Дата документу 22.07.2021 Справа № 554/9486/20
Провадження № 1кс/554/6716/2021
Справа 554/9486/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.07.2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову від 09.03.2021р. слідчого четвертого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000276 від 02.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України про відмову у визнанні потерпілим. В обґрунтування вимоги скасування оскаржуваної постанови та визнання його потерпілим, заявник, вважає вказану постанову необґрунтованою, незаконною та такою, що не відповідає вимогам КПК України та Конституції України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Слідчий до судового засідання не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи доходить наступного.

Згідно п.5 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому слідстві, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчими слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000276 від 02.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

03.03.2021 до ТУ ДБР у м. Полтаві надійшла заява ОСОБА_3 від 25.02.2021 щодо залучення його до вказаного кримінального провадження в якості потерпілого, вручення йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, призначення йому захисника в порядку ст. 46 КПК України.

09.03.2021 р. постановою старшого слідчого четвертого слідчого відділу слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 у визнанні ОСОБА_3 потерпілим відмовлено.

Відповідно ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Так згідно постанови слідчого четвертого слідчого відділу слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 у визнанні ОСОБА_3 від 09.03.2021 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, з посиланням на те, що в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні будь-яких даних (підтверджуючих документів), які б свідчили про те, що ОСОБА_3 завдано будь-яку моральну, фізичну чи майнову шкоду, на даний час не встановлено та самим ОСОБА_3 не надано.

У відповідності до положень ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Таким чином, ст. 55 КПК України передбачає в обов`язковому порядку наявність складу злочину, наявність причинно-наслідкового зв`язку між злочином, та як наслідком його вчинення завданою моральною, фізичною або майновою шкодою. Крім цього зі змісту статті випливає необхідність реальної наявності такої шкоди.

У ході розгляду зазначеного клопотання не встановлено обставин, які свідчать про завдання ОСОБА_3 моральної, фізичної або матеріальної шкоди.

Сам факт внесення відомостей до ЄРДР за заявою певної особи, з певною кваліфікацією, жодним чином не свідчить про те, що мало місце вчинення злочину, тим більше з тією кваліфікацією, яку у заяві зазначив заявник, адже згідно ч. 1 ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

На такий обов`язок слідчого, прокурора також вказують вимоги п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення.

Виходячи з зазначених вище норм КПК України прямо зобов`язує уповноважених осіб вносити відомості до ЄРДР за заявою особи, без жодної перевірки чи аналізу вказаної заяви на наявність у діях певних осіб ознак складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У зв`язку з викладеним слідчий прийшов до висновку про відсутність у клопотанні ОСОБА_3 про визнання потерпілим останнього, у кримінальному провадженні за його заявою, та матеріалах справи достатніх даних, які б свідчили про факт спричинення ОСОБА_3 моральної, фізичної чи майнової шкоди, також на даний час об`єктивно не встановлено у діях поліцейських ознак складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя погоджується з вказаною постановою слідчого та не вбачає підстав для її скасування, оскільки постанова слідчого є мотивованою, слідчим зазначено, з яких мотивів він дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим.

При цьому слідчий суддя бере до уваги, що згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 23.07.2021 .

Слідчий суддя ОСОБА_1