДРЕСА_2 , дiючи умисно, протиправно, кулаком правої руки нанiс один удар по обличчю в область перенiсся ОСОБА_5 . внаслiдок чого останнiй закрив обличчя руками та нахилився вперед. Продовжуючи свiй протиправний умисел, ОСОБА_3 носком правої ноги нанiс один удар в область лiвої частини голови, а саме лiвого вуха, та один удар в область грудей з лiвого боку. В результатi умисних противоправних дiй ОСОБА_3 потерпiлому ОСОБА_5 спричинені тiлеснi ушкодження у вигляді вiдкритого перелому кiсток носу, рваної рани спинки носу, якi вiдносяться до легких тiлесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як такі, що потребують для свого загоєння термiн понад шість дiб але не бiльше двадцяти однієї доби.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2. ст. 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Судом були досліджені такі докази на підтвердження встановлених в судовому засіданні обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у висунутому обвинуваченні не визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно 27 лютого 2021 року, приблизно о 22 год. 30 хв., він приїхав додому, заїхав у подвір`я на власному автомобілі. Біля під`їзду стояв потерпілий ОСОБА_5 із своєю дружиною та з двома невідомими йому на той час особами. В судовому засіданні вказані особи приймали участь як свідки. Він без будь-яких перепон пройшов повз них, зайшов додому. Потім він пішов прийняти душ, однак в цей час його дружина йому повідомила, що почула звук розбитого скла та сказала, що пішла вниз подивитися чи все гаразд із машиною. Він через невеликий проміжок часу пішов за нею. На вулиці він побачив, що у його автомобіля розбита фара, стоїть ОСОБА_5 з розбитим обличчям, поряд була дружина ОСОБА_5 , а також його дружина. Більше нікого не було. Вони не спілкувалися. Він зробив відеозапис на телефон розбитої фари. Через деякий час він дізнався, що ОСОБА_5 написав заяву до поліції про те, що він наніс йому тілесні ушкодження. Він не мав намір звертатися до поліції, однак після таких дій ОСОБА_5 , 25 березня 2021 року також написав заяву, де повідомив про те, що ОСОБА_5 пошкодив його майно. Йому невідомо при яких обставинах ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, тому що він не був присутній при цьому, особисто він йому їх не наносив, може лише висловити припущення, що він міг його розбити при падінні, зокрема при ударі о фару його машини, чи за яких інших обставин. Він ніколи не мав із ОСОБА_5 неприязних стосунків. Наполягав на тому, що він невинний, просив його виправдати. Позов не визнав повністю.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що з обвинуваченим вони є сусідами. Обвинувачений до цих подій часто вів себе не зовсім по сусідськи, але сказати про те, що вони конфліктували не можна. Вони майже не спілкувалися. 27 лютого 2021 року, приблизно о 22 год. 30 хв., він знаходився на подвiр`ї будинка АДРЕСА_2 , у них вдома було невеличке свято, і він із дружиною вийшли проводжати своїх друзів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. В цей же час на автомобiлi приїхав ОСОБА_3 .. Проходячи повз нього, ОСОБА_3 штовхнув його плечем в плече, на що він йому зробив зауваження, у відповідь ОСОБА_3 висловився нецензурною лайкою на його адресу та адресу його дружини і зайшов у під`їзд. Після чого, він із дружиною попрощалися із друзями, які сіли у машину та поїхали. В цей час з під`їзду вибігла дружина обвинуваченого і стала з ними сваритися, а через декілька хвилин вибіг