У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/4324/21

№ 1-кс/183/800/21

19 липня 2021 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні№ 0000362 від 29 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 245 КК України, -

за участю

власника майна ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3

встановив :

слідчийзвернувся до суду з клопотанням, в якому посилається на те, що під час проведення досудового розслідування було встановлено, що в період посівної компанії з 01.04.2015 р. до 15.07.2015 р. силами фермерського господарства «Гайворонського А.І.», із використанням сільськогосподарської техніки, товарно-матеріальних цінностей та фізичної сили працівників господарства, було засіяно насінням соняшнику «Р64Е20» та оброблено 449,59 га землі сільськогосподарського призначення, розташованих на території Голубівської сільської ради та Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Приблизно наприкінці червня місяця 2015 року, більш точний час та дата в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 02.07.2015, ОСОБА_4 , невстановлені в ході досудового розслідування особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, запропонували обробити хімікатами поля соняшників за допомогою мотодельтаплану моделі «МД-0178», який належить останньому, з метою знищити урожай та спричинити матеріальні збитки фермерському господарству « ОСОБА_5 », на що ОСОБА_4 не здогадуючись про злочинні наміри зазначених осіб, розуміючи, що він не має жодного з дозволів, передбачених Законодавством України, на проведення польотів у повітряному просторі України, та достовірно знаючи, що в нього відсутні будь-які правові підстави для виконання таких робіт, погодився на дану пропозицію з метою особистого збагачення.

Далі, ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів, за грошову винагороду, не усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, на підставі усного договору, з невстановленими в ході досудового розслідування особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, не переконавшись у тому, кому фактично належать поля, на яких він збирався працювати, домовився у період часу з 02.07.2015 року по 07.07.2015 року про обприскування хімікатами посівів соняшника «P64E20» на полях, що належать фермерському господарству « ОСОБА_5 », з повітря, за допомогою мотодельтаплану.

Так, в період часу з 02.07.2015 року по 07.07.2015 року ОСОБА_4 , діючи умисно, авіаційним шляхом, за допомогою мотодельтаплану моделі «МД-0178» із встановленим несертифікованим саморобним обладнанням для виконання авіаційно-хімічних робіт, порушуючи вищезазначені нормативно правові акти, а саме: не перевіривши вимоги до пестицидів та агрохімікатів, їх біологічну ефективність щодо цільового призначення, безпечність для здоров`я людини та навколишнього природного середовища, умови дотримання регламентів їх застосування, відповідність санітарним нормам та іншим нормативно-правовим актам, не маючи державної реєстрації технічного засобу та встановленого на ньому саморобного обладнання, порушуючи загальні вимоги щодо застосування пестицидів і агрохімікатів, не маючи допуску (посвідчення) на право роботи із зазначеними пестицидами і агрохімікатами, не перевіривши чи був проведений комплекс заходів відповідно до регламентів, встановлених для певної ґрунтово-кліматичної зони, з урахуванням попереднього агрохімічного обстеження ґрунтів, даних агрохімічного паспорта земельної ділянки (поля) і стану посівів, діагностики мінерального живлення рослин, прогнозу розвитку шкідників і хвороб, не перевіривши чи дозволені пестициди і агрохімікати до використання в Україні, у тому числі для застосування авіаційним методом, не перевіривши чи існують особливості застосування пестицидів і агрохімікатів на ділянці наданої для обприскування, порушуючи регламенти та санітарні норми і правила застосування пестицидів і агрохімікатів, не надавши жодної оцінки стану рослин та рослинного сусідства, перебування поруч із зоною обприскування населених пунктів, не попередивши фактичних власників, як полів зони обприскування, так і тих, що розташовані поруч, не отримавши жодних висновків державних служб контролю щодо необхідності агрохімічного втручання у процес росту рослинності, не обравши відповідні агрохімічні речовини у необхідних дозах та пропорціях, проявляючи таким чином злочинну недбалість, здійснив обприскування рослин соняшника на полях № 1, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , розташованих на території АДРЕСА_1 та № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , розташованих на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що належать фермерському господарству « ОСОБА_5 »., хімічними речовинами, які відповідно до висновку експерта № 6849 від 05.09.2016 року є «прометрином» та «метсульфурон-метилом» і використовуються у сільському господарстві у якості гербіциду, що відповідно до довідкової літератури «гербіциди - хімічні препарати (або їхні композиції), що використовуються для боротьби з небажаною рослинністю; в разі невмілого чи надмірного використання призводить до забруднення ґрунту і води, що, у свою чергу, викликає загибель птахів і дрібних тварин, і навіть створює загрозу здоров`ю людини». Своїми діями, ОСОБА_4 , знищив рослинність на землях сільськогосподарського призначення іншим загально небезпечним способом, а саме хімічним забрудненням.

