Дата документу 09.06.2021 Справа № 554/5347/21
Провадження №1-кс/554/9205/2021
У Х В А Л А
іменем України
09 червня 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000172 від 30 травня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

Дізнавач звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави із клопотанням, в якому просив накласти арешт в рамках кримінального провадження №0000172 від 30 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на речі та документи, вилучені за результатами огляду 04 червня 2021 року у ОСОБА_4 згідно з наведеним у клопотанні переліком, визначивши їх місце зберігання у камері речових доказів ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул.Стрітенська, 16 до вирішення справи по суті.
Клопотання мотивоване тим, що СД відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні. Досудовим розслідуванням установлено, що 28.05.2021 року ОСОБА_5 виявила, що зникла її банківська картка АТ «КБ «А-Банк» та знято грошові кошти в сумі 24000,00 грн. 04 червня 2021 року в ході проведення огляду гр. ОСОБА_4 добровільно видала предмети, котрі приніс додому її син ОСОБА_6 згідно з наведеним переліком, які було вилучено та передано на зберігання до камери речових доказів. Дізнавач зазначає, що в даному випадку вищевказані речі є предметами вчинення злочину та зберегли на собі його сліди, їх збереження у кримінальному провадженні необхідне для подальшого проведення судових експертиз та слідчих дій з метою встановлення всіх обставин події кримінального правопорушення, що відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню. У зв`язку з викладеним, у дізнавача виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно із забороною розпоряджатись ним, оскільки є достатні підстави вважати, що не застосування такого заходу може призвести до можливої втрати майна та його відчуження третім особам. Таке обмеження права власності буде відповідати завданням кримінального провадження, співрозмірним з огляду на обставини кримінального провадження. На підставі викладеного, просить задовольнити подане клопотання.
Дізнавач СД ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, направила заяву, в якій просить проводити розгляд клопотання про арешт майна без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Вивчивши наявні матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Частиною третьою статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні посадової особи, яка звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно відповідно до вимог ст.170 та ст.173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна.
Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
З огляду на вищевказані положення кримінального процесуального закону доводи апелянта щодо відсутності передбаченого законом права у дізнавача звертатися до слідчого судді із клопотанням про арешт майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до матеріалів справи в провадженні СД ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172 від 30 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Згідно з фабулою витягу до ЄРДР внесені відомості про те, що 28 травня 2021 року ОСОБА_5 виявила, що зникла її банківська карта № НОМЕР_1 АТ КБ «А-Банк» та знято грошові кошти в сумі 24000,00 грн.
За класифікацією кримінальних правопорушень, визначених ст.12 КК України, правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України віднесено до кримінальних проступків, щодо яких досудове розслідування здійснюється у формі дізнання.
В рамках даного кримінального провадження до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно звернувся дізнавач СД ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , тобто не уповноважена на те особа.
Відповідно до статей 3 та 40-1 КПК України дізнавач уповноважений в межах компетенції, передбаченої кримінальним процесуальним законом, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків та наділяється повноваженнями слідчого при здійсненні дізнання.
Однак, ч.1 ст.171 КПК України, що встановлює повноваження звертатися з клопотанням про арешт майна лише для прокурора та слідчого за погодження з прокурором, є спеціальною нормою, якій у разі розбіжності із загальною має надаватися перевага у застосуванні.
Оскільки приписи ст.171 КПК України носять імперативний характер, дізнавач не наділений правом на звернення до суду із клопотанням про арешт майна у тих справах, що перебувають у його провадженні. У даному випадку з таким клопотанням до слідчого судді мав право звертатися лише прокурор.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання про арешт майна потрібно відмовити.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 98, 131, 132, 170-173, 370, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000172 від 30 травня 2021 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1