КРИМІНАЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа№ 170/3/21
Провадження № 1-кп/170/63/21
Шацький районний суд Волинської області
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2021 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 27.10.2020 року за № 0000048, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, на військовому обліку не перебуває, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

26 жовтня 2020 року, близько 13 години 10 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті конфлікту, що раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільно небезпечний характер своїх дій, під час суперечки з ОСОБА_6 , наніс йому один удар кулаком правої руки в ділянку носа з лівого боку, чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді синця на спинці носа в центрі, з переходом на нижнє повіко правого ока, після чого наніс йому два удари руками в ділянку нижньої щелепи, чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді саден на лівій щоці слизової оболонці нижньої губи справа, які, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, носять ознаки легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, суду надав покази про те, що 26.10.2020 року, близько 15 год., він перебував у своєму будинку з малолітнім сином. Даний будинок знаходиться приблизно за 50 м від подвір`я, де стався конфлікт. Почувши, що до його батька ОСОБА_7 під`їхав автомобіль, він виглянув у вікно та побачив автомобіль ОСОБА_6 , з якого вийшов обвинувачений зі своїм батьком ОСОБА_8 та матір`ю ОСОБА_9 . Він побачив, що вони почали сваритися з батьком, який був на подвір`ї. Він пішов до сина, а через трохи побачив, що ОСОБА_8 почав шарпати батька. Він вийшов з будинку, підійшов до них, та взявши за верхній одяг ОСОБА_8 відвів його від батька. ОСОБА_6 почав кричати «не зачіпай мого батька» та сказавши «я вам зараз зроблю» побіг до багажника автомобіля. Знаючи, що ОСОБА_6 ходив по селі із зброєю та погрожував односельчанам, він подумав, що в багажнику може бути зброя. Потерпілий хотів нанести йому удар кулаком правої руки в обличчя, однак він ухилився від удару та взявши ОСОБА_6 за кисть правої руки, заломив її за спину, відвів його та положив на землю. Коли він ложив ОСОБА_6 на землю, то ОСОБА_7 наніс потерпілому один удар правою рукою під око. Тоді він притиснув потерпілого за шию лицем до землі та запитав чи він заспокоївся, на що ОСОБА_6 відповів, що ні, але потім попросив його відпустити. Він відпустив потерпілого та підійшов до брата ОСОБА_10 і попросив щоб він викликав поліцію. ОСОБА_10 викликав поліцію. Він побачив, що в багажнику автомобіля зброї не було, тільки лежав лом. Після цього він сказав брату дивитися щоб вони не шарпалися, а сам пішов в хату до сина. Одягнув сина і побачивши, що приїхали працівники поліції, він вийшов до них. Поліцейський сказав ОСОБА_6 з батьками їхати в лікарню в смт. Шацьк, не звертаючи увагу на те, що ОСОБА_8 вкусив ОСОБА_10 за вухо і з нього йшла кров. Поліцейські в них взяли покази, батько написав заяву і він пішов до хати. Коли потерпілий приїхав до них, то в нього тілесних ушкоджень не було. Він тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не наносив. Конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 він не бачив. Цивільний позов обвинувачений не визнав в повному обсязі.