СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2544/21
ун. № 759/7387/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2021 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014666 від 25.09.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ст. 356, ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 388 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, а саме:
- житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24;
- земельна ділянка з кадастровим номером :01:034:5011, загальною площею 1,1435 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24).
Заборонити вчиняти державним і приватним нотаріусам Міністерства юстиції України, державним реєстраторам комунальних, державних та інших установ, підприємств, організацій будь-які нотаріальні, реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна:
?житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;
?земельна ділянка з кадастровим номером :01:034:5011, загальною площею 1,1435 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Клопотання обґрунтовано тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Офісу Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0014666 від 25.09.2015 за фактами заволодіння чужим майном шляхом обману, підробки і використання завідомо підроблених офіційних документів, самоправства та незаконних дій, щодо об`єктів нерухомого майна, на які накладено арешт, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ст. 356, ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 388 КК України.
У ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 розробив детальний злочинний план та створив організовану злочинну групу для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом обману, використовуючи завідомо підроблені офіційні документи, тим самим позбавивши права власності на об`єкти нерухомості громадян, шляхом вчинення злочинних дій у складі організованого угрупування, до якої входять: пособники, виконавці з числа співробітників банківської установи, директорів і фінансистів ТОВ «СВ ФІНАНС», ТОВ «ЛЕВЕЛЗ», оцінювачів ТОВ «Міжрегіональний експертно-правовий центр», а також приватні нотаріуси Київського міського нотаріального округу.
На даний час у рамках указаного вище кримінального провадження досліджується причетність: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також інших членів зазначеної вище злочинної групи до фактів заволодіння об`єктами нерухомого майна у місті Києві, Київській області, інших регіонах України, шляхом підроблення документів, печаток, штампів, бланків, та використання підроблених документів, а саме:
1) 12.05.2015 факт шахрайського заволодіння будинком АДРЕСА_1 та земельною ділянкою за вказаною адресою, шляхом укладання підроблених документів між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «СВ ФІНАНС», з подальшою державною реєстрацією права власності на вказані об`єкти за ОСОБА_7 , спричинивши ОСОБА_15 і ОСОБА_16 майнову шкоду в особливо великому розмірі.
2) 29.05.2016 факт шахрайського заволодіння квартирою АДРЕСА_2 , шляхом укладання удаваних договорів позики та іпотеки між ОСОБА_6 та ОСОБА_17 , спричинивши останній майнову шкоду в розмірі 7 856 285 грн.
3) 20.09.2016 факт шахрайського заволодіння грошовими коштами у сумі 350 000 доларів США, які належали ОСОБА_18 , шляхом укладання підроблених договорів позики та іпотеки, предметом якої виступала квартира АДРЕСА_2 , спричинивши ОСОБА_18 майнову шкоду в розмірі 9 128 000 грн.
4) 21.10.2016 факт шахрайського заволодіння грошовими коштами у сумі 5 200 000 грн., які належали ОСОБА_19 , шляхом укладання підробленого договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , спричинивши ОСОБА_19 майнову шкоду в особливо великих розмірах.
5) 08.11.2016 факт шахрайського заволодіння квартирою АДРЕСА_2 , шляхом укладання підроблених реєстраційних документів ТОВ «ЕТ-Амперсанд» від імені ОСОБА_19 , спричинивши останній майнову шкоду в особливо великому розмірі.
6) 07.12.2016 факт шахрайського заволодіння квартирою АДРЕСА_3 , шляхом укладання підробленого договору купівлі-продажу квартири між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , спричинивши ОСОБА_20 майнову шкоду в особливо великому розмірі.
7) 03.10.2016 факт шахрайського заволодіння будинком АДРЕСА_4 та земельною ділянкою, шляхом укладання підроблених документів між ПАТ «Укрсоцбанк», ТОВ «ЛЕВЕЛЗ», та ОСОБА_6 , спричинивши ОСОБА_21 майнову шкоду в особливо великому розмірі.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_15 пояснив, що у 2005 році він відкрив кредитну лінію в банку ПАТ «Даніель» та отримав кошти в розмірі близько 1,5 млн.доларів США. Цільове призначення кредиту будівництво нового житлового будинку. До 2008 року новий будинок було побудовано та введено в експлуатацію за адреса: АДРЕСА_1 . У 2008 році він перекредитувався у ПАТ «УніКредит Банк». Сума кредиту на момент перекредитування за Договором № MRTG-35 від 23.06.2008 складала 1 113 491 долар США. На забезпечення виконання основного зобов`язання за вищевказаним договором 23.06.2008 був укладений Договір іпотеки № MRTG-05/S, предметом іпотеки за яким виступає житловий будинок за вищевказаною адресою, та земельна ділянка площею 0,1435 га, що розташована за тією ж адресою. Упродовж 2008-2011 року він регулярно сплачував цей кредит згідно графіку. Але з жовтня 2011 року, в зв`язку з різким ростом курсу долара та зміною економічної ситуації в країні, потерпілий вже не зміг більше вчасно виплачувати доларовий кредит.