ОСОБА_3 і відразу, без будь-яких розмов, наніс йому удар в ніс, від якого він присів, а потім наніс ще один удар, пізніше він звернувся до лікарні. Через невеликий проміжок часу підійшли Пасинкови та стали питати, що сталося, вони всі разом пішли до нього додому, де викликали поліцію. Він не може пояснити причини, по яких сусід наніс йому удари. Також пояснив, що події відбувалися у темну пору доби, однак біля будинку маються два ліхтарі, один на відстані від під`їзду будинку, де все відбувалося, приблизно метрів з 10, а другий метрів з 20. Позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 27 лютого 2021 року він із дружиною ОСОБА_8 приїхали у гості до ОСОБА_5 , де проводили разом своє дозвілля. Приблизно о 22 год. 00 хв. - 22 год. 30 хв., вони всі разом вийшли у двір, де ще деякий час стояли біля під`їзду та спілкувалися. Він бачив, як ОСОБА_3 під`їхав на машині до під`їзду, і коли заходив у під`їзд, то штовхнув ОСОБА_5 у плече, після чого у них сталася словесна перепалка. Після якої ОСОБА_3 зайшов у під`їзд. Вони постояли ще декілька хвилин, а потім він з дружиною пішли до машини, сіли в неї та поїхали додому. Як він бачив, то перший удар ОСОБА_3 наніс у ніс, а потім ОСОБА_5 зігнувся, і ОСОБА_3 наніс йому удар ногою в обличчя. Він це побачив, сидячи на водійському сидінні в автомобілі, в бокове дзеркало, в цей час біля нього, на пасажирському сидінні сиділа його дружина ОСОБА_8 .. Подія тривала не більше хвилини, і ОСОБА_3 із дружиною пішли. Коли він побачив, як ОСОБА_3 наносить удари, то він зупинив автомобіль, і вони з дружиною вийшли та стали повертатися до ОСОБА_5 , коли вони дійшли до під`їзду, то ОСОБА_5 з дружиною вже зайшли до будинку, вони зайшли до їх квартири, де побачили, що у ОСОБА_5 на обличчі кров, перелом носу. Він здійснив маневр рухаючись задом, потім розвернувся, від`їхав на дорогу, де у бокове скло з лівої сторони, побачив двір, де також побачив, що вийшла дружина ОСОБА_3 , за нею вийшов ОСОБА_3 та став наносити удари ОСОБА_5 , без всяких розмов. Він не став від`їжджати, а коли побачив всі ці події, то зупинився з тим, щоб поставити машину на передачу та вийти.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що 27 лютого 2021 року вона із чоловіком ОСОБА_7 приїхали у гості до ОСОБА_5 , де проводили разом свій дозвілля. Приблизно о 22 год. 00 хв. -22 год. 30 хв., вони всі разом вийшли у двір, де ще деякий час стояли біля під`їзду та спілкувалися. Вони бачили, як ОСОБА_3 під`їхав на машині до під`їзду, і коли заходив у під`їзд, то штовхнув ОСОБА_5 у спину, на зауваження ОСОБА_5 , ОСОБА_3 висловився нецензурною лайкою, з тим, що ОСОБА_5 загородив дорогу, висловив погрозу та зайшов у під`їзд. Після чого вони ще трохи постояли та пішли сіли у машину заїхали за кут будинку, вона побачила, що квартирі ОСОБА_5 світло не увімкнулося, вони зупинилися та побачили, що ОСОБА_5 . ОСОБА_3 наносить удари. Вона бачила, що спочатку удар був нанесений у ніс, а потім ОСОБА_5 присів, після чого ОСОБА_3 наніс удар ногою по обличчю. Потім ОСОБА_3 та його дружина пішли. Вони коли підійшли до під`їзда, то вже нікого поряд не було, вони піднялися до ОСОБА_5 додому. Зі свого пасажирського місця у автомобілі, вона не бачила, що відбувається. Водій більше бачив, ніж вона. Вона лише побачила, що у квартирі ОСОБА_5 не загорілося світло, то висловилася, чи нічого там не трапилося. Коли вони пройшли трохи до під`їзда, тоді вони побачили, як ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_5 ..

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що 27 лютого 2021 року родина ОСОБА_10 приїхала у гості до неї та її чоловіка ОСОБА_5 , де вони проводили разом своє дозвілля. Приблизно о 22 год. 00 хв. -22 год. 30 хв., вони всі разом вийшли у двір, де ще деякий час стояли біля під`їзду та спілкувалися. Вони бачили, як ОСОБА_3 під`їхав на машині до під`їзду, і коли заходив у під`їзд, то штовхнув ОСОБА_5 у плече, на зауваження ОСОБА_5 він став йому погрожувати, на її зауваження висловився нецензурною лайкою, після чого зайшов до під`їзду. Через декілька хвилин з під`їзду вибігла дружина ОСОБА_3 та стала сваритися. За нею вийшов сам ОСОБА_3 та без будь-яких пояснень став наносити удари її чоловікові. Він наніс три удари, кулаком правої руки у переносицю, потім ОСОБА_5 нахилися, і ОСОБА_3 наніс удар ногою в область правого уха, а потім в область грудної клітки. Вони стояли друг навпроти друга. Події відбулися дуже швидко, вона розгубилася і не відразу відреагувала. В цей момент вона нікого не бачила, Пасинкові прийшли пізніше. Місце події освітлювалося від ліхтаря, який стояв в метрах 10-ти від під`їзда. Топчила вона знає років з п`ять. Ніяких особливих неприязних відносин між ними та родиною ОСОБА_3 ніколи не було, лише одна неприємна ситуація, однак вона не могла стати причиною вказаного конфлікта.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що 27 лютого 2021 року їх сусіди ОСОБА_12 відмічали день народження їх старшого сина. Біля 22 год. 00 хв. вони із гостями вийшли у двір, в цей час під`їхав її чоловік ОСОБА_3 , зайшов до квартири, пішов до ванної кімнати. Вона почула зі сторони вулиці, як начебто брязкання розбитого скла. Вона про це повідомила чоловіка та сказала, що спуститься з тим, щоб подивитися чи з машиною все добре. Вона вийшла з під`їзду, біля нього, що стоїть ОСОБА_5 , його дружина, у ОСОБА_5 кров на обличчі, у їх машини розбита фара. В цей же час вийшов її чоловік. Малки пройшли повз них та пішли і під`їзд, додому, а вони стали дивитися що відбулося з їх автомобілем. Чоловік зафіксував все на телефон, після чого вони піднялися також додому. Може ствердити, що її чоловік не наносив нікому ударів в той вечір. Дійсно в метрах 10-ти від під`їзду стоїть ліхтар, який освітлює місце біля під`їзду. Машина стояла лобовим склом прямо на під`їзд, лівіше від входу, ліва фара була розбита. ОСОБА_5 з дружиною стояли приблизно в метрі від автомобіля, спиною до неї. На фарі ніяких слідів вона не побачила, ні того вечора, ні вранці, біля фари вранці все було підметено. Ні вона, ні її чоловік із ОСОБА_12 у той вечір не спілкувалися, претензії щодо розбитої фари не висували, після вказаних подій ОСОБА_5 ніяких претензій ОСОБА_3 не пред`являв, того ж вечора, ні наступного дня працівники поліції до них не приходили, ніяких пояснень не відбирали. Про те, що ОСОБА_5 звернувся до поліції, вони дізналися значно пізніше.