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, його вина підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні надав покази, що 26.10.2020 року, близько 14 год., він зателефонував до ОСОБА_10 та повідомив, що приїде забрати генератор до мотоцикла. Разом з ним поїхали батько ОСОБА_8 та матір ОСОБА_9 . Коли вони приїхали на подвір`я ОСОБА_11 , то до них вийшов ОСОБА_10 з батьком ОСОБА_7 . Останній перебував в стані алкогольного сп`яніння і став ображати ОСОБА_8 та почав його шарпати. Він став заспокоювати ОСОБА_7 . В цей час прибіг ОСОБА_4 , та нічого не кажучи, вдарив його правою рукою в обличчя і він упав на спину на землю. Тоді ОСОБА_4 ще наніс йому удар кулаком правої руки в обличчя. ОСОБА_9 почала кричати і всі розійшлися. Конфлікт тривав близько п`яти хвилин. Він пішов в автомобіль, обтерся та викликав працівників поліції. Коли приїхали поліцейські то запитали, чи буде він звертатися в лікарню. Він ствердно відповів, після чого він з батьками поїхали в лікарню в смт. Шацьк. В лікарні його оглянув хірург, після чого вони поїхали у відділення поліції. Також його оглядав судово-медичний експерт. ОСОБА_7 йому тілесних ушкоджень не наносив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав суду покази про те, що в день конфлікту, він, його син та дружина поїхали додому до ОСОБА_11 забрати генератор до мотоцикла. До них вийшов ОСОБА_10 та його батько ОСОБА_7 . Брат обвинуваченого - ОСОБА_10 віддав ОСОБА_6 генератора, але той сказав, що цей генератор не їхній та кинув генератор на землю. Після чого виник конфлікт. ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, вчепився до нього, почав обзиватися. Тоді від бабиної хати прибіг ОСОБА_4 та, нічого не говорячи, вдарив сина правою рукою в обличчя, спочатку один раз, а потім другий раз. ОСОБА_6 впав на землю. Він хотів допомогти синові, тоді ОСОБА_7 вдарив його ногою під ребра, а ОСОБА_10 вдарив його ногою по зубах. ОСОБА_10 викликав працівників поліції та сказав, що до них приїхали зі зброєю, хоча ніякої зброї не було. Працівники поліції приїхали через 15-20 хв., подивилися в багажник, однак ніякої зброї не виявили. В сина було опухле обличчя. Після цього він,його син та дружина поїхали в лікарню в смт. Шацьк, де сина оглянув лікар. Через деякий час вони поїхали у відділення поліції для дачі свідчень.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надала суду покази про те, що 26.10.2020 року її син зібрався їхати до ОСОБА_11 забрати генератор до мотоцикла. Оскільки вона з чоловіком не хотіли відпускати його самого, тому вони поїхали всі разом. До них вийшов ОСОБА_10 та його батько ОСОБА_7 , які винесли генератора. ОСОБА_6 подивився на генератора та сказав, що це не його генератор, оскільки на генераторі, який він давав, була зроблена позначка, та кинув його на землю. ОСОБА_7 став кричати та лаятися, казав, що поверне кошти за генератора, почав її та чоловіка ображати. Її чоловік не витримав та також сказав ОСОБА_7 репліку. ОСОБА_7 став зачіпати її чоловіка і син став між ними. Тоді з дому прибіг ОСОБА_4 та вдарив сина рукою в обличчя, після чого останній впав на спину. ОСОБА_6 лежав на землі, ОСОБА_4 був на ньому та вдарив сина кулаком, а ОСОБА_7 його тримав. Син просив щоб його не били. Чоловік хотів допомогтиОСОБА_6 та нахилився до нього, однак його вдарив ОСОБА_7 ногою в бік. Після цього його ще вдарив ОСОБА_10 , наслідок чого чоловік впав, а ОСОБА_10 сів на чоловіка. Вона почала плакати та кричати, підійшла до ОСОБА_10 та за комір стягнула його з чоловіка. ОСОБА_10 викликав працівників поліції, а коли відпустили сина, то він також викликав працівників поліції. В сина було розбите перенісся та була кров на обличчі. Через деякий час приїхали працівники поліції і ОСОБА_7 сказав, що вони приїхали зі зброєю їх бити. Після цього вони поїхали в лікарню в смт. Шацьк, де зняли побої, а потім поїхали у відділення поліції для допиту. Коли почався конфлікт, то вона знімала його на мобільний телефон сина. Однак вказаний телефон син втратив.