ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/159/21 Справа № 199/124/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 - ОСОБА_2 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_3
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

адвокат ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року, якою було задоволено клопотання начальника сектору дізнання Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000027 від 12.01.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановленні слідчим суддею обставини.
Вказаною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання начальника сектору дізнання Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000027 від 12.01.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України.
Накладено арешт шляхом заборони відчуження (розпорядження) та користування на автомобіль марки Volkswagen Touareg, д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі від нього.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що відповідно до постанови від 12.01.2021 вилучений автомобіль марки Volkswagen Touareg, д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі від нього визнано речовими доказами.
Також, суд вказав, що арешт майна не тягне за собою непоправного обмеження охоронюваних законом прав та законних інтересів власника зазначеного майна. Відповідно до п. 1) ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів були всі підстави для накладення арешту на вищевказане майно.
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволені клопотання про накладення арешту на автомобіль.
Вважає ухвалу слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального законодавства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
На його думку, предметом скоєного проступку за ч.1 ст. 358 КК України може бути лише офіційний документ, визначення якого закріплене у примітці до даної статті, транспортні засоби, а також інше рухоме майно не можуть бути предметом даного кримінального правопорушення.
Вважає, що слідчий суддя в порушення вимог ч.2 ст.173 КПК України, не встановив того, що власник арештованого майна не є підозрюваним або обвинуваченим. В матеріалах клопотання про арешт майна немає жодних відомостей про внесення відомостей до ЄРДР, повідомлення про підозру у вчинення особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діянні, за якими предметом злочину може бути транспортний засіб.
Позиція учасників апеляційного процесу.
Адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати. Пославшись на експертний висновок, згідно якого свідоцтво про реєстрацію вилученого транспортного засобу не є підробленим.
Прокурор в апеляційному суді просив апеляційну скаргу також задовольнити.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, думку учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані матеріали, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Але, вказаних вимог Закону районний суд належним чином не дотримався.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами клопотання про накладення арешту по кримінальному провадженню по ст.358 ч.1 КК України на автомобіль марки Volkswagen Touareg, д.н. НОМЕР_1 , слідчий в клопотанні та слідчий суддя в ухвалі в порушення вимог ст. 170 КПК України, зазначаючи, що вказане майно є речовим доказом, не вказано на достатні підстави, що воно відповідає критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України та не вказано, яким саме.
На переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала не містить об`єктивно з`ясованих в судовому засіданні обставин з підтвердженням належними та допустимими доказами, які б свідчили про те, що автомобіль Volkswagen Touareg д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 та ключі від нього є доказом в кримінальному провадженні за фактом підроблення документів та пов`язаний із злочинною діяльністю або придбаний внаслідок здійснення злочину, а також не дано оцінки тій обставині, що володілець ОСОБА_9 є добросовісним набувачем вказаного транспортного засобу.
Апеляційному суду надано висновок експерта від 20.01.2021 року №19/104-7/7/69, згідно якого бланк серії СХТ №451602 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_3 , заповненого на ім`я ОСОБА_11 (на автомобіль Volkswagen Touareg, д.н. НОМЕР_1 ), відповідає за способом друку та спеціальними єлементами захисту аналогічним бланкам свідоцтв про реєстрацію ТЗ, що знаходяться в офіційному обігу на території України.
Колегія суддів зазначає, що статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії», що при утримувані державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку вимогам охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року, якою було задоволено клопотання начальника сектору дізнання Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000027 від 12.01.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,- скасувати.
Постановити нову, якою клопотання начальника сектору дізнання Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000027 від 12.01.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,- залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _____________ _____________
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5