В судовому засіданні досліджені такі докази.
Згідно із витягом з ЄДРДР за № 0000203, внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України;

Згідно із постановою про зміну кваліфікації від 08 квітня 2021 року, правову кваліфікацію у кримінальному провадженні, зареєстрованому у ЄРДР за № 0000203 від 28 лютого 2021 року, змінено з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України. Відповідні відомості внесені до ЄРДР;
згідно із заявою ОСОБА_5 від 27 лютого 2021 року до начальника відділу № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, останній просить притягнути до кримінальної відповідальності особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження;
відповідно до довідки МОЗ КНП «Міська клінічна лікарня м. Слов`янськ» № 230 від 28 лютого 2021 року, ОСОБА_5 визначено діагноз: перелом кісток носу;
відповідно до протоколу слідчого експерименту від 02 квітня 2021 року з фототаблицями до нього, потерпілий ОСОБА_5 показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та при яких обставинах йому були нанесені тілесні ушкодження;
відповідно до протоколу слідчого експерименту від 02 квітня 2021 року з фототаблицями до нього, свідок ОСОБА_9 показала механізм нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та при яких обставинах йому були нанесені тілесні ушкодження;
відповідно до протоколу слідчого експерименту від 02 квітня 2021 року з фототаблицями до нього, свідок ОСОБА_8 показала механізм нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та розповіла при яких обставинах йому були нанесені тілесні ушкодження;
відповідно до протоколу слідчого експерименту від 02 квітня 2021 року з фототаблицями до нього, свідок ОСОБА_7 показав механізм нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та при яких обставинах йому були нанесені тілесні ушкодження;
Відповідно до відеозапису дослідженого в судовому засіданні, обвинувачений зафіксував,27 лютого 2021 року, о 22 год. 30 хв. розбиту фару на власному автомобілі.
відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 111 від 16 березня 2021 року, на пiдставi даних судової медичної експертизи ОСОБА_5 , даних медичних документiв на його iм`я та у вiдповiдь на поставленнi питания, експерт прийшов до таких висновків:
1), 2) 4), 5), 6) з наданої медичної карти стацiонарного хворого №117 КНП «Мiська клiнiчна лiкарня м. Слов`янська» вiдомо, що ОСОБА_5 перебував на стацiонарному лiкуваннi у вiддiленнi отоларингологiї з 28 лютого 2021 року по 13 березня 2021 року де йому було встановлено наступний дiагноз: «Відкритий перелом кiсток носу. Закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку?»
Крiм того в наданiй медичнiй картi стацiонарного хворого №117 отоларингологiчного вiддiлення КНП «Мiська клiнiчна лiкарня м. Слов`янська» на iм`я ОСОБА_5 , описана рвана рана спинки носу.
Вiдкритий перелом кiсток носу, рвана рана спинки носу утворились вiд дiї твердого тупого предмету за механiзмом удару, можливо в зазначений термiн та вiдносяться до легких тiлесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як такі, що потребують для свого загоєння термiн понад 6 дiб але не бiльше 21-oї доби.
Дiагноз «Закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку вiд 27 лютого 2021 року» встановлений в вiрогiднiй формi, не підтверджений описом об`єктивної клiнiчної симптоматики та консультацiєю лiкаря-фахiвця (невролога вiд 01 березня 2021 року) тому при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не врахувався.
Виявлений при зовнiшньому оглядi рубець на спинцi носу слiд вважати результатом загоєння вище описаної рваної рани спинки носу.
3). Детальний опис морфологiчних властивостей вище описаних тiлесних ушкоджень в наданiй медичнiй картi стацiонарного хворого №117 отоларингологiчного вiддiлення КНП «Мiська клiнiчна лiкарня м. Слов`янська» на iм`я ОСОБА_5 , - вiдсутнiй, тому судити про iндивiдуальнi та конструктивнi властивостi травмуючого чинника (предмета) не має можливостi.
7) Для спричинення вiдкритого перелому кiсток носу, рваної рани спинки носу достатньо одного травмуючого впливу.
8). Локалізація відкритого перелому кісток носу, рваної рани спинки носу доступна до дії власної руки.
відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 135 від 06 квітня 2021 року, на пiдставi вивчення досідної частини «Висновку експерта» № 111 вiд 16 березня 2021 року, даних протоколiв допиту, даних протоколiв проведения слiдчого експерименту та у вiдповiдь на поставленнi питания, експерт прийшов до наступних пiдсумкiв:
1) Не виключається можливiсть спричинення вiдкритого перелому кiсток носу, рваної рани спинки носу в наслiдок обставин, на якi вказав ОСОБА_5 в ходi допиту вiд 16 березня 2021 року та в ходi проведення слiдчого експерименту вiд 02 квітня 2021 року.
Не виключається можливiсть спричинення вiдкритого перелому кісток носу, рваної рани спинки носу в наслiдок обставин, на якi вказав ОСОБА_7 в ходi допиту вiд 01 квiтня 2021 року та в ходi проведення слiдчого експерименту вiд 02 квітня 2021 року.
Не виключається можливiсть спричинення вiдкритого перелому кiсток носу, рваної· рани спинки носу в наслiдок обставин, на якi вказала ОСОБА_9 в ходi допиту вiд 16 березня 2021 року та в ходi проведення слiдчого експерименту вiд 02 квітня 2021 року.
Не виключається можливiсть спричинення вiдкритого перелому кiсток носу, рваної рани спинки носу в наслiдок обставин, на якi вказала ОСОБА_8 в ходi допиту вiд 01 квiтня 2021 року та в ходi проведення слiдчого eкcпepименту вiд 02 квітня 2021 року;
Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні свою провину не визнав, наполягав на тому, що він ніяких ударів ОСОБА_5 не наносив, при яких обставинах потерпілий отримав тілесні ушкодження, йому невідомо.

