Справа № 484/1473/21
Провадження № 1-кп/484/298/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду м. Первомайська кримінальне провадження №0000232 від 14.04.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Первомайськ Миколаївської області, українка, громадянки України, яка не є інвалідом, освіта середня, не працюючої, не заміжньої, на утриманні дітей не має, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , а зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок за встановлених органами досудового розслідування обставин, а саме:

ОСОБА_3 тимчасово проживала в квартирі своєї знайомої ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 . 13.04.2021 року близько 03:00 год. ОСОБА_4 поїхала по своїм справам, залишивши ОСОБА_3 в квартирі.

Після чого обвинувачена зайшла до спальної кімнати даного домоволодіння, де помітила на серванті особисті речі ОСОБА_4 . В той час у неї виник умисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами та речами ОСОБА_4 .

Реалізуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 з корисливих мотивів, 13.04.2021 року близько 03:00 год., розуміючи протиправний характер своїх дій, маючи прямий умисел на незаконне заволодіння чужим майном, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає і не може завадити їй, з корисливою метою, усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, шляхом вільного доступу, пройшла до спальної кімнати, де на серванті знайшла гаманець ОСОБА_4 . Достовірно знаючи, що в ньому є грошові кошти, ОСОБА_3 , відкрила його та виявила, грошові кошти у сумі 3800 гривень, якими таємно незаконно заволоділа.

Крім того, керуючись єдиним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, на серванті, на нижній полиці, ОСОБА_3 виявила жіночу шкіряну сумку білого кольору, вартістю 599 грн. 40 коп., жіночу шкіряну сумку рожевого кольору з надписом «FUERYA MILANO», вартістю 330 грн. 00 коп., якими також таємно незаконно заволоділа.

Після чого, ОСОБА_3 вийшла з викраденим майном з квартири, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 4729 грн.40 коп.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 23.04.2021 року щодо беззаперечного визнання нею своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю її захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачена визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 написала заяву 23.04.2021 року, в якій вказала, що погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також зазначила, що згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000232, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Згідно з ч. 2 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку повністю доведена та її дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, є кримінальним проступком.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше не судима, не заміжня, не працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за вчинений кримінальний проступок, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

В даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного нею кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Із урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_3 , обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обтяжуючих обставин скоєння кримінального проступку та відношення до скоєного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

Суд вважає, що вищевказані обставини дійсно можуть бути підставою для застосування саме цієї міри покарання, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, що також підтверджується її поведінкою після вчинення кримінального правопорушення, її критичним ставленням до нього, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.

Сума збитків завдана потерпілій ОСОБА_4 встановлена судом складає 4729 грн. 40 коп. , із них добровільно відшкодовано 2629 грн. 40 коп., проте цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирати.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: