Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1326/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

за участю : прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

його представника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.02.2021 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна та накладено арешт на майно, а саме : автомобіль марки «Фольксваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 , який відповідно до бази даних Інтерполу знаходиться у міжнародному розшуку як викрадений на території Чилі 25.11.2011 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , акт технічного стану транспортного засобу №6976/20/010097 від 13.04.2020 року, договір комісії №6976/20/010097 від 13.04.2020 року, акт огляду реалізованого транспортного засобу №6976/20/010097 від 13.04.2020 року та тимчасово позбавлено власників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 і третіх осіб права відчуження, розпорядження та користування.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання з огляду на те, що автомобіль марки «Фольксваген Поло» викрадений на території Чілі та перебуває у міжнародному розшуку, а вилучені документи є речовими доказами у кримінальному провадженні та відповідають критеріям визначеним у ст.98 КПК України. Крім того, обмеження шляхом заборони на його відчуження, користування та розпорядження відповідає принципам розумності та співмірності та існує необхідність збереження зазначеного речового доказу та запобігання приховуванню або зміні стану вказаного майна.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді власник майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на автомобіль марки «Фольксваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 , належного на праві власності ОСОБА_7 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчим суддею не враховано, що слідчий не звертався до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на огляд автомобіля, а тому постанова про визнання вказаного майна речовим доказом є недопустимим доказом. Крім того вказує, що слідчим суддею при задоволенні клопотання прокурора не враховано, що згідно даних інтерполу в міжнародному розшуку перебуває автомобіль «Фольксваген Поло» з номером кузова автомобіля НОМЕР_4 та номером двигуна автомобіля НОМЕР_5 , а тому накладення арешту на автомобіль «Фольксваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 , належного на праві власності ОСОБА_7 є безпідставним. Посилається на те, що клопотання не містить відомостей щодо пред`явлення підозри будь-яким особам в даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідача, власника майна, його представника які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги і просили її задовольнити, прокурора який не заперечував, щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумної підозри вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Як зазначено в клопотанні про накладення арешту на майно, досудовим розслідуванням встановлено, що 02.02.2021 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення стосовно того, що 02.02.2021 року близько 09-00 год. за адресою : Житомирська область, Житомирський район, с. Довжик, вул. Богунська, 1-А, на території ТСЦ №1841 виявлено автомобіль марки « Фольксваген Поло» д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 , який відповідно до бази даних Інтерполу знаходиться у міжнародному розшуку як викрадений на території Чилі 25.11.2011 року та котрий відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу поставлений на облік на території України 22.06.2011 року, що свідчить про наявність ознак підробки документів вказаного автомобіля. Кримінальне провадження зареєстроване за№0000004 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання з огляду на те, що автомобіль марки «Фольксваген Поло» викрадений на території Чілі та перебуває у міжнародному розшуку, а вилучені документи є речовими доказами у кримінальному провадженні та відповідають критеріям визначеним у ст.98 КПК України. Крім того, обмеження шляхом заборони на його відчуження, користування та розпорядження відповідає принципам розумності та співмірності та існує необхідність збереження зазначеного речового доказу та запобігання приховуванню або зміні стану вказаного майна.

Однак, під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції прокурором, був наданий висновок експерта від 31.03.2021 №СЕ-19/106-21/2967-КДТЗ за результатами судової криміналістичної експертизи, проведеної у кримінальному провадженні №0000004 від 02.02.2021 року. Згідно вказаного висновку ідентифікаційний номер двигуна « НОМЕР_6 » наданого на дослідження автомобіля марки «VOLKSWAGEN POLO» з прикріпленим р.н. НОМЕР_1 на момент дослідження зміні не піддавався і являється первинним.

Таким, чином докази, які були надані в суді апеляційної інстанції спростовують доводи клопотання прокурора та висновки слідчого судді про про наявність, передбачених законом підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , на території ТСЦ №1841, а саме : автомобіль марки «Фольксваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 , який відповідно до бази даних Інтерполу знаходиться у міжнародному розшуку як викрадений на території Чилі 25.11.2011 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , акт технічного стану транспортного засобу №6976/20/010097 від 13.04.2020 року, договір комісії №6976/20/010097 від 13.04.2020 року, акт огляду реалізованого транспортного засобу №6976/20/010097 від 13.04.2020 року.

За таких обставин та враховуючи думку прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що слід задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_7 , ухвалу слідчого судді, якою задоволено клопотання прокурора про арешт майна скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.02.2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна та накладено арешт на майно, а саме : автомобіль марки «Фольксваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 , який відповідно до бази даних Інтерполу знаходиться у міжнародному розшуку як викрадений на території Чилі 25.11.2011 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , акт технічного стану транспортного засобу №6976/20/010097 від 13.04.2020 року, договір комісії №6976/20/010097 від 13.04.2020 року, акт огляду реалізованого транспортного засобу №6976/20/010097 від 13.04.2020 року та тимчасово позбавлено власників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 і третіх осіб права відчуження, розпорядження та користування скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, а саме : автомобіля марки «Фольксваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 , який відповідно до бази даних Інтерполу знаходиться у міжнародному розшуку як викрадений на території Чилі 25.11.2011 року, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , акта атехнічного стану транспортного засобу №6976/20/010097 від 13.04.2020 року, договіру комісії №6976/20/010097 від 13.04.2020 року, акта огляду реалізованого транспортного засобу №6976/20/010097 від 13.04.2020 року.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: