Провадження № 1-кп/369/1037/21
В И Р О К
іменем України
24.02.21 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0005200 від 29.10.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Слобідка Кодимського району Одеської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:

28.10.20219 року о 18.22 водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford Transit», д/н НОМЕР_1 , рухаючись у лівій смузі руху по вул. Машинобудівників в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області в напрямку автодороги сполученням Київ Одеса, проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою, належним чином не відреагував на її зміну, порушуючи вимоги дорожньої розмітки 34.1.3 ПДР України, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху, виїхав на ліву смугу зустрічного напрямку та, продовжуючи рух, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, наблизившись до нерегульованого пішохідного переходу, визначеного дорожнього розміткою 1.14.1 «зебра», не зменшив швидкість руху, та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, чим створив небезпеку для його руху, як наслідок допустив наїзд передньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину автодороги з права на ліво відносно напрямку руху по пішохідному переходу.

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження у вигляді перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, яке утворилось від дії тупого (их) предмету (тів), яке, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 237/Е від 28.11.2019 року, відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, так як для зрощення перелому необхідній термін більше 21-го дня.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а саме: п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі), п. 11.4 (на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги), п. 18.1 (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека).

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. 11.4, п. 18.1 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості, отриманих потерпілим ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у висунутому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини ДТП, також вказав, що він сів за кермо без посвідчення водія, вважав, що досить вправно вміє водити автомобіль, проте не впорався з керуванням транспортним засобом, виїхав на зустрічну смугу та допустив наїзд на пішоходу, який переходив дорогу по пішохідному переходу. Вказав, що має намір відшкодовувати шкоди, але на даний час у нього бракую фінансів, у вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_5 27320,02 грн. завданої майнової шкоди, яка є витратами на лікування, та 70000 грн. завданої моральної шкоди.

Враховуючи позицію обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, і що відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, та останнім роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Тому судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого, дослідженням документів, які характеризують його особу, та документів, якими обґрунтовується цивільний позов.

На підставі викладеного суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в обсязі висунутого йому обвинувачення, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості та наслідки вчиненого ним діяння, характеризуючі дані його особи, ставлення до вчиненого та бере до уваги, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до нетяжких злочинів, ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено, а тому, з урахуванням встановлених судом обставин справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді обмеження волі з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Крім того суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , який має молодий вік, можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації, тому ухвалює рішення про звільнення обвинуваченого від призначеного основного покарання з встановленням на підставі ст. 75 КК України іспитового строку.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта, на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Вирішуючи питання про заявлений потерпілим цивільний позов, суд вважає, що дійсно ОСОБА_6 завдана майнова шкода, яка є вартістю лікування та підтверджена наданими представником потерпілого документами, а також моральна шкода, яка полягає у тривалому емоційному дискомфорті з приводу отриманих в ДТП травм, тому стягує на користь потерпілого з обвинуваченого 27320,02 грн. майнової шкоди та 70000 грн. моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0005200 у розмірі 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) грн. 10 коп.

Речовий доказ:
-автомобіль «Ford Transit», д/н НОМЕР_1 , який переданий на зберігання власнику ОСОБА_5 , залишити в його розпорядженні;

-диск з відеозаписом ДТП зберігати в матеріалах справи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 (двадцять сім тисяч триста двадцять) грн. 02 коп. майнової шкоди та 70000 (сімдесят тисяч) грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1