Справа № 375/1286/20
У Х В А Л А
про відмову в поданні

28 травня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу з питань пробації старшого інспектора Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква у відкритому судовому засіданні подання Рокитнянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області, про скасування звільнення від відбування покарання, яке призначене ОСОБА_5 вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2019 року, установив таке.

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Згідно із поданням Рокитнянський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області просив: направити ОСОБА_5 для відбування покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2019 року, скасувавши йому звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Мотивував його тим, що 04 вересня 2019 року ОСОБА_5 роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2019 року.

За час іспитового строку ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, про що свідчить дві неявки на реєстрацію без поважних причин, а саме 07 серпня 2020 року та 02 жовтня 2020 року, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КК України та пред`явлення йому обвинувачення за ч. 2 ст. 289 КК України.

Отже, вважав, що є підстави для застосування положень ч. 2 ст. 78 КК України та ст. 166 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав подання Рокитнянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області, посилаючись на те, що ОСОБА_5 , незважаючи на те, що йому потрібно з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації лише раз на місяць, системно допускав неявки, що разом із тим фактом, що він притягувався до адміністративної відповідальності та пред`явлення йому нових обвинувачень за ч. 2 ст. 289 КК України, свідчить про вперте небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 заперечив проти подання, пояснив, що неявлявся до уповноваженого органу з питань пробації у зв`язку із неофіційними заробітками.

Установлені судом обставини із посиланням на докази.
Судом встановлено, що відповідно до вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2019 року, ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, йому призначено покарання у виді двох років позбавлення волі, від відбування якого ОСОБА_5 звільнений на підставі ч. 1 ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком два роки, та зобов`язано виконувати обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 4 ч .3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Згідно із постановою від 04 вересня 2019 року, ОСОБА_5 установлені дні явки до Рокитнянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області перша п`ятниця кожного місяця.

Відповідно до підписки від 04 вересня 2019 року, ОСОБА_5 засвідчив, що йому роз`яснені обов`язки покладені на нього вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2019 року.
Згідно із листками реєстрації ОСОБА_5 не з`являлася до Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області: 07 серпня 2020 року, 02 жовтня 2020 року.

В інші дні неявок не допускав.

Згідно із постановою АПО18 № 176597 від 01 серпня 2019 року, ОСОБА_5 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, за перебування на зупинці в п`яному вигляді та паління тютюнових виробів.

Відповідно до оцінки результатів проходження пробаційної програми від 11 лютого 2029 року, ОСОБА_5 пройшов пробаційну програму «Зміна прокримінального мислення».

Згідно із витягом, 22 липня 2020 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне провадження № 0000278, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, з таким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення:

«21 липня 2020 року близько 16:30 год. ОСОБА_5 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_1 , незаконно заволодів мотоциклом марки «ИЖ ИЛ-УК, р.н. НОМЕР_1 , 1987 року випуску, номер двигуна та рами НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 ».

ОСОБА_5 повідомлено про підозру.

04 вересня 2020 року ОСОБА_5 оголошене попередження за неявку до органу з питань пробації, без поважної на те причини 07 серпня 2020 року, про те, що у разі подальшого невиконання покладених на неї обов`язків або вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням її для відбування призначеного судом покарання, на підставі ст. 78 КК України.

15 жовтня 2020 року ОСОБА_5 оголошене попередження за неявку до органу з питань пробації, без поважної на те причини 02 жовтня 2020 року, про те, що у разі подальшого невиконання покладених на неї обов`язків або вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням її для відбування призначеного судом покарання, на підставі ст. 78 КК України.

Мотиви з яких виходить суд при постановленні ухвали, і положення закону, якими він керувався.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно із ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Згідно із ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Таким чином, засуджений, який не виконує обов`язки покладені на нього КВК України, Законом України «Про пробацію» чи судом, або системно вчиняє адміністративні правопорушення, за які до нього застосовані адміністративні стягнення, може бути направлений для відбування призначеного покарання, лише у випадку, якщо вони свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
В поданні Рокитнянський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області, зосереджував увагу на те, що ОСОБА_5 порушив одну з умов звільнення від відбування покарання, визначену вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2019 року, а саме допустив дві неявки та вчинив одне адміністративне правопорушення, а також є відомості, що йому пред`явлене обвинувачення за ч. 2 ст. 289 КК України, що в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_5 не бажає стати на шлях виправлення.

З огляду на установлені обставини, суд з таким твердженням не погоджується.

Так, згідно із вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2019 року, ОСОБА_5 встановлений іспитовий строк два роки.

За такий значний проміжок часу, він допустив лише дві неявки до Рокитнянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області: 07 серпня 2020 року, 02 жовтня 2020 року, тоді як в інші дні з`явився, пояснив це тим, що перебував на заробітках в м. Києві, підтвердити це не може, оскільки працює неофіційно.

Отже, на з огляду на попередню поведінку ОСОБА_5 , суд не вважає, що вони не свідчать про те, що він не став на шлях виправлення.

Натомість, хоча ОСОБА_5 і притягався до адміністративної відповідальності, однак за одне адміністративне правопорушення, тоді як за ч. 2 ст. 78 КК України, однією з підстав для направлення засудженого для відбування покарання є наявність систематичного вчинення правопорушень (на думку суду двох і більше), що потягли за собою адміністративне стягнення.

Щодо наявності нового обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_5 , за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в період іспитового строку, визначеного вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2019 року, суд зазначає про таке.

Згідно із ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Тобто, у разі вчинення засудженим кримінального правопорушення протягом іспитового строку, покарання йому призначається за правилами ч. 3 ст. 78 КК України.

Тоді як підставами для застосування ч. 2 ст. 78 КК України є виключно невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративного стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

В зв`язку із цим, при розгляді подання Рокитнянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області, обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину за час іспитового строку, судом не враховується.

Отже, обставин визначених ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України для направлення ОСОБА_5 для відбування покарання, скасувавши його звільнення від відбування покарання з випробуванням, не встановлено.

Керуючись ст.78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. 166, 532, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

подання Рокитнянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області, про скасування звільнення від відбування покарання, яке призначене ОСОБА_5 вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 25 липня 2019 року, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Повний текст ухвали оголошений 02 червня 2021 року о 08:30 год.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1