Справа № 635/5900/20
Провадження № 1-в/635/61/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2021 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України у відношенні засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Близнюки Близнюківського району Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, одружений, не працевлаштований, засуджений за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 11 вересня 1992 року за ч. 2 ст. 140, ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 19 травня 1993 року за ч. 2 ст. 140, ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку 2 роки; за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 27 квітня 2000 року за ч. 2 ст. 140, ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік, штраф 1000,00 гривень; за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 21 лютого 2001 року за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ст.ст. 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі, звільнений 24 січня 2006 року за відбуттям строку покарання; за вироком Лозівського міського суду Харківської області від 10 жовтня 2006 року за ч. 2 ст. 145, ч. 2 ст. 342, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 27 липня 2007 року за Законом України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року; за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 29 серпня 2011 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік; за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 12 липня 2012 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 11 листопада 2015 року за відбуттям строку покарання; за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2017 року за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки; за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 вересня 2018 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1, 2 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 засуджений за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 вересня 2018 року ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1, 2 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.
Початок строку покарання 29 січня 2018 року; кінець строку покарання 29 лютого 2024 року.
Адміністрація державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», в особі виконуючого обов`язки начальника установи ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням та просить про приведення вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 вересня 2018 року та вироку Близнюківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2017 року у відношенні засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання сповіщався своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій клопотання про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України у відношенні засудженого ОСОБА_3 підтримав, просив розглянути справу без його участі.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 вересня 2018 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 307; ч. 2 ст. 309 КК України та йому призначено покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 4 років позбавлення волі; на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_3 покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2017 року виді 1 місяця позбавлення волі та остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 вересня 2018 року набрав законної сили 20 жовтня 2018 року.
Вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 5 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2017 року набрав законної сили 09 вересня 2017 року.
Відповідно до норм Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 01 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону), внесено зміни до Кримінального Кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, частин першої та другої статі 309 КК України, згідно з якими:
- незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років (ч.1 ст. 309 КК України);
- ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років (ч. 2 ст. 309 КК України).
Частиною 2 статті 309 КК України, в редакції чинній до 01 липня 2020 року, встановлювалась кримінальна відповідальність за дії, передбачені частиною першою вказаної статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.
Отже, диспозицією ч. 2 ст. 309 КК України, в редакції Закону № 2617-VIII, не передбачено кримінальної відповідальності за незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.
За положеннями частини першої статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2017 року за сукупністю злочинів, зокрема ч. 2 ст. 309 КК України за діяння, вчинене до набрання чинності Законом № 2617-VIII, призначене покарання не відбув, суд приходить до висновку, що на нього поширюються положення частини першої статті 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
За положеннями частини другої статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Частиною третьою статті 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Таким чином, статтею 74 КК України визначено загальне правило, згідно з яким особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Враховуючи, що з 01 липня 2020 року ч. 2 ст. 309 КК України не передбачає кримінальної відповідальності за незаконне зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене повторно та в діях ОСОБА_3 відсутні інші кваліфікуючі ознаки, передбачені ч. 2 ст. 309 КК України (в редакції чинній з 01 липня 2020 року) за які він засуджений вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2017 року за ч. 2 ст. 309 КК України і які входять до сукупності злочинів, суд приходить до висновку про необхідність приведення вказаного вироку в цій частині у відповідність до нового закону про кримінальну відповідальність шляхом перекваліфікації дій ОСОБА_3 з ч. 2 на ч. 1 ст. 309 КК України та пом`якшення призначеного покарання шляхом визначення останньому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, згідно з правилами ч. 1 ст. 72 та ч. 3 ст. 74 КК України, у виді обмеження волі на строк 4 роки.
Таким чином, суд задовольняє клопотання адміністрації ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» в частині вимог про приведення вироку Близнюківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2017 року у відношенні засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року.
Також, суд задовольняє вимоги адміністрації ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» про приведення вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 вересня 2018 року у відповідність до чинного законодавства, при цьому виходить з того, що з 01 липня 2020 року санкцією ч. 2 ст. 309 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, вищевказаним вироком суду ОСОБА_3 призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 4 років позбавлення волі, тому суд вважає необхідним визначити засудженому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 вересня 2018 року - за правилами ч. 3 ст. 74 КК України у виді 3 років позбавлення волі, при цьому суд також враховує, що 09 серпня 2017 року ОСОБА_3 засуджений за вироком Близнюківського районного суду Харківської області за сукупністю злочинів, зокрема за ч. 1 ст. 309 КК України за незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту та протягом року, а саме 29 січня 2018 року вчинив ті самі дії за, що був засуджений вироком суду від 19 вересня 2018 року.
Враховуючи викладене, суд повністю задовольняє клопотання адміністрації ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» та вважає за необхідне, остаточне покарання ОСОБА_3 визначити таким, що раніше призначено вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 вересня 2018 року у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 70, 72, 74 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання адміністрації державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України задовольнити.
Визначити ОСОБА_3 покарання за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2017 року: ч. 1 ст. 309 КК України у виді 4 років обмеження волі; ч. 2 ст. 310 КК України (раніше призначене) у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Визначити ОСОБА_3 покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 вересня 2018 року: за ч. 2 ст. 307 КК України (раніше призначене) у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі; на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_3 призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Остаточне покарання ОСОБА_3 вважати призначеним у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 вересня 2018 року до якого на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2017 року.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1