Справа № 940/1055/20
Провадження № 1-кп/364/24/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2021 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілі не з`явилися,

розглянувши у відкритих судових засіданнях у залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області за обвинувальними актами об`єднані ухвалою суду від 23.11.2020 р. два кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2020 р. за № 0000127 та 27.07.2020 р. за № 0000215, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тетіїв Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, невійськовозобов`язаний, раніше судимий:

вироком Тетіївського районного суду Київської області від 13.11.2012 р. за частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) із застосуванням статті 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

вироком Тетіївського районного суду Київської області від 13.05.2020 р. за частиною другою статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України та звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 13.11.2012 р., яким його засуджено за частиною третьою статті 185 КК України із застосуванням статті 71 КК України до 4 років позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не став, а повторно вчинив корисливі злочини за таких обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 19.04.2020 р. близько 22:00 год. прийшов до підвального приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та яким користується ОСОБА_6 , де, переслідуючи мету умисного, повторного, таємного викрадення чужого майна і привласнення його з корисливих мотивів, користуючись відсутністю сторонніх осіб та власника, шляхом пошкодження навісного замка металевою трубою, проник до приміщення підвалу, звідки повторно, умисно, таємно, протиправно здійснив крадіжку ударного електродрилю «Odwerk» BSB 850 RE, вартістю 652 грн. 50 коп., перфоратора «Буран» ПЭ 750 в зборі із пластиковим кейсом, вартістю 1 060 грн. 88 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1 800 грн. 50 коп.

У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Надалі, продовжуючи свою злочинну діяльність, 23.05.2020 р. у нічний час, більш точний час вчинення злочину досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_4 прийшов до підвального приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та яким користується ОСОБА_7 , де, переслідуючи мету умисного, повторного таємного викрадення чужого майна і привласнення його з корисливих мотивів, користуючись відсутністю сторонніх осіб та власника, шляхом віджиму вхідних дверей проник до приміщення підвалу, звідки повторно, умисно, таємно, протиправно здійснив крадіжку 6 мішків цукру масою 50 кг кожний, вартістю 585 грн. за 1 мішок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3 520 грн.

У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 13.05.2020 р., яким його засуджено за частиною другою статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, а повторно вчинив корисливі злочини за таких обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у ніч з 24 на 25 липня 2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, прийшов до підвального приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , та яким користується ОСОБА_8 , де, переслідуючи мету умисного, повторного, таємного викрадення чужого майна і привласнення його з корисливих мотивів, користуючись відсутністю сторонніх осіб та власника, шляхом пошкодження навісного замка металевою трубою проник до приміщення підвалу, звідки повторно, умисно, таємно, протиправно здійснив крадіжку 20 кг цибулі ріпчастої вартістю 126 грн. 00 коп., 10 кг часнику зимового вартістю 506 грн. 30 коп. та 8 кг квасолі білої вартістю 306 грн. 64 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 938 грн. 94 коп.

У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Надалі продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 у період з 10.08.2020 р. по 11.08.2020 р. у другій половині дня, більш точної дати і часу досудовим розслідуванням не встановлено, прийшов до гаражного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та яким користується ОСОБА_9 , де, переслідуючи мету умисного, повторного, таємного викрадення чужого майна і привласнення його з корисливих мотивів, користуючись відсутністю сторонніх осіб та власника, шляхом пошкодження навісного замка металевою трубою навісного замка брами гаражу проник до гаражного приміщення, звідки повторно, умисно, таємно, протиправно здійснив крадіжку болгарки марки «Ferm FAG-125 N» вартістю 483 грн. 33 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 483 грн. 33 коп.

У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні 20.05.2021 р. обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні всіх інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 185 КК України, за обставин, правильно, на його думку, викладених в двох обвинувальних актах, визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по них докази не заперечує, не оспорює.

