Дата документу 22.07.2021 Справа № 554/1670/21
У Х В А Л А

22 липня 2021 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000609 від 24.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 255-1 КК України про продовження строку тримання під вартою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и л а :

До суду надійшло клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .
Подане клопотання слідчий мотивує тим, що Слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000609 від 24.12.2020 за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 255-1 КК України.

Таким чином, унаслідок вчинення вказаних умисних протиправних дій ОСОБА_7 підозрюються у незаконному носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст.263 КК України, підозрюється:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кременчук, Полтавської області, українець, громадянин України, не працюючий, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

26.03.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189 КК України.

30.04.2021 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України.

29.03.2021 підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці, тобто до 26.05.2021 року.

25.05.2021 підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.07.2021 року.

20.07.2021 продовжено строк досудового розслідування до 5-ти місяців, а саме до 26.08.2021.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих правопорушеннях ОСОБА_7 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупностіПрокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник просили обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Слідчий суддя, заслухавши сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшла наступного висновку.
Строк дії запобіжного заходу підозрюваному закінчується 24.07.2021, однак закінчити досудове розслідування до даного терміну не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу.
20.07.2021 продовжено строк досудового розслідування до 5-ти місяців, а саме до 26.08.2021.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_7 , на даному етапі досудового розслідування підозрюється у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, за які законодавством передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, не зменшилися ризики того, що він може не з`являтися на виклики слідчого, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання:

- спробам переховуватися ним від слідчого, прокурора та суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж провадженні;

- продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення;

- спробам знищити речові докази;

- іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Як ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України, варто розцінювати наступні обставини:

1. Можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість вчинених ним злочинів, за вчинення яких передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, зможе ухилятися від органів слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення.

2. Можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.
Так, як підозрюваному ОСОБА_7 відомо місце проживання потерпілого та свідків та осіб, які приймали участь у проведенні обшуків в якості понятих. Зміна показань потерпілого та свідків на користь підозрюваного унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності.

3. Можливість знищити, або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Під час досудового розслідування не всі речові докази були встановлені, знарядь які використовувались для вчинення розбійного нападу, про які йому достовірно відомо. Окрім цього наразі встановлюється повне коло осіб, причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, в т.ч. які забезпечували тимчасове зберігання викраденого майна у потерпілого, з якими ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може оговорити захисну позицію.

Перебування на волі, тобто застосування будь-якого запобіжного заходу окрім тримання під вартою, не забезпечить встановлення об`єктивної істини у вказаній справі, не сприятиме викриттю усієї злочинної діяльності ОСОБА_7 , який через інших невстановлених слідством осіб, що мають особисту зацікавленість, зможе знищити або сховати речові докази.

Крім того, в ході слідства необхідно провести відповідні слідчі дії та перевірити підозрюваного на причетність до вчинення інших злочинів.

4. Можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вказаний ризик є можливим з огляду на те, що ОСОБА_7 інкримінується вчинення через незначний проміжок часу ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189 КК України, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, що свідчить про небажання підозрюваного ставати на шлях виправлення та про схильність останнього до злочинної діяльності. А отже, лише безальтернативне обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом припинення системної злочинної діяльності підозрюваного.

Дані щодо офіційного працевлаштування підозрюваного відсутні.

Відсутність будь-яких засобів для існування: офіційних джерел доходів, постійного або тимчасового місця роботи є неспростовним ризиком вчинення злочинів ОСОБА_7 у майбутньому.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , з наступних причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 підозрюється у кримінальних правопорушеннях, що є тяжкими та особливо тяжкими злочинами.

- особиста порука - на адресу слідчого відділу та прокуратури не надходили для розгляду письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_7

- застава - слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_7 , рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу. Крім того, не здобуто достатніх відомостей про наявність офіційного джерела прибутку у підозрюваного. Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
- домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 вчинив тяжкі та особливо тяжкі злочини, а тому підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків та нових злочинів.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Утримання підозрюваного під вартою до завершення розслідування та виконання указаних слідчих та процесуальних дій є вимушеною необхідністю, яка зумовлена забезпеченням виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам останнього: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Ураховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі; наявність ризиків, які на даний час не зменшилися та дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спроби переховуватися від слідства та суду, може продовжити злочинну діяльність, може незаконно впливати на свідків у провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя дійшла висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою.
Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Також, враховуючи положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Вказані слідчим обставини свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та у повній мірі виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 180, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:
Клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000609 від 24.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 255-1 КК України про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з 24.07.2021 року до 26.08.2021 року в межах строку досудового розслідування.

Зобов`язати слідчого, який вніс клопотання про продовження строку тримання під вартою, повідомити родичам заарештованого про його задоволення.
Кінцевим днем тримання під вартою визначити 26 серпня 2021 року
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1