Справа № 631/1072/20
Провадження № 1-кп/631/56/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Нова Водолага кримінальне провадження № 0000332 від 11.11.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Старовірівка, Нововодолазького району, Харківської області, громадянина України, має середню освіту, не працює, не одружений, має неповнолітню дитину, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 10.12.2018, яка вступила в законну силу 21.12.2018 ОСОБА_4 , було визнано винним за ст. 183-1 КУпАП та призначено адміністративне стягнення за його вчинення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

28.02.2019, працівниками Нововодолазького відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 , під підпис, було ознайомлено з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, роз`яснено вимоги статі 325-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що у разі ухилення від відбування суспільно корисних робіт він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.183-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а у випадку злісного ухилення від відбування стягнення - до кримінальної відповідальності за ст.389-2 Кримінального кодексу України.

Того ж дня, працівниками Нововодолазького відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 , під підпис, видано направлення до Старовірівської сільської ради Харківської області за №367/247/26-19 від 28.02.2019 для відбування вказаного адміністративного стягнення, згідно з яким останній мав приступити до виконання суспільно корисних робіт не пізніше 04.03.2019.

Однак, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на вчинення злочину для реалізації мети спрямованої на ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт до визначеного місця відбування адміністративного стягнення не з`явився, причини неявки не повідомляв, у зв`язку із чим, 07.06.2019 Нововодолазьким районним судом Харківської області ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183-2 КУпАП (ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт), та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком 1 (одну) добу.

У подальшому, 12.11.2019 ОСОБА_4 власноруч, під підпис, отримав направлення до Старовірівської сільської ради Харківської області за №1825/24/256-19 від 12.11.2019 для відбування вказаного адміністративного стягнення, згідно з яким останній мав приступити до виконання суспільно корисних робіт 14.11.2019.

Окрім цього, 30.04.2020 ОСОБА_4 , також власноруч, під підпис, отримав направлення до Старовірівської сільської ради Харківської області за №555/24/26-20 від 30.04.2020 для відбування вказаного адміністративного стягнення, згідно з яким останній мав приступити до виконання суспільно корисних робіт 08.05.2020.

Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що відповідно до ст. 325-1 КУпАП та розділів ХІ-ХV Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно-корисних робіт, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №474/5 від 19.03.2013, повинен дотримуватися встановлених законодавством умов та порядку відбування адміністративного покарання у виді суспільно корисних робіт, будучи неодноразово належним чином ознайомлений з його порядком та умовами відбування, будучи особою, яку притягнуто згідно з постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 07.06.2019 у справі №631/371/19 до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді дискредитації правосуддя та авторитету правоохоронних органів, та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи з прямим умислом, направленим на невиконання обов`язку відпрацювати суспільно корисні роботи, визначені постановою суду, з метою ухилення від відбування призначеного судом адміністративного стягнення, безпідставно, шляхом нез`явлення без поважних причин для виконання суспільно корисних робіт в Старовірівській сільській раді Харківської області, ніяких документів, при цьому, в тому числі з медичних закладів, які б підтверджували обставини, що позбавляли його можливості приступити до виконання суспільно корисних робіт не надав, чим порушив вимоги п.п.13.3 розділу ХІІІ «Умови виконання постанов суду про застосування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт», наказу Міністерства юстиції України №474/5 від 19.03.2013 року «Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт», і, таким чином, злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, призначених постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 10.12.2018 року, у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України та пояснив, що він ухилявся від виконання суспільно корисних робіт в Старовірівській сільській раді, про наслідки його попереджали. Поважних причин для неявки для відбування суспільно корисних робіт у нього не було. На сьогодні він відпрацював повністю, що підтверджуються табелем виходу на роботу, виданого Старовірівською сільською радою. Він щиро розкаюється у вчиненому, жалкує, що так сталося, засуджує свою поведінку.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням постанови Нововодолазького районного суду Харківської області від 10.12.2018 щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, а також характеризуючих матеріалів.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується доказами, дослідженими судом, а саме:

- постановою судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року по справі № 631/1204/18, провадження № 3/631/426/18 якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення в виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин із відбуттям не більш як 8 (восьми) годин на день.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, тобто злісне ухилення особи від відбуття адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 65 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 за ст. 389-2 КК України за приписами ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку у наркологічному диспансері та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, не перебуває на обліку у Нововодолазькому РВ філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області, перебуває на військовому обліку військовозобов?язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд, відповідно до положень ст. 66 КК України визнає щире каяття. ОСОБА_4 визнав власну провину у вчиненому, щиро жаліє та осуджує свою поведінку, переживає з приводу вчиненого, що свідчить про щире каяття обвинуваченого. Також, у якості обставини, що пом`якшує покарання суд, суд визнає те, що на даний час призначені суспільно корисні роботи відпрацьовані ОСОБА_4 .

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За таких підстав, суд доходить висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ст. 389-2 КК України.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 1 п. 1 Постанови від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснив судам, що «при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання».

Ураховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, беручи до уваги характер і ступень небезпечності для суспільства вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненного, досудову доповідь Нововодолазького районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області, якою визначено на середньому рівні ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, а також те що на даний час призначені суспільно корисні роботи відпрацьовані ОСОБА_4 , суд вважає за доцільне надати обвинуваченому можливість виправитися без відбування покарання в місцях позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вкрай важливим при вирішенні цього питання є те, що ОСОБА_4 визнає власну провину у вчиненому, щиро жаліє та осуджує свою поведінку, переживає з приводу вчиненого, на даний час призначені суспільно корисні роботи відпрацював, що свідчить про щире каяття обвинуваченого. Зазначене свідчить на користь того, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання в місцях позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати не понесені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 371, 374 - 376, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція в Харківський апеляційний суд через Нововодолазький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1