По суті обвинувачення та заданих запитань ОСОБА_4 щодо крадіжки у потерпілого ОСОБА_6 пояснив, що віджав навісний замок, викрав електродриль та перфоратор, які потім продав. Так само щодо крадіжки у потерпілого ОСОБА_7 пояснив, як у під`їзді по АДРЕСА_3 , під сходами відкрив двері та викрав 6 мішків цукру, перевіз до себе, а згодом теж продав. У потерпілого ОСОБА_8 також трубою відчинив двері, викрав цибулю, часник, квасолю, які потім продав. Аналогічно в гаражі в потерпілого ОСОБА_9 взяв болгарку, яку теж продав. Також обвинувачений у судовому засіданні під час допиту надав детальні покази про те, яке майно та в кого, коли і за яких обставин викрадав, яким чином проникав до приміщень, коли та як реалізував викрадене.

Також обвинувачений ОСОБА_4 вказав суду на те, що щиро кається у вчиненому, свої дії пояснив відсутністю роботи, він шукає роботу, але його не беруть через судимості, тому, не маючи заробітку, забирав у людей речі з метою подальшої їх реалізації.

Потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , у судові засідання не з`являвся, до суду 13.01.2021 р. подав заяву з проханням проводити розгляд кримінального провадження без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, щодо покарання покладається на розсуд суду (а.п. 61).

Потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_6 , у судові засідання з`являвся, окрім засідань 20.05.2021 р. і 27.05.2021 р.; також подав заяву про відсутність претензій (а.п. 38).

Потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_7 , у судові засідання не з`являвся; до суду двічі подавав заяви про розгляд справи без його участі, в останнє 13.01.2021 р., претензій до обвинуваченого не має (а.п. 62).

Потерпілий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_8 , подав до суду аналогічну заяву про розгляд справи без його участі (а.п. 63).

Суд, заслухавши думки присутніх учасників судового провадження, аналізуючи надані в судовому засіданні обвинуваченим показання, приходить до висновку, щоці показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення злочину, добровільності та щирості його позицій.

Тому, беручи до уваги, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, ствердив обставини, викладені в обвинувальних актах, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінальних проваджень, що немає сумнівів у добровільності і щирості його позицій, роз`яснивши обмеження права оскаржити визнані ним обставини в апеляційному порядку, заслухавши думки присутніх у судовому засіданні учасників судового провадження, суд на підставі частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Зважаючи на усе наведене та даючи правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного з проникнення в інше приміщення, і кваліфікує такі дії за частиною третьою статті 185 КК України.

Питання про призначення обвинуваченій покарання суд вирішує, керуючись вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого,судом встановлено, що він є громадянином України, народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Тетіїв Київської області (а.п. 93), де зареєстрований і проживає (а.п. 93-94), за місцем проживання характеризується як особа, яка до адміністративної відповідальності не притягувалася, громадський порядок не порушував, час від часу зловживає спиртними напоями, стосунки з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, не підтримує, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок (а.п. 96). Неодноразово притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 підтверджено вимогою про судимість (а.п. 97-98) та копіями вироку Тетіївського районного суду Київської області від 13.11.2012 р. за частиною третьою статті 185 КК України із застосуванням статті 71 КК України з призначенням ОСОБА_4 покарання у виді 4 років позбавлення волі (а.п. 99-102) та вироку Тетіївського районного суду Київської області від 13.05.2020 р. за частиною другою статті 185 КК України, яким затверджено угоду про примирення і призначено ОСОБА_4 покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України та звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки (а.п. 103-104), за станом на тепер перебуває на обліку у Тетіївському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з 17.06.2020 р. за останнім з названих вище вироків суду (а.п. 105).

Передбачених статтею 67 КК України обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання, судом і досудовим розслідуванням не встановлено.

До обставин, що згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують йому покарання, суд відносить щире каяття.

Складення досудової доповіді щодо обвинуваченого не доручалося з підстав, викладених в ухвалі суду від 13.01.2021 р. (а.п. 67-69).

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов до таких висновків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вчинення ним тяжкого злочину за визначенням статті 12 КК України, відсутність обтяжуючих та наявність однієї пом`якшуючої йому покарання обставини, бере до уваги особу винного, який має не погашену і не зняту судимість за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 13.11.2012 р., вчинив злочинні дії (за останніми двома епізодами) під час іспитового строку, призначеного вироком Тетіївського районного суду Київської області від 13.05.2020 р., при цьому за названими вироками суду ОСОБА_4 був засуджений за злочини проти власності, також передбаченими статтею 185 КК України. Тому встановлені судом обставини дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 в умовах суспільства неможливе.

