Справа № 746/131/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року
Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

провівши в приміщенні Срібнянського районного суду Чернігівської області судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000007 від 10.01.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Красне Бахмацького району Чернігівської області, мешканця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, одруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Срібнянського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України.

Відповідно до обвинувального акта та вищевказаної угоди ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за обставинами, вказаними нижче.

Обвинувачений ОСОБА_5 у невстановлені дату та час, при здійсненні будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0513, розташованій за адресою:

АДРЕСА_1 , яка перебуває у його власності, будівель, а саме: будівлі магазину для торгівлі інструментами площею 26 м2, будівлі готелю площею 28 м2, будівлі площею 126 м2, в якій розташовані міні маркет, кафе-бар та банкетний зал, а також підсобної будівлі площею 29 м2, в якій розташований туалет, маючи умисел на самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні газопроводу АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ», діючи всупереч вимогам ст. ст. 112, 116- 126 Земельного кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, та в порушення вимог пункту 1.12 глави 1 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості № 285 від 15.05.2015 року, згідно якого: «З метою забезпечення безпечних умов експлуатації та виключення можливості пошкодження газорозподільної системи вздовж її траси в межах охоронної зони шириною 2 метри з обох боків від зовнішньої стінки газопроводу в плані не допускаються: обмеження доступу обслуговуючого персоналу у світлу пору доби, а при аварійній ситуації - цілодобово; складування матеріалів і устаткування, ведення земляних та будівельно-монтажних робіт, садіння дерев, улаштування стоянок автотранспорту, гаражів та інших споруд, у тому числі тимчасових», частково вчинив самовільне будівництво вказаних вище будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні газопроводу АТ «ЧЕРНІГІВГАЗ», загальною площею 0,0043 га. Площі самовільно зайнятих земельних ділянок, на яких ОСОБА_5 здійснено самовільне будівництво будівель, становлять наступні розміри: будівлі магазину для торгівлі інструментами - 0,0013 га, будівлі готелю - 0,0012 га, будівлі, в якій розташовані міні маркет, кафе-бар та банкетний зал - 0,0016 га, підсобної будівлі, в якій розташований туалет - 0,0002 га. Кримінальним правопорушенням ОСОБА_5 завдав інтересам держави збитки у сумі 617 грн. 63 коп.

Дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч. 4 ст. 197-1 КК України, як самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці, розташованій в охоронній зоні.

Під час досудового розслідування прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з другого боку, 25 березня 2021 року було укладено угоду про визнання винуватості. За умовами угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 , що виразились у самовільному будівництві будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці, розташованій в охоронній зоні, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України.

При узгодженні покарання сторони врахували особу підозрюваного

ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст. 66 КК України: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, та відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст. 67 КК України.

Зазначені пом`якшуючі покарання обставини, з урахуванням позитивної характеристики підозрюваного ОСОБА_5 , суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а тому, сторонами узгоджено застосування при призначенні ОСОБА_5 покарання ст. 69 КК України, тобто перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 197-1 КК України.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст. 66 КК України: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст. 67 КК України, сторони погодилися на призначення

ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 197-1 Кримінального кодексу України із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, надані прокурором, угоду про визнання винуватості, заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, які просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, як таку, що відповідає вимогам КПК України та КК України, та ухвалити вирок на підставі даної угоди, суд дійшов до висновку, що угода про визнання винуватості, яка укладена в даному кримінальному провадженні, підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Пунктом 1 частини 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, які передбачені ст. 473 КПК України, характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Умови даної угоди, на думку суду, відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; наявні фактичні підстави для визнання винуватості, тому угода може бути затверджена і на підставі угоди може бути ухвалений вирок. Крім того, судом береться до уваги, те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 березня 2021 року, укладену в смт. Срібне Чернігівської області між прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

На підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджене сторонами покарання за цим законом із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 5100 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування у розмірі 3922 грн. 80 коп.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляції до Срібнянського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: