Провадження № 1-кс/947/8220/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000784 від 20.04.2021 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка, Роздільнянського району, Одеської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
1. Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання з боку сторони обвинувачення.
Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальної цінністю.
Відповідно до ч.1 ст.3, ч.1 ст.16 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини та жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність.
Статтею 20 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.
Однак, ОСОБА_5 попираючи норми моралі, встановлені в суспільстві та правові засади українського законодавства, перебуваючи з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла чотирнадцяти років, у сімейних відносинах, свідомо використовуючи довіру, авторитет та вплив на малолітню особу, особливо вразливу щодо неї ситуацію неспроможності чинити опір та залежного становища, вчинив ряд статевих злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості стосовно останньої, при наступних обставинах.
Так, у період часу з 2018 року по 03.04.2021, у с. Єгорівка, Роздільнянського району, Одеської області спільно мешкають ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебувають у фактичних шлюбних відносинах та мають спільну дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Крім того, з ними спільно проживають діти останньої, у тому числі і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У невстановлений час, у невстановленому місці, у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення фізичних дій поєднаних з сексуальним насиллям над малолітньою ОСОБА_7 , не пов`язаних із проникненням в тіло останньої, достовірно знаючи про те, що вона не досягла чотирнадцяти років та визначив її об`єктом власних злочинних посягань.
З метою реалізації своїх злочинних намірів, в 2019 році, більш точні час та дата під час досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_5 почав розповідати малолітній ОСОБА_7 про статеві відносини між людьми, їх зміст та дії, які вчиняються при цьому, таємність вчинення, не повідомляти сторонніх про їх наявність тобто шляхом психологічного впливу на останню, схилив потерпілу до вчинення дій, направлених на задоволення власної статевої пристрасті.
Таким чином, ОСОБА_5 , створив прийнятні умови (місце, час, спосіб) вчинення злочину та інших обставин, необхідних для реалізації своїх злочинних намірів.
Так, у період часу з 2019 року по 03.04 2021 року у різний час доби, систематично, ОСОБА_5 перебуваючи у різних місцях Роздільнянського району Одеської області, які виключають викриття його дій сторонніми особами, свідомо використовуючи довіру, авторитет та вплив на малолітню ОСОБА_7 , особливо вразливу щодо неї ситуацію, неспроможності чинити опір та залежного становища, неодноразово, шляхом вчинення фізичних дій, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не досягла чотирнадцяти років, вчиняв над нею сексуальне насилля шляхом оголення як статевих органів останньої так і власного статевого органу, демонстрації його потерпілій, викликаючи тим самим власне статеве збудження та у послідуючому отримуючи при цьому статеве задоволення.
Крім того, під час вчинення вказаних дій ОСОБА_5 оголяв тіло потерпілої, поєднував свої дії із схилянням малолітньої ОСОБА_7 до стимуляції належного йому статевого органу, неодноразово торкався ним до різних частин тіла останньої, у тому числі і статевих органів, викликаючи тим самим у неї неприємні відчуття та не проникаючи при цьому в тіло.
При цьому, ОСОБА_5 використовуючи довіру, авторитет та вплив на малолітню потерпілу, особливо вразливу щодо неї ситуацію неспроможності чинити опір та залежного становища, враховуючи особливості психіки малолітньої ОСОБА_7 у понятті так званого «магічного мислення» (якщо так чинять зі мною дорослі, то це правильно), неодноразово пояснював та наголошував їй про те, що дорослим не потрібно розповідати про так звані ігри з останніми мотивуючи це тим, що це їх з ним таємниця, про яку ніхто не повинен знати, особливо мати - ОСОБА_8 , яка дізнавшись про вказане може важко захворіти або навіть померти.
29.04.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України.
Оскільки на теперішній час в рамках даного кримінального провадження не зменшилися ризики, які існували на момент застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, а завершити досудове розслідування не видається за можливе з об`єктивних причин, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного.
2. Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримала у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що підозра необґрунтована, ризики відсутні та необґрунтовані.

Крім того, від захисника надійшло клопотання про витребування в органів досудового слідства та дослідження в судовому засіданні протоколів допиту свідків, допитаних за клопотанням сторони захисту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 29.04.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, а саме у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчиненні таких діянь щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.
Крім того, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.
Слідчим суддею в судовому засіданні під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою були також досліджені за клопотанням сторони захисту протоколи допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ..
Дослідивши вказані протоколи допиту свідків, слідчий суддя приходить до переконання, що вказані покази свідків не спростовують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.
Крім того, відносно доводів сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не було надано доказів винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, слідчий суддя зазначає, що вказані доводи є передчасними, оскільки на теперішній час здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, проводяться слідчі та інші процесуальні дії для встановлення обставин події, проте зібрані на даний час докази по кримінальному провадженню є достатніми для висновку поза розумним сумнівом про наявність на теперішній час обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.
4.2. Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2021 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід тримання під вартою строком до 27.06.2021 року.
При вирішенні питання щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, зокрема, те що ОСОБА_5 підозрюється в вчинені злочину, пов`язаного із вчиненням дій сексуального характеру відносно малолітньої особи (дівчина 12 років), без її добровільної згоди, у зв`язку з чим, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, продовжує існувати.

Ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні продовжує існувати, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

Наведені обставини свідчать про продовження існування ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, направлених на незаконний вплив на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що перебування у статусі підозрюваного може викликати у ОСОБА_5 активні дії щодо впливу на потерпілу та свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки потерпіла та свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надавалися на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України, враховуючи положення ч. 4 ст. 95 КПК України, згідно яких суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
4.3. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2021 року, строк досудового розслідування кримінального провадження №0000784 від 20.04.2021 рокубуло продовжено до 29.08.2021 року, оскільки за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, зокрема, одержати висновок компютеро-технічної експертизи; провести тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні мобільних операторів України; відповідно до ст. 71 КПК України, провести детальний аналіз з`єднань по абонентським номерам мобільних телефонів щодо яких отримано ухвали суду про здійснення тимчасового доступу; встановити та допитати свідків та очевидців вказаних кримінальних правопорушень та за необхідності провести одночасні допити; за необхідністю, призначити відповідні судові експертизи; відповідно до встановлених під час досудового розслідування обставин, надати кваліфікаційну оцінку діям підозрюваного, відповідно до вимог КК України; виконати інші слідчі дії, необхідність у виконанні яких виникне в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

4.4. Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжних заходів у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є неможливим з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваною обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000784 від 20.04.2021 року - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, до 23.08.2021 року, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі "Одеській слідчий ізолятор".
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1