ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2119/21 Справа № 214/3910/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000066 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, українки, незаміжньої, що не працює, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено долю речових доказів у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.

Цим вироком дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками: незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, 18.03.2021 року, приблизно о 18-00 годині, ОСОБА_7 , проходячи по вул. Ярослава Мудрого в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, біля дерева, знайшла паперовий пакунок з наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, та вирішила залишити його при собі, щоб в подальшому вжити, без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваних нею дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, підняла вищевказаний паперовий пакунок з наркотичним засобом та поклала до лівої кишені куртки, в якій вона була вдягнена, тим самим незаконно придбала та стала незаконно зберігати при собі.
В подальшому, 18.03.2021 року, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , була зупинена працівниками поліції.
Того ж дня, 18.03.2021 року, в період часу з 20-23 годин по 20-40 годин, слідчим СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, в ході проведення поверхневого огляду, у ОСОБА_7 , в лівій кишені куртки, в якій вона була вдягнена, було виявлено паперовий пакунок, в середині якого знаходилися 15 паперових пакетиків, заповнених речовиною, яка, згідно з висновком експерта №СЕ19/104-21/11750-НЗПРАП від 15.04.2021 року, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Маса метадону становить 1,2866 г, що згідно з Наказом Міністерства охорони здоров`я №188 від 01.08.2000 року відноситься до невеликого розміру.
Вказаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, ОСОБА_7 незаконно придбала та зберігала при собі без мети збуту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити свій вирок, визнати ОСОБА_7 винною за ч. 1 ст. 309 КК України за кваліфікуючими ознаками - незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 (сімнадцяти тисяч) гривень.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд першої інстанції призначив покарання обвинуваченій у вигляді обмеження волі, яке не може бути призначено, відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, оскільки у ОСОБА_7 мається на утримані малолітній син - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому на даний час 8 повних років, що не передбачено Кримінальним кодексом України.
Також суд невірно кваліфікував дії обвинуваченої, вказавши, що за ч. 1 ст. 309 КК України дії обвинуваченої кваліфікуються як - незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, оскільки відповідно до матеріалів кримінального провадження у ОСОБА_7 виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення, просив її задовольнити в повному обсязі.
Обвинувачена та захисник не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.
У відповідності до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухвалене з дотриманням вимог матеріального права кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.
Колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки кримінальне провадження розглянуто в порядку ст. ст. 381, 382 КПК України, порядок застосування яких не був порушеним.
Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора про скасування вироку суду в частині призначеного покарання ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів, вважає обґрунтованими, і такими, що заслуговують на увагу.
Як вбачається з резолютивної частини вироку, ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено їй покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
Між тим, згідно із ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_7 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказані відомості про особу обвинуваченої ОСОБА_7 та положення закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції при призначенні останній покарання залишились без належної правової оцінки, у зв`язку з чим рішення суду про призначення ОСОБА_7 покарання саме у виді обмеження волі є помилковим і суперечить положенням закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Відтак, суд першої інстанції не взяв до уваги зазначене обмеження та не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню у даному випадку, що є підставою для скасування вироку в цій частині та ухвалення нового відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України.
Разом з тим, призначаючи ОСОБА_7 покарання, колегія суддів згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченої, яка за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони, раніше не судима, на обліку в КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» у лікаря-психіатра не перебуває, але з вересня 2016 року зверталася за медичною допомогою до лікаря-нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання декількох психоактивних речовин, синдром залежності, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття; обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів дійшла висновку, що покарання ОСОБА_7 повинно бути призначено в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 (сімнадцяти тисяч) гривень.
На думку колегії суддів, таке покарання колегія суддів вважає, що буде достатнім для виправлення засудженої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Крім того, під час апеляційного перегляду знайшли своє підтвердження доводи прокурора про те, що судом першої інстанції у порушення вимог ст. 374 КПК України при кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_7 було помилково зазначено про кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ознаками: незаконного придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження у ОСОБА_7 виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Враховуючи те, що суд першої інстанції при кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України припустився помилки та неправильно кваліфікував дії обвинуваченої, а саме за ознаками незаконного придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, замість правильного: за ознаками незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у зв`язку з чим доводи прокурора заслуговують на увагу та вирок суду щодо ОСОБА_7 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підлягає скасуванню, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині кваліфікації дій обвинуваченої та призначеного покарання, з ухваленням нового вироку в цій частині.
Ухвалюючи новий вирок, колегія суддів дії ОСОБА_7 кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Тому, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду підлягає скасуванню в частині кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України та в частині призначеного їй покарання, з ухваленням нового вироку.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 413, 419 КПК України, апеляційний суд,-
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України в частині кваліфікації дій та призначеного покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким дії ОСОБА_7 кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4