ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1259/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Привласнення, розтрата майна
або заволодіння ним шляхом зловживання
службовим становищем
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2020 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_7 про скасування арешту з майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 про скасування арешту автомобіля, який він придбав на аукціоні з реалізації арештованого рухомого майна, який раніше належав ОСОБА_8 , засудженому вироком Московського районного суду м. Харкова від 15.02.2016 року.
В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що за змістом ст. 537 КПК України суд під час виконання вироків не вирішує питання, пов`язані з скасуванням арештів в порядку виконання вироку суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою задовольнити заяву ОСОБА_7 про скасування арешту з автомобіля марки «MSTSUBISHI GRANDIS», 2007 року випуску, № шасі кузов, рама НОМЕР_1 , тип Е3 -легковий універсал -В, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що на даний час вказаний автомобіль належить йому на праві власності згідно свідоцтва від 14.11.2014 року посвідченого приватним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі як придбаний з аукціону з реалізації арештованого рухомого майна боржника.
На думку автора апеляційної скарги відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звернутися до суду з клопотанням про вирішення питання, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
Крім того, вказує на те, що згідно п. 10 роздіду ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року, кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суд та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанції згідно з положеннями цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з клопотання заявника та наявних матеріалів провадження, арешт на майно у даній кримінальній справі був накладений під час дії КПК України в редакції 1960 року.
Статтею 174 КПК 2012 року передбачений порядок та підстави скасування арешту майна, накладеного відповідно до положень КПК 2012 року та саме на цю норму автор клопотання посилався при його поданні.
В той же час відповідно до п. 9 Розділу XI Перехідних положень КПК України (2012 року) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тобто питання про скасування арешту майна в даному випадку відноситься до компетенції того органу чи посадової особи, на підставі рішення якої він був застосований.
Відповідно до ч. 6 ст. 126 КПК України (в ред. 1960 року) накладання арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпала потреба.
У зв`язку з тим, що подане заявником клопотання в силу ст. 126 КПК 1960 року мало вирішуватись особою, яка застосувала арешт майна, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про відмову у його задоволенні з чим і погоджується колегія суддів.
Керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2020 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді -