ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 766/284/21
Справа №11-сс/819/98/21 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: накладення арешту на майно Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

представника власника майна адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13.01.2021 року про відмову в накладенні арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000031 від 09.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

встановила:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про арешт автомобіля марки ВАЗ-21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ПАТ "УКРПОШТА" зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , із забороною в розпоряджання та користуванні.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя встановив, що слідчий не довів обставин, зазначених у ч.2, 3 ст. 132 КПК України та не зазначив яке ж завдання має бути виконано арештом майна.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції прокурора Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зокрема посилається на те, що слідчий суддя не взяв до уваги положення ст. 170 ч.2, 3 КПК України, де автомобіль марки ВАЗ-21043 визнаний речовим доказом, зберіг на собі сліди правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, та для повного та всебічного проведення досудового слідства необхідно провести ряд автотехнічних експертиз, слідчих експериментів та інших необхідних слідчих дій, в тому числі з транспортним засобом.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ-21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ПАТ "УКРПОШТА", зареєстрованої за адресою м. Київ, вул. Хрещатик, 22, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , із забороною в розпоряджання та користуванні.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , який просив залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею не дотримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, слідчим СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_9 було розпочато кримінальне провадження № 0000031 від 09.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

11.01.2021 року слідчий СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_9 , погодженого прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням про накладення арешту на майно, зазначене у ньому.

В клопотанні про арешт транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію слідчий зазначив, що підставою для арешту майна є збереження речових доказів для проведення відповідних експертиз, а завдання арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження, а також запобігання власникам відремонтувати транспортний засіб і знищити слідову інформацію, тобто для забезпечення виконання вимог ст. ч.2 ст. 170 КПК України.

Постановою слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області, ст. лейтенантом поліції ОСОБА_9 11.01.2021 року визнано речовим доказом автомобіль марки ВАЗ-21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ПАТ "УКРПОШТА", та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.п. 4).

Як вбачається, при винесенні ухвали слідчим суддею, не звернуто увагу про необхідність арешту майна, що вказане у клопотанні слідчого та наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.

При цьому, при вирішенні питання про арешт зазначеного у клопотанні слідчого майна, суддя не в повній мірі врахував обставини, з якими закон пов`язує застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

На зазначене вище слідчий суддя не звернув уваги та прийняв рішення, яке не відповідає вимогам закону, а тому на підставі п. 3 ч.1 ст. 409 КПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Колегія суддів дослідивши матеріали, додані до клопотання, врахувавши наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, з метою забезпечення кримінального провадження шляхом збереження речових доказів, попередження (унеможливлення) вчинення неправомірних дій по її відчуженню вважає, що клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000031 про накладення арешту на вищезазначене майно, підлягає задоволенню.

З урахуванням цього колегія суддів, встановила належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Приймаючи таке рішення, колегія суддів виходить з вимог п.1, 2 ч.2 ст.173 КПК України у якій зазначено, що слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу, відчуження, знищення, приховання на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, -

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13.01.2021 року про відмову в накладенні арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000031 від 09.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про арешт автомобіля марки ВАЗ-21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ПАТ "УКРПОШТА", зареєстрованої за адресою м. Київ, вул. Хрещатик, 22, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , із забороною в розпоряджання та користуванні, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ-21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ПАТ "УКРПОШТА", зареєстрованої за адресою м. Київ, вул. Хрещатик, 22, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , із забороною в розпоряджання та користуванні.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

(підпис) (підпис) (підпис)

Судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .