Справа № 755/6066/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3259/2021 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.78 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю

прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановлене вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направлено його для відбування покарання, призначеного вказаним вироком за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Вказане рішення мотивоване тим, що засуджений двічі без поважних причин не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та двічі вчинив адміністративні правопорушення, за що на нього накладалися адміністративні стягнення, а саме: 28 липня 2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 28 липня 2020 року за ч.2 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції дійшов до висновку, що дані обставини свідчать про систематичне порушення засудженим умов відбування покарання з випробуванням, а також небажання останнього стати на шлях виправлення.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції захисником засудженого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 був обмежений в праві на отримання належної правової допомоги для захисту своїх прав, свобод та законних інтересів. Розгляд подання інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області ОСОБА_9 про направлення звільненого ОСОБА_7 від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року відбулося за відсутності захисника.

Адвокат зазначає, що в частині звинувачення засудженого ОСОБА_7 , щодо невиконання ним норм кримінально-виконавчого законодавства, не всі докази є належними і допустимими.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , на підтримку поданої апеляційної скарги, позицію прокурора - ОСОБА_6 , яка не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності з п.8 ч.1 ст.537 КПК України суду надано право під час виконання вироків вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного судом.

Згідно з ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Із положень ч.3 ст.166 КВК України вбачається, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

На думку колегії суддів, при постановленні оскаржуваної ухвали зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до вказаного вироку на ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та попереджений про відповідальність за систематичне вчинення адміністративних правопорушень та невиконання покладених на нього судом обов`язків.

05 жовтня 2020 року ОСОБА_7 був письмово попереджений про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Однак, засуджений під час іспитового строку не виконував покладені на нього судом обов`язки, а саме двічі без поважних причин не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та двічі вчинив адміністративні правопорушення, за що на нього накладалися адміністративні стягнення, а саме: 28 липня 2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 28 липня 2020 року за ч.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вказане беззаперечно свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення, так як він не з`являється на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин (згідно з ч.3 ст.164 КВК України документального підтвердження про поважність причин неявок не надав), систематично притягувався до адміністративної відповідальності.

Не виконанням обов`язків згідно ч.3 ст.166 КВК України вважається те, що засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги щодо істотного порушення судом першої інстанції норм кримінального процесуального законодавства, зокрема і права на захист, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Адже участь у даній категорії проваджень захисника не є обов`язковою, відповідно до вимог КПК України, а будь-яких об`єктивних обставин, які б свідчили про те, що засуджений ОСОБА_7 був обмежений в реалізації свого права на захист, не встановлено.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін.

Керуючись ст.78 КК України, ст.ст.404, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановлене вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направлено його для відбування покарання, призначеного вказаним вироком за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі без змін.

Головуючий :

Судді :