Номер провадження: 11-кп/813/978/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11.01.2021 року,-

встановив:
оскарженою ухвалою районного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000563 від 20.02.2020 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.156 ч.2 КК України повернутий прокурору для усунення недоліків, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що в обвинувальному акті належним чином не викладені обставини інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, обвинувачення є неконкретизованим, лише припущеннями прокурора, який навіть не вказує час скоєння злочину, а зазначає тільки період з 2014 р. по 2016 р., при цьому залишається не зрозумілим, чи злочин мав місце одноразово чи тягнувся протягом всього часу, деякі обставини взагалі не встановлювалися, відсутність доказів замінили негативними характеристиками та не достовірними анкетними даними, вказівки апеляційного суду щодо необхідності детальної перевірки обставин не виконані, що у сукупності унеможливлює призначення обвинувального акту до судового розгляду; крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування містить обмежену інформацію щодо постановлених процесуальних рішень, що свою чергу не відповідає нормам діючого законодавства.

Не погодившись з ухвалою районного суду, прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність ухвали та просить її скасувати, а обвинувальний акт направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Прокурор зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а зазначені в ухвалі доводи щодо існування недоліків обвинувального акту не є підставою для повернення обвинувального акту. Прокурор також посилається на те, що суд не має права в підготовчому судовому засіданні надавати оцінку щодо доведеності даних про подію, вищезазначена вимога відсутня в ст. 314 КПК України, таке рішення приймається за результатами розгляду провадження та винесення остаточного рішення по справі. Обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 містить всі необхідні відомості, а наведені фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. Крім того, прокурор зазначає, що суд безпідставно послався на недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України - обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За змістом частин 1, 3 статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Вимоги до змісту обвинувального акту та додатків до нього викладені в ст. 291 КПК України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення. При цьому, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акту прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Як убачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні №000563 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, він фактично відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону.

За таких обставин твердження районного суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, із посиланням на неналежно викладені фактичні обставини злочину та на відсутність належного формулювання обвинувачення, є безпідставними. Відповідно до змісту обвинувального акту в ньому з достатньою повнотою зазначені час, місце, спосіб вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, які прокурор вважає встановленими.

Крім того, положення ч. 2 ст. 337 КПК України надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи, у зв`язку з чим доводи суду першої інстанції про відсутність викладення всіх обставин кримінального правопорушення, оскільки в формулюванні обвинувачення не зазначений час вчинення кримінального правопорушення та обвинувальний акт містить недостовірні анкетні відомості не можуть бути прийняті апеляційним судом, як такі, що суперечать вимогам діючого КПК України.

Доводи, наведені районним судом в обґрунтування існування підстав для повернення обвинувального акта є безпідставними, оскільки, мотивуючи своє рішення, районний суд фактично вдався до оцінки доказів та доведеності вини обвинуваченого, що не відповідає положенням ст. 314 КПК України.

Із аналізу вищевказаних положень кримінального процесуального закону вбачається, що при складенні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначена обставина, відповідно до положень ст. 291 КПК України, не може бути підставою для висновку суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

Натомість, апеляційним розглядом встановлено, що суд першої інстанції під час підготовчого засідання фактично вдався до встановлення та оцінки фактичних обставин кримінального провадження, що на даній стадії кримінального процесу є неприпустимим. Крім того, суд послався в ухвалі на недотримання органом досудового розслідування вимог КПК України під час проведення досудового розслідування та прийняття слідчими процесуальних рішень, що не передбачено на стадії підготовчого судового засідання.

Встановлення дійсних фактичних обставин кримінального провадження та їх відповідність або невідповідність викладеним в обвинувальному акті фактичним обставинам здійснюється в процесі проведення судового розгляду кримінального провадження, відповідно до Глави 28 КПК України, шляхом безпосереднього дослідження судом та надання належної оцінки доказам, зібраним під час проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Стосовно висновків суду про необґрунтованість зазначення в обвинувальному акті наявності у ОСОБА_8 неодноразових судимостей з посиланням на те, що вирок суду відносно нього скасований та особа вважається не судимою на час складання обвинувального акту, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, серед інших відомостей, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Дослідженням обвинувального акту відносно ОСОБА_8 встановлено, що він повністю відповідає вищезазначеним вимогам закону.

Висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, в зв`язку з тим, що в ньому не встановлено пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, є необґрунтованими, так як вказані обставини органом досудового розслідування встановлені та зазначені в обвинувальному акті (а.п. 4), тому не можуть бути визнані в якості підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

Зазначені обставини, відповідно до положень ст. 291 КПК України, не можуть бути підставою для висновку суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, вважає, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, вказані судом недоліки не можуть бути перешкодою для подальшого судового розгляду, а тому оскаржена ухвала підлягає скасуванню як незаконна, оскільки, зазначені в ній підстави повернення обвинувального акту не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, а інших підстав невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України в оскарженій ухвалі суду не наведено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11.01.2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000563 від 20.02.2020 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків, як такий, що не відповідає вимогам КПК України скасувати, постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд кримінального провадження в тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4