26.03.2015 потерпілому надійшов Лист-довідка від ПАТ «Укрсоцбанк» до факторингової компанії ТОВ «СВ Фінанс» про готовність до відступлення свого права вимоги за Договором кредиту № MRTG-35 від 23.06.2008 на користь ТОВ «СВ Фінанс» за суму 4 500 000 грн. Далі, 21.05.2015 ТОВ «СВ Фінанс» підготувало лист про відступлення права грошової вимоги та заміну кредитора на ОСОБА_7 . Приблизно у травні 2015 року потерпілому зателефонував невідомий чоловік, який представився ОСОБА_22 та повідомив, що він тепер являється новим кредитором і запропонував зустрітися. Під час зустрічі між потерпілим та ОСОБА_6 , останній запропонував, щоб ОСОБА_15 , негайно їхав з ним до його нотаріуса для підписання та укладання договору про передачу йому у власність будинку потерпілого, за адресою: АДРЕСА_1 , а також укладання договору про повернення йому 300 000 доларів США, відповідно до графіку, який він напише; укладання договору оренди будинку. Але від цих пропозицій потерпілий категорично відмовився. У подальшому, шляхом відкритого проникнення до приватного будинку, спричинення тілесних ушкоджень потерплим, група невідомих осіб у грудні 2015 року самовільно зайняли будинок, на який ОСОБА_6 мав документи, щодо реєстрації права власності за його рідним братом ОСОБА_7 .
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 12.06.2015 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України, право власності на житловий будинкок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24) та земельну ділянку, загальною площею 0,1435 га, за вказаною адресою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24), зареєстровано за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , та іншими невстановленим досудовим розслідуванням особами, з метою незаконного збагачення, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_15 , не має можливості повернути, зазначені в іпотечному договорі від 23.06.2008 грошові кошти, штучно створили умови, за яких ОСОБА_15 , втратив право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельною ділянкою за вказаною адресою, спричинивши останньому майнову шкоду в особливо великому розмірі.
Згідно отриманої 06.04.2021 інформації з Державного реєстру право власності на предмет злочинного посягання житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24) та земельною ділянкою з кадастровим номером :01:034:5011, загальною площею 0,1435 га за вказаною адресою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24), на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу № 327 та № 328 від 25.04.2016 є ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене, нерухоме майно житловий будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24) та земельна ділянка за вказаною адресою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24) є предметами (об`єктами) кримінально протиправних дій, у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом та дане майно повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи третій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнуто мети застосування даного заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, розпорядження, користування, перетворення, приховання майна) на певне майно, а тому перешкоджатиме встановленню істини у зазначеному вище кримінальному провадженні.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем житлового будинку та земельної ділянки, на яку просять накласти арешт. Зазначеним нерухомим майном ОСОБА_4 володіє з часу укладення договорів купівлі-продажу від 25.04.2016 року, його не відчужив і не знищив. Станом на сьогодні не було пред`явлено жодних позовів про визнання договорів недійсними, ОСОБА_4 не було допитано в рамках кримінального провадження, а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Слідчий суддя, ознайомившись із матеріалами клопотання, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України).
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно норм ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Однак, із наданих суду доказів вбачається придбання ОСОБА_4 у 2016 році заявленого до арешту будинку на підставі договору купівлі-продажу, який не визнано недійсним та не оспорювався в судовому порядку, а тому підстав в накладенні арешту в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014666 від 25.09.2015, суд не вбачає. Не доведено слідчому судді необхідність накладення такого арешту на вказане у клопотанні майно і з інших підстав, які передбачені ст. 170 КПК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність передбачених кримінальним процесуальним законодавством підстав для задоволення клопотання про арешт майна.
У зв`язку з викладеним, керуючись ст.ст. 36, 98, 131, 132, 170, 171, 173, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014666 від 25.09.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190.
Ухвала слідчого судді підлягає апеляційному оскарженню протягом п`яти днів з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1