Справа № 184/985/21
Номер провадження 1-кп/184/164/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000086 від 21.04.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

20.04.2021 приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився в приміщенні магазину «Продукти-192» ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого по вул. Г.України, будинок 6, м. Покров, Дніпропетровської області, де у нього виник кримінально протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, належного ТОВ «АТБ-Маркет».

Реалізуючи свій кримінально протиправний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_3 , 20.04.2021 о 18 годині 33 хвилини, перебуваючи в торгівельному залі магазину «Продукти-192» ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою вул. Г. України, 6 в м. Покров, Дніпропетровської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи впевненим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, із корисливих мотивів, з прилавку з алкогольною продукцією викрав пляшку віскі 0,7 л. Hankey Bannister Blend New Design в коробці 40 % об ск/бут., належну ТОВ «АТБ-Маркет», вартість якої складає 426,80 гривень.

Після цього, ОСОБА_3 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального проступку до кінця, намагався покинути місце вчинення кримінального проступку, але не зміг закінчити протиправні дії з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони магазину «Продукти-192» ТОВ «АТБ- Маркет».

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, що весною цього року, приблизно о 19 год. вечора, точну дату не пам`ятає, він зайшов в супермаркет «АТБ», розташований біля поліклініки у м. Покров. Перебуваючи всередині, переконавшись, що біля нього нікого не було і ніхто не помітить його дій, він вирішив взяти з прилавку пляшку віскі, яку поклав у задній карман одягнутих на нього штанів, розраховуючи, що зазначену пляшку ніхто не помітить, оскільки на ньому була вдягнута довга куртка. Потім він пройшов через касу, таким чином вчинив усі дії, які вважав, що були необхідні для вчинення крадіжки, проте, на виході із супермаркету був зупинений охоронником. Він ( ОСОБА_3 ) відразу віддав пляшку. У вчиненому щиро кається, засуджує свій вчинок.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, що підтверджується звукозаписом судового засідання (з 11 год. 25 хв. до 11 год. 27 хв. 17.06.2021 р.) та відповідною розпискою обвинуваченого, наявної в матеріалах справи, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів кримінального провадження, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, доходить висновку про те, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа вчинила всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, доведена повністю поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Також, відповідно до ч.3 ст.68 КК України, за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, судом визнається щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не судимий, офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, із задовільним станом здоров`я, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг від сусідів на останнього не надходило.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004, покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання, враховуючи відсутність в обвинуваченого постійного місця роботи та доказів наявності джерел доходу, що унеможливлює призначення останньому покарання у виді штрафу, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Підстав для застосування ст.69, 75 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовується. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовується.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1