За імперативними приписами частини третьої статті 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини першої статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно з роз`ясненням, викладеним у пункті 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, зокрема, покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (стаття 75 КК України).

Крім того, судом беруться до уваги положення пунктів 10, 25 названої Постанови Пленуму щодо призначення покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України, у таких випадках повторне звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим, а остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Крім того, кваліфікуючи дії ОСОБА_4 за частиною третьою статті 185 КК України та призначаючи йому покарання, суд враховує і роз`яснення пункту 20 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 про те, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (стаття 70 КК України) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції; за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Отже, за таких обставин суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 та зважаючи на усе викладене, частково враховуючи позицію прокурора, висловлену в судовому засіданні, беручи до уваги особу обвинуваченого, його поведінку під час судового провадження, визнання ним своєї вини та щире каяття, усвідомлення протиправної поведінки, керуючись наведеними вище роз`ясненнями Верховного Суду України, тому суд дійшов висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за частиною третьою статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк, ближчий до мінімального, визначеного санкцією названої статті КК України, та про призначення йому остаточного покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини третьої статті 185 КК України, допустивши часткове приєднання до нового покарання невідбутої частини покарання за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 13.05.2020 р.

На переконання суду, таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі частини п`ятої статті 72 КК України ОСОБА_4 слід зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) на підставі ухвали слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 29.09.2020 р. (а.п. 118-119) з часу затримання о 17:50 год. 29.09.2020 р. (а.п. 120-121) до звільнення 26.10.2020 р. після сплати ОСОБА_11 22.10.2020 р. застави, що підтверджено стороною захисту (а.п. 122-124).

Питання щодо згаданої застави суд вирішує згідно з частиною одинадцятою статті 182 КПК України з урахуванням того, що прокурором вказано на відсутність підстав для звернення застави в дохід держави та підтримано клопотання сторони захисту щодо повернення застави (а.п. 122-124), відтак застава підлягає поверненню заставодавцю.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд, враховуючи думку прокурора щодо відсутності підстав для обрання запобіжного заходу, а також беручи до уваги, що обвинувачений не становить собою суспільної небезпеки, не ухилявся від викликів до суду, належно виконував покладені на нього законом і судом процесуальні обов`язки, тому суд за таких обставин вважає недоцільним обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Унаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення завдано матеріальну шкоду:

потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1 800 грн. 50 коп.;

потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 3 520 грн. 00 коп.;

потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 938 грн. 94 коп.;

потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 483 грн. 33 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує за вимогами статей 100, 124 КПК України.

Керуючись частиною третьою статті 185 КК України, статтями 100, 124, 182, 369-371, 373, 374, 392-395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.

На підставі частини першої статті 71 Кримінального кодексу України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Тетіївського районного суду Київської області від 13.05.2020 р. остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання обчислювати з часу приведення вироку до виконання та затримання ОСОБА_4 , зарахувавши йому на підставі частини п`ятої статті 72 КК України у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) з 29.09.2020 р. до 26.10.2020 р., виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь держави процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз в розмірі 817,25 грн., 490,35 грн., 1 144,15 грн., судових трасологічних експертиз у розмірі 1 634,50 грн., 3 595,90 грн., загальний розмір до стягнення становить 7 682 (сім тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 15 (п`ятнадцять) коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Суму застави у розмірі 43 940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) грн., внесену ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_4 на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Київській області згідно з квитанцією від 22.10.2020 р. № 0.0..1, повернути ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Речові докази у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2020 р. за № 0000127 та 27.07.2020 р. за № 0000215, а саме:

ударну електродриль «Odwerk» BSB 850 RE та перфоратор «Буран» ПЭ750, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити власникові;

цукор масою 50 кг, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити власникові;

болгарку марки «Ferm FAG-125 N», передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , залишити власникові;

навісні замки та металева труба довжиною 81 см, що зберігаються в кімнаті речових доказів Відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області (м. Тетіїв Київської області), знищити.

Копії цього вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , його захиснику ОСОБА_5 , прокурору ОСОБА_3 , а також надіслати потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1