Такі показання обвинуваченого підтвердила свідок ОСОБА_11 , яка також підтвердила в судовому засіданні, що після того, як вона та її чоловік побачили розбиту фару на їх автомобілі, то жодних розмов між ними та подружжям ОСОБА_13 не відбувалося, до того бійки.

Суд не може погодитися із наведеними показаннями обвинуваченого та свідка ОСОБА_11 , особливо в тій їх частині, що після того як вони побачили розбиту фару, між обвинуваченим та потерпілим не відбулося жодного спілкування, оскільки такі показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_11 спростовуються показаннями самого потерпілого та свідка ОСОБА_14 , які в судовому засіданні послідовно та узгоджено показали як наносив удари ОСОБА_3 , локалізацію вказаних ударів.

Суд зазначає, що показання потерпілого та свідка ОСОБА_14 узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, до того ж вказані показання підтверджуються протоколами слідчих експериментів, які були проведені із потерпілим та свідком, а також висновками експертиз, за якими зафіксовані характер, локалізація тілесних ушкоджень, час їх нанесення, а також вказано що не виключається можливість отримання тілесних ушкоджень, у спосіб, на якій вказують потерпілий та свідок ОСОБА_14 ..

При цьому, суд звертає увагу, що присутність при подіях, на які вказує потерпілий ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_14 не заперечується ні обвинуваченим, ні свідком ОСОБА_11 ..

Разом з тим, суд приймає до уваги показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_11 в тій їх частині, де вони стверджують, що вийшли у двір, почувши брязкання скла, де побачили розбиту фару їх власного автомобіля.

Такі показання обвинуваченого узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_11 та представленим ним в судове засідання відеозаписом.

Крім того, із показань потерпілого, свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 також видно, що автомобіль обвинуваченого дійсно перебував 27 лютого 2021 року, ввечері біля під`їзду на подвiр`ї будинку АДРЕСА_2 , ніхто із них при допиті в суді не повідомив суду, що ОСОБА_3 приїхав до будинку на автомобілі із розбитою фарою.

Суд не приймає до уваги показання потерпілого та свідка ОСОБА_14 в тій їх частині, що підставою конфлікту стала незрозуміла поведінка обвинуваченого, який без будь-яких видимих мотивів наніс удари ОСОБА_5 ..

За таких обставин, в судовому засіданні достовірно встановлено, і вказана обставина підтверджується показаннями свідка ОСОБА_11 та дослідженим відеозаписом, що підгрунням конфлікту стало те, що ОСОБА_3 виявив пошкоджену фару у власному авто, в присутності лише потерпілого та його дружини ОСОБА_14 ..

Разом з тим, суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в тій їх частині, що вони були очевидцями самої події нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ..

Так показання свідка ОСОБА_7 містять суттєві внутрішні протиріччя, за якими, то він бачив, як тілесні ушкодження ОСОБА_3 наносив ОСОБА_5 у дзеркало заднього виду, то у бокове скло з місця водія. Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні ствердила, що бачила сварку між обвинуваченим та потерпілим із самого початку, при цьому, показала, що запропонувала чоловікові повернутися, коли вони заїхали за кут будинку і вона побачила, що світло у квартирі ОСОБА_13 не загорілося. Також із її показань видно, що перший удар вона побачила, після того, як її чоловік зупинив машину та вони із ним вийшли і йшли по доріжці до під`їзду, до місця події, натомість ОСОБА_7 стверджував, що він побачив перший удар ще сидячі на водійському сидінні автомобіля, при цьому дружина його в цей момент сиділа поруч з ним на пасажирському сидінні біля водія.

Зважаючи на швидкоплинність події нанесення тілесних ушкоджень, неузгодженість в показаннях вказаних свідків щодо місця, з якого, кожен з них, за їх твердженнями, бачив як ОСОБА_3 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_5 , а також, те що слідчий експеримент із кожним з цих свідків не проводився на місці події, тобто без будь-якої прив`язки до місцевості, суд вважає, що вказані показання свідків не можуть бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_3 , з огляду на їх суперечливість та сумнівність.

Суд, оцінюючи їх показання, вважає їх помилковими та даними під впливом суб`єктивних особливостей пам`яті, притаманних широкому колу людей, за якими людина може суб`єктивно помилятися щодо подій, які вона вважає, що бачила.

Суд також ставиться критично та не приймає до уваги протоколи слідчого експерименту, проведені зі свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки на думку суду, зазначені слідчі дії проведені із суттєвими порушеннями КПК України.

Так як видно із протоколів, вони містять лише показання вказаних свідків щодо механізму та локалізації нанесення тілесних ушкоджень, до протоколів додані відповідні фототаблиці, де кожен із свідків демонструє яким чином та куди були нанесені тілесні ушкодження. Разом з тим, протоколи не містять даних з якого місця, кожен із вказаних свідків бачив події, повністю відсутня прив`язка до місцевості, що в даному випадку є важливим, оскільки на відміну від потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_14 , які знаходилися безпосередньо на місці вчинення кримінального правопорушення, і ця обставина не заперечується та не заперечувалася обвинуваченим, свідком ОСОБА_11 , свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за твердженням інших учасників події з місця вчинення правопорушення пішли до початку події, і, за їх твердженням спостерігали за самою подією з місця, де їх особисто ніхто з учасників події не бачив.

З огляду на те, що судом не прийняті як такі, що підтверджують винність у вчиненні інкримінованого ОСОБА_3 правопорушення, показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколи слідчого експерименту, проведені із свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд також виключає як доказ винності у вчиненні кримінального правопорушення висновок експерта № 111 від 16 березня 2021 року в частині твердження про те, що не виключається можливiсть спричинення вiдкритого перелому кісток носу, рваної рани спинки носу внаслiдок обставин, на якi вказав ОСОБА_7 в ходi допиту вiд 01 квiтня 2021 року та в ходi проведення слiдчого експерименту вiд 02 квітня 2021 року; про те що не виключається можливiсть спричинення вiдкритого перелому кiсток носу, рваної рани спинки носу внаслiдок обставин, на якi вказала ОСОБА_8 в ходi допиту вiд 01 квiтня 2021 року та в ходi проведення слiдчого eкcпepименту вiд 02 квітня 2021 року.
Незважаючи на те, що судом не приймаються до уваги вищенаведені докази, як такі що підтверджують винність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, суд приймає до уваги показання потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_14 , протоколи проведених із вказаними особами слідчих експериментів, висновки експертиз, якими встановлено на підставі медичних документів ОСОБА_5 та на підставі слідчих експериментів, проведених із потерпілими та свідком ОСОБА_14 - характер, локалізацію та механізм отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, та вважає, що сукупність вказаних доказів є достатньою, щоб прийти до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_3 причинив умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_5 і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