Внаслідок злочинної недбалості ОСОБА_4 , були знищені рослини соняшника «P64E20» площею 96,52 га на полі № 4, рослини соняшника «P64E20» площею 97,4 га на полі № 3,рослини соняшника «P64E20» площею 124 га на полі №2, рослини соняшника «P64E20» площею 62,32 га на полі №1, рослини соняшника «P64E20» площею 11,35 га на полі №49, рослини соняшника «P64E20» площею 58 га на полі № НОМЕР_5 , спричинивши при цьому потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 2390964 гривні 99 копійок, що є іншими тяжкими наслідками.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 245 КК України, тобто знищення рослинності на землях сільськогосподарського призначення іншим загальнонебезпечним способом, що спричинило інші тяжкі наслідки.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушенняобґрунтовано підозрюється ОСОБА_4

17 червня 2021 р. ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000947 від 08.07.2015 р.було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 245КК України.

29 червня 2021 р. прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_6 відомості щодо ОСОБА_4 були виділені в окреме провадження за № 0000362 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 245 КК України.

30 червня 2021 р. слідчим Новомосковського РВПГУНП в Дніпропетровській області було перекваліфіковано склад кримінального правопорушення внесеного до ЄРДР за № 0000362 з ч. 1 ст. 245 КК України на ч. 2 ст. 245 КК України.

01 липня 2021 р. ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000362 від 29 червня 2021 р. було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 245 КК України.
В судовому засіданніслідчий зазначив, що клопотання підтримує, ОСОБА_5 буде подавати позов, однак ще не подав.
В судовому засіданні власник ОСОБА_7 пояснив, що квартира йому не належить, мотоцикл належить брата, автомобіль продав 5 років тому, тому заперечує в накладенні арешту на майно, можливо це особа з однім прізвищем.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані до нього копії документів, вважає клопотання не обґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню.
Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 червня2021 р.за № 0000362 з правовою кваліфікацією ч.2ст. 245 КК України.

Слідчим суддею також досліджено протокол заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07.07.2015 р., протокол огляду місця події від 07.07.2015 р., протокол огляду місця події від 08.07.2015 р., протокол огляду від 08.07.2015 р., протокол допиту потерпілого ОСОБА_5 від 08.07.2015, протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 08.07.2015 р., протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 08.07.2015 р., протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_5 від 07.08.2015 р., висновком експерта № 6849 від 05.09.2016 р., повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 17.06.2021 р.,повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 від 01.07.2021 р.

Відповідно до інформаційної довідки № 263521675 інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відсудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 29.06.2021 за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно до закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки(Відомості Верховної Ради (ВВР), 2015, № 26, ст.219)» 19.02.2016 р. було офіційно змінено вулиці, площі та проспекти міста Дніпродзержинська, а саме проспект 50 років СРСР змінено на проспект Наддніпрянський. 16.05.2016 р. було офіційно змінено назву міста Дніпродзержинськ на назву Кам`янське.

Відповідно зареєстрована на ОСОБА_4 квартира зі старою назвою адреси: АДРЕСА_2 має нову назву адреси: АДРЕСА_3 .

Відповідно до систему ІПНП Інформаційно-телекомунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» станом на 30.06.2021 р. за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на об`єкти рухомого майна, а саме: мотоцикл марки «Honda», модель «XRV 750» сірого кольору, номерний знак « НОМЕР_6 », номер шасі (VIN) « НОМЕР_7 » та автомобіль марки «Mazda», модель«5» сірого кольору, номерний знак « НОМЕР_8 », номер шасі (VIN) « НОМЕР_9 ».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-УПІ від 18 лютого 2016 р., який набрав чинності 28 лютого 2016 р., арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:збереження речових доказів;спеціальної конфіскації;конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правовупідставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди,яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на нормизакону.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;перелік і види майна, що належить арештувати;документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України.

Однак зазначених вимог закону слідчий, не дотримався.Так, із клопотання слідчого про арешт майна, зяким він звернувся до слідчого судді вбачається, що він, як на підставу для накладення арешту на майно, посилається на ч. 2 ст. 170 КПК України та зазначає, що з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої злочином, однак слідчий суддя встановив що,клопотання слідчогонеміститьпосилань на заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов, а є лише посилання про намір потерпілого ОСОБА_5 подати цивільний позов з метою відшкодування спричиненого йому матеріального збитку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий суддя встановив, що слідчий не довів слідчому судді, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням до суду.
Дослідивши клопотання слідчого, керуючись принципом верховенства права, реалізуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що у даному випадку стороною обвинувачення, в розумінні вимог статті 173 КПК України, не доведено правової підстави для арешту вказаного у клопотанні майна, можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, не доведено та не зазначено конкретних фактичних обставин, які виправдовували б такий спосіб втручання у права та інтереси особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт, тому слідчий суддя вважає, що наявні підстави для відмови у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на квартиру розташована за адресою: АДРЕСА_3 , мотоцикл марки «Honda», модель «XRV 750» сірого кольору, номерний знак « НОМЕР_6 », номер шасі (VIN) « НОМЕР_7 » та автомобіль марки «Mazda», модель «5» сірого кольору, номерний знак « НОМЕР_8 », номер шасі (VIN) « НОМЕР_9 ».

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
постановив :

в задоволенні клопотання слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно що належить ОСОБА_4 : квартиру АДРЕСА_4 , мотоцикл марки «Honda», модель «XRV 750» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_6 , номер шасі (VIN) « НОМЕР_7 » та автомобіль марки «Mazda», модель «5» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_8 , номер шасі (VIN) « НОМЕР_9 », - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1