н/п 1-кп/953/351/21
"11" серпня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова, в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Харкові об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має неповнолітню дитину, офіційно не працює, ареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.04.2005 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 187, ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі із конфіскацією майна; 16.03.2011 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186, ст.353, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; 05.02.2018 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 до 5 років позбавлення волі, звільненого 07.02.2020 умовно достроково з невідбутним строком 7 місяців 10 днів, судимість у встановленому законном порядку незнята та не погашена,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 28, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України, -
Обвинувачений та його захисник не заперечували проти об`єднання кримінальних проваджень.
Відповідно до ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, які не заперечували проти об`єднання кримінальних проваджень в одне, прийшов до висновку про їх об`єднання та присвоєння їм одного спільного номеру.
Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. Обґрунтовуючи дане клопотання прокурор посилається на не зменшення ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, посилалась на зменшення ризиків, просила обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Суд, заслухавши клопотання, думку учасників судового засідання, виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.06.2021 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.08.2021 включно.
До спливу продовженого строку, судове провадження не завершено.
Так, прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 , оскільки на його думку продовжують існувати обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам обвинуваченим: переховуватися від суду; впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд також відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Так, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризики: переховування від правосуддя, здійснювати незаконний сплив на свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими, проте корисливими злочинами, а саме злочинами проти власності, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, раніше судимий, проте підозрюється у вчиненні злочинів в період не знятої та не погашеної судимості, має постійне місце проживання, дитину, офіційно ніде не працює, тобто не має стійких соціальних зав`язків та виявляє підвищену соціальну небезпеку, тому суд вважає доведеним існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зменшились.
З урахуванням викладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні не тяжких, проте корисливих злочинів, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, суд вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому продовжує йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, передбачений КПК України та відхиляє доводи захисту про обрання іншого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та соціального стану підозрюваного, доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя визначає суму застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 45 400 грн. (2270 грн. х 20 = 45 400 грн.), оскільки зазначений розмір здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків..
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 27, 177, 178, 182, 183, 314-317, 331, 369 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 09.10.2021 включно.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого покласти наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатись з місця свого проживання в м. Харкові без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;
- утримуватися від спілкування свідками;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суддю Київського районного суду м. Харкова.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Застава, не звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1