Єдиний унікальний номер 728/973/21
Номер провадження 1-кс/728/218/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2021 року Слідчий суддя Бахмацького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження,-
В С Т А Н О В И Л А :
У судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити з вказаних у ній підстав та додатково пояснив, що дізнавач свідомо не бажає перевіряти очевидні факти щодо самозахвату ОСОБА_5 успадкованої ОСОБА_3 після смерті батька земельної ділянки, зокрема не допитує свідків та не надає йому для ознайомлення матеріали кримінального провадження.
Дізнавач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України, відсутність дізнавача не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , повно та всебічно дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Положення ст.284 КПК України передбачають підстави закриття кримінального провадження, у тому числі у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.
Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні рішення слідчого про закриття кримінального провадження можуть бути оскаржені заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
За змістом положень ст.ст.283, 284 КПК України, закінчення досудового розслідування - це завершальний етап стадії досудового розслідування, у межах якого підбиваються підсумки роботи слідчого, дізнавача і прокурора щодо вирішення завдань кримінального провадження, аналізуються всі зібранні докази та приймається підсумкове рішення у справі на стадії досудового розслідування.
Після виконання вимог ст.91 КПК України, а саме встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, досудове розслідування (дізнання) визнається закінченим, тобто, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась не перевіреною.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, дізнавачем, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно з ч.1, п.7 ч.2 ст.40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 цього Кодексу.
Згідно з п.2 ч.5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина постанови дізнавача повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Оскаржувана ОСОБА_3 постанова дізнавача СД ВП№1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 30.04.2021 про закриття кримінального провадження мотивована поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , результатами огляду земельної ділянки, інформацією, наданою Бахмацькою сільською радою та Бахмацьким районним судом Чернігівської області, висновками земельно-технічної експертизи.
Зокрема, в ході допиту потерпілого ОСОБА_3 останній повідомив, що 13.09.2019 він виготовив технічну документацію на земельну ділянку з кадастровим номером :09:000:0537, площею 3.9857 га, яку успадкував після смерті батька. Суміжна земельна ділянка з кадастровим номером :09:000:0061, площею 5.3486 га була успадкована сестрою потерпілого ОСОБА_9 після смерті матері та у вересні 2018 року передана у користування ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_3 вважає, що ОСОБА_5 незаконно обробляє його земельну ділянку з кадастровим номером :09:000:0537.
Виходячи із пояснень ОСОБА_5 , останній має земельну ділянку в х.Пашків. Встановивши власників суміжних земельних ділянок він у 2015 році запропонував ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надати належні їм земельні ділянки у користування, уклав договори оренди та обробляв земельні ділянки. 20.09.2018 він уклав договір емфітевзису з ОСОБА_9 , яка успадкувала земельну ділянку після смерті своєї матері. 26.01.2015 ОСОБА_9 надала ОСОБА_5 довіреність на здійснення операцій по оформленню документації на земельну ділянку. Технічна документація була виготовлена ОСОБА_8 . Власниками земельних ділянок, якими користувався ОСОБА_5 є він особисто, ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Станом на 06.05.2019 земельної ділянки ОСОБА_3 у вищевказаному земельному масиві не було. У червні 2019 року ОСОБА_3 вчинив сварку з ОСОБА_5 з приводу того, що ніби-то він незаконно обробляє належну ОСОБА_3 земельну ділянку, при цьому ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_3 , що обробляє лише ті земельні ділянки, на які має відповідні договори.
Також, у ході допиту в якості свідка ОСОБА_8 дізнавачем було встановлено, що він виготовляв технічну документацію на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_3 , після чого останній не звертався до нього із заявою про виділення в натурі на місцевості вказаної земельної ділянки, що унеможливлює встановлення її меж.
Окрім того, постанова мотивована тим, що 21.01.2021 був проведений огляд земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:0537, яка належить ОСОБА_3 , в ході якого було встановлено, що земельна ділянка не використовується для вирощування сільськогосподарських культур; 27.01.2021 призначено земельно-технічну експертизу, відповідно до висновків якої порушення меж земельних ділянок відсутнє, земельна ділянка площею 3.9857 га з кадастровим номером :09:000:0537 не накладається на земельну ділянку площею 5.3486 га з кадастровим номером :09:000:0061, дві земельні ділянки є суміжними, тобто мають спільну межу; згідно з інформацією, яка надійшла від Бахмацької сільської ради та від Бахмацького районного суду Чернігівської області, у період з червня 2019 по 09.07.2020 та у період з червня 2019 по 15.07.2020 відповідно ОСОБА_3 з приводу врегулювання земельного спору з ОСОБА_5 не звертався.
З огляду на встановлені обставини, дізнавач дійшов висновку, що в діях ОСОБА_5 відсутній прямий умисел, тобто суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, оскільки обробляючи земельні ділянки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_5 не знав, що обробляє земельну ділянку ОСОБА_3 , оскільки вона не була виділена у натурі на місцевості, а тому дізнавач прийняв рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Отже, у даному випадку дізнавачем було закрито кримінальне провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.
Вказаний висновок дізнавача, на думку слідчого судді повністю ґрунтується на законі, виходячи з наступного.
Як було встановлено в судовому засіданні, кримінальне провадження за ч.1 ст.197-1 КК України, було розпочато 24.10.2019 за заявою ОСОБА_3 щодо самовільного зайняття земельної ділянки.
Положеннями ч.1 ст.197-1 КК України передбачена кримінальна відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Предметом даного кримінального правопорушення є земельна ділянка як об`єкт права власності.

Основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, є право власності на землю (право володіння і користування землею).

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки.

Самовільне зайняття ділянки - це активні протиправні дії по заволодінню (захопленню) всупереч встановленому порядку земельної ділянки. Остання належить на праві власності іншій особі (фізичній чи юридичній), яка володіє нею на інших законних підставах (наприклад, на підставі договору оренди). Причому земельна ділянка для винної особи є чужою, вона не має необхідних і достатніх прав на володіння, користування чи розпорядження ділянкою як власник чи як особа, якій надано право постійно чи тимчасово володіти і користуватися нею.

Самовільне зайняття земельної ділянки з об`єктивної сторони може полягати у різних діях - у незаконному огорожуванні ділянки, знищенні і встановленні «своїх» межових знаків, у протиправному використанні землі у своїх потребах: обробка, удобрення землі, насадження насіння, дерев чи кущів, виконання меліоративних, інших робіт, завезення і розміщення будівельних матеріалів тощо. Але у всіх випадках особа протиправно заволодіває земельною ділянкою, вчинює відносно неї певні дії як «власник» чи «законний користувач» і при цьому порушує суб`єктивні інтереси учасників земельних правовідносин у галузі правомірного використання, відтворення та охорони земель.

Для встановлення об`єктивної сторони цього кримінального правопорушення слід встановити не тільки самовільне зайняття земельної ділянки, але й настання суспільно небезпечних наслідків - спричинення її власнику чи законному володільцю значної шкоди. Виходячи із примітки до ст.197-1 КК України, шкода визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.197-1 КК України, визнається закінченим з моменту самовільного зайняття ділянки і настання вказаних суспільно небезпечних наслідків.

Суб`єкт даного кримінального правопорушення є загальний.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується умисною виною: особа усвідомлює, що самовільно, з порушенням встановленого порядку займає (захоплює) чужу для неї земельну ділянку, передбачає, що власнику чи законному володільцю буде спричинена її діями значна шкода, і бажає цього.

Не може вважатися самовільним зайняттям земельної ділянки її використання орендарем на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 21.11.2000 між ОСОБА_13 та ОСОБА_5 був укладений договір оренди земельної частки (паю), згідно з яким ОСОБА_13 передав, а ОСОБА_5 прийняв в оренду земельну частку (пай) розміром 3.9857 га (а.с.5).
Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_3 отримав у спадщину від свого батька ОСОБА_13 земельну ділянку, площею 3.9857 га на території Бахмацької сільської ради з кадастровим номером :09:000:0537 (а.с.9).
02.04.2021 був складений акт виносу меж земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:0537 в натурі (на місцевості) (а.с.10).
Будь-які накладення земельних ділянок чи порушення меж, виходячи із висновку земельно-технічної експертизи, відсутні, земельна ділянка площею 3.9857 га з кадастровим номером :09:000:0537 не накладається на земельну ділянку площею 5.3486 га з кадастровим номером :09:000:0061, дві земельні ділянки є суміжними, тобто мають спільну межу.
Окрім того, виходячи із наявних у матеріалах кримінального провадження протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копій довіреностей та договорів, а також пояснень та протоколу допиту ОСОБА_5 , останній користувався земельними ділянками громадян на підставі укладених з ними договорів (к.п. а.с. 94, 95,129-130, 143-146, 147,155-158, 213, 216-217, с.п. а.с. 5).
Таким чином, земельною ділянкою, яка належала батьку ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у свій час користувався на підставі договору оренди, що спростовує доводи ОСОБА_3 , викладені у поданій слідчому судді скарзі та надані у судовому засіданні щодо наявності умислу у ОСОБА_5 на самовільне зайняття земельної ділянки.
При цьому незгода ОСОБА_3 з технічною документацією, виготовленою на його замовлення ФОП ОСОБА_8 не свідчить про наявність у даному випадку складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України. Дане питання підлягає урегулюванню у цивільно-правовому порядку.
Таким чином, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виникли цивільно-правові відносини з приводу користування земельною ділянкою, межі якої в натурі були виділені лише 02.04.2021, а тому дізнавач дійшов правильного висновку щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.
Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову та можливість і порядок оскарження постанови.
Виходячи із встановлених у судовому засіданні обставин та проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження №0000048 відповідає вимогам ст.110 КПК України і підстав для задоволення вимог скарги, яка фактично стосується того, що дізнавач не встановив певних обставин, які вважає за необхідне встановити ОСОБА_3 і не досяг бажаних ним результатів, не вбачає.
Керуючись ст.ст.284, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 30.04.2021 про закриття кримінального провадження №0000048 відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів. У разі, якщо ухвала слідчого судді була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Повний текст ухвали виготовлений 18.05.2021 о 08:15 год.

Слідчий суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1