Судом були досліджені відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 :
Відповідно до характеристики Миколаївської міської ради, ОСОБА_3 за час проживання за адресою АДРЕСА_1 зарекомендував себе посередньо, з сусідами відносин не підтримує, а також скарг від сусідів не надходило. Участі в громадському житті громади не приймає;
Згідно із довідкою КНП "Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська» № 783 від 06 квітня 2021 року, повідомлено, що ОСОБА_3 за психіатричною допомогою в ДВ ОКПЛ м. Слов`янська не звертався.
Згідно із довідкою КНП "Слов`янська центральна районна лікарня" м. Миколаївка № 34 від 06 квітня 2021 року, ОСОБА_3 на обліку в наркологічному кабінеті не перебуває.
Згідно із довідкою № 149-06042021/14044 від 07 квітня 2021 року, ОСОБА_3 не судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання, згідно із ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно із ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, при призначенні покарання, суд приймає до уваги такі обставини:
невизнання обвинуваченим своєї вини суд розцінює як лінію захисту обвинуваченого, вважає це правом обвинуваченого.

потерпілою стороною не заявлено вимог щодо суворого покарання обвинуваченого;
кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, віднесене законодавцем до кримінальних проступків;
обвинувачений є працездатним, не є інвалідом, не є військовослужбовцем строкової служби, працевлаштований відповідно до вимог трудового законодавства, працює водієм у ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає із сім`єю, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Згідно із ст. 65 КК України, враховуючи викладені вище обставини щодо особи обвинуваченого, його способу життя, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті, що передбачає відповідальність за скоєне.
Вказане покарання обвинуваченому по своєму виду та розміру на думку суду буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно - небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, що визначено ч. 5 ст. 128 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , де просить стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду за проведене лікування в сумі 4358 грн. 26 коп., моральну шкоду в сумі 20000 грн. 00 коп., а також процесуальні витрати на отримання правової допомоги в сумі 4000 грн. 00 коп.
Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.
В судовому засіданні досліджені листки непрацездатності ОСОБА_5 , квитанції про оплату ліків.
З огляду на те, що суд прийшов до висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, а також те, що вартісний показник заподіяної матеріальної шкоди знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 4358 грн. 26 коп. підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка зазнала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
За приписами п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно із п.п 5, 9 вище зазначеної ППВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов на суму 20000 гривень в рахунок заподіяної моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню на суму 4000 грн. 00 коп., оскільки, на думку суду, саме в такому розмірі потерпілому заподіяна моральна шкода. При її визначенні, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд враховує, що вказаний її розмір є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнав потерпілий у результаті заподіяння йому тілесних ушкодження обвинуваченим.

Відповідно до ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги захисника, несе підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті. Витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно із ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Доводи потерпілого щодо стягнення процесуальних витрат на отримання правової допомоги підтверджуються договором про надання юридичних(адвокатських) послуг від 16 квітня 2021 року, ордером ДН № 144030, актом виконаних юридичних послуг з розрахунком наданих послуг.

За таких обставин, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого процесуальні витрати на надання правових послуг.
Речові докази у справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50(п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850(вісімсот п`ятдесят)грн. 00 коп.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного виконання.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 процесуальні витрати за надання правової допомоги в сумі 4000(чотири тисячі) грн. 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 4358(чотири тисячі триста п`ятдесят вісім) грн. 26 коп. матеріальної шкоди та 4000(чотири тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок складений у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1