Справа №295/2239/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в залі суду кримінальне провадження №0002405 від 11.05.2017 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, немаючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойовиї дій, судимого вироком від 31.07.20р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ст. 407 ч.4, 75 КК України у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.05.2017, близько 00 год. 12 хв., ОСОБА_4 , знаходився поблизу магазину «Мандарин» за адресою: м. Житомир, вулиця Героїв Пожежних, 70-а, побачив біля описаного магазину припаркований велосипед марки «Pagazzi», який належить раніше знайомому йому ОСОБА_5 .

В цей час та місці ОСОБА_4 за вказаних обставин, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу викрав чуже майно, а саме: велосипед марки «Pagazzi», вартістю 1500 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 1500 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадене майно, зник з місця події та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений показав, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення в час, місці та за обставин, зазначених у обвинуваченні, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. Щиро розкаявся, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Також показав, що 08.05.2017, близько 00 год. 12 хв., за адресою: м. Житомир, вулиця Героїв Пожежних, 70-а, таємно викрав припаркований велосипед марки «Pagazzi», який належить ОСОБА_5 , яким розпорядився на власний розсуд. В подальшому велосипед було повернуто потерпілому. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до положень ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 судимий, вину визнав, щиро кається, посередньо характеризуєься за місцем проживання, не одружений, не маючий на отриманні дітей, а тому приходить до висновку, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання у виді штрафу із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України, оскільки вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речового доказу суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу до прибутку держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України до обраної ОСОБА_4 міри покарання повністю приєднати невідбуте покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком. Призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов`язків передбачених п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та штрафу до прибутку держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва, яким засуджено ОСОБА_4 за ст. 407 ч.4, 75 КК України від 31.07.20р. виконувати самостійно.

Речовий доказ, а саме диск з відеозаписом залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1