Справа № 739/909/20
Провадження № 1-кп/739/17/21
УХВАЛА
про відмову в затвердженні угоди про примирення

13 квітня 2021 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинувачених - ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000107 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 296 Кримінального кодексу України (далі КК України) угоду про примирення,

В С Т А Н О В И В:

У ході судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 296 КК України захисник обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подала суду для затвердження угоду про примирення, укладену між її підзахисними та потерпілим ОСОБА_9 .

Згідно угоди вказані обвинувачені беззастережно визнають обвинувачення у повному обсязі, потерпілий відмовляється від позову, обвинувачені визнають позов прокурора, заявлений в інтересах держави, сторони узгоджують покарання для кожного з обвинувачених у виді позбавлення волі на строк 2 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України. В угоді зазначено, що потерпілий згоден з визначеною мірою покарання, сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтями 394, 424, 473 КПК України, а також наслідки затвердження угоди та її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а також їхній захисник ОСОБА_8 угоду про примирення підтримали та просили її задовольнити, також обвинувачені заявили, що угода була укладена ними добровільно, їм зрозумілі характер пред`явленого обвинувачення, вид та міра покарання, обумовленого угодою, права та обов`язки, передбачені угодою та наслідки її укладення і затвердження.

Потерпілий у судовому засіданні заявив, що від підтримує угоду про примирення, вона укладена ним добровільно, при цьому на уточнююче запитання головуючого сказав, що причиною укладення угоди є певні обставини, назвати які він не зміг. Також потерпілий повідомив, що йому обвинуваченими було відшкодовано витрати на лікування, тому він відмовляється від свого позову, поданого у кримінальному провадженні, водночас відшкодування моральної шкоди обвинуваченими не здійснено.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 проти затвердження угоди не заперечували.

Прокурор у судовому засіданні також проти затвердження угоди про примирення не заперечував.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо можливості затвердження угоди про примирення, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Частиною третьою статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до частини п`ятої 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Статтею 471 КПК України передбачено, що в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Як вбачається зі змісту угоди про примирення в ній взагалі відсутнє формулювання обвинувачення із зазначенням обставин вчиненого злочину, зокрема місця, часу, способу вчинення, наслідків, форми вини і мотивів злочину, при цьому міститься лише правова кваліфікація дій обвинувачених із зазначенням відповідної статті та частини статті КК України.

Також в угоді сторонами погоджено призначення кожному з обвинувачених покарання у виді позбавлення волі на строк два роки зі звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, водночас, у порушення вимог статті 75 КК України не визначено тривалості іспитового строку та передбачених статтею 76 КК України обов`язків, які мають бути покладені на обвинувачених у разі затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами покарання.

Викладене вище свідчить про невідповідність угоди про примирення вимогам статті 471 КПК України та статтям 75, 76 КК України.

Частиною шостою статті 474 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.

Потерпілий у судовому засіданні під час з`ясування добровільності укладення ним угоди пояснив, що він уклав угоду через певні обставини, але які саме суду не повідомив, а з приводу умов угоди про примирення щодо відмови від свого позову про відшкодування майнової та моральної шкоди пояснив, що йому відшкодовано лише майнову шкоду, тобто витрати на лікування, при цьому моральна шкода, завдана злочином, взагалі не відшкодована. Водночас, умови угоди не містять положень щодо вирішення питання про її відшкодування, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність певних обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, які змушують потерпілого підтримувати угоду, укладену у кримінальному провадженні та відмовитися від підтримання свого позову.

Така позицію потерпілого викликає у суду обґрунтовані сумніви в тому, що укладення угоди потерпілим було добровільним і сторони дійсно примирилися.

Згідно частини сьомої статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Оскільки в ході розгляду угоди про примирення, укладеної між обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_10 і потерпілим ОСОБА_9 , встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 471 КПК України та статтям 75, 76 КК України, а також є обґрунтовані сумніви в добровільності укладення угоди потерпілим та в тому, що обвинувачені і потерпілий примирилися, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в затвердженні вказаної угоди про примирення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369-372, 468-474 Кримінального процесуального кодексу України суд

П О С Т А Н О В И В:

У затвердженні угоди про примирення, укладеної у кримінальному провадженні №0000107 між обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_9 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено о 08 год. 00 хв. 14 квітня 2021 року.