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надав суду покази про те, що 26.10.2020 року, біля 15 год., до нього зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що приїде забрати генератора до мотоцикла. Через 10-15 хв. потерпілий приїхав з матір`ю ОСОБА_9 та батьком ОСОБА_8 . Він разом з батьком ОСОБА_7 вийшли до них на подвір`я. ОСОБА_6 взяв генератора в руки та сказав, що це не його генератор та кинув його на землю. Після цього його батько сказав, що якщо це не їх генератор то вони відкуплять новий генератор. Тоді ОСОБА_8 почав ображати ОСОБА_7 нецензурними словами і вони почали шарпатися між собою. Цей момент побачив ОСОБА_4 , який підійшов до ОСОБА_8 , заламав йому руку, відвів його від батька до машини та поклав його на землю. В цей час потерпілий сказав «зараз я вам покажу» і відбіг до багажника свого автомобіля та хотів його відкрити, але ОСОБА_4 підбіг до нього та заламав йому руку. Коли обвинувачений ложив потерпілого на землю, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_6 удар правою рукою в обличчя. Що відбувалося далі він не бачив, бо в нього почався конфлікт з ОСОБА_8 , який підійшов взаді до ОСОБА_7 та хотів щось встромити в батька (цв`яха чи викрутку). Він підбіг до ОСОБА_8 , відштовхнув його, і між ними почалася бійка. ОСОБА_8 повалив його на землю та вкусив за праве вухо. Коли він піднявся, то конфлікт вже закінчився. ОСОБА_4 сказав викликати поліцію, а сам пішов до малолітнього сина. Він з мобільного телефону викликав працівників поліції і коли вони приїхали, то ОСОБА_4 прийшов до них. Працівники поліції сказали ОСОБА_12 їхати в лікарню, а самі залишилися їх допитувати. Весь конфлікт ОСОБА_9 знімала на мобільний телефон, однак на даний час вона заявляє, що вказаний мобільний телефон втрачений, хоча він бачив цей телефон в неї.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надав суду покази про те, що 26.10.2020 року, біля 14 год. 30 хв., до його сина ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що приїде забрати генератора до мотоцикла. ОСОБА_6 приїхав автомобілем разом з матір`ю ОСОБА_9 та батьком ОСОБА_8 . Він разом з сином підійшли до них і ОСОБА_10 віддав потерпілому генератора. ОСОБА_6 взяв генератора в руки, подивився на нього, та сказав, що це не його генератор і кинув його на землю. Він сказав ОСОБА_6 , що відкупить новий генератор. Потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння, почав його ображати нецензурними словами, скинув куртку, підійшов до нього та хотів взяти за груди. Його син ОСОБА_4 , який перебував на дворі біля своєї хати, приблизно за п`ятдесят метрів від них, побачив це і підійшов до ОСОБА_6 , двома руками заломив йому ліву руку та положив його на землю. Тілесних ушкоджень ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 не наносив. ОСОБА_8 підійшов до нього взаді та хотів вдарити чимось гострим. Це побачив ОСОБА_10 та відпихнув ОСОБА_8 , внаслідок чого ОСОБА_10 впав на землю, а ОСОБА_8 впав на сина та вкусив його за праве вухо. ОСОБА_6 почав проситися, щоб син його відпустив і ОСОБА_4 його відпустив. ОСОБА_6 сказав «зараз я вам покажу» і побіг до багажника автомобіля. Оскільки в потерпілого могла бути зброя в автомобілі, то він вдарив ОСОБА_6 один раз долонею правої руки (не кулаком) в обличчя. Пізніше він побачив, що в автомобілі лежав лом, а зброї не було. ОСОБА_9 стояла збоку та знімала конфлікт на мобільний телефон. Штандери хотіли сісти в машину і їхати, але вони їх затримали і не випускали з двору. ОСОБА_4 сказав ОСОБА_10 викликати поліцію, що той і зробив. Коли приїхали поліцейські то склали протоколи та сказали ОСОБА_12 їхати в лікарню. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 він не бачив. У той день, біля 10 год., він вживав спиртні напої, приблизно 150 грам.

Крім того, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України підтверджується також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.12.2020 року встановлено, що відомості про те, що ОСОБА_4 , близько 13 год., 26 жовтня 2020 року, перебуваючи на території господарства за адресою: АДРЕСА_1 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 , внесені 27.10.2020 року до ЄРДР за № 0000048, та кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України;

-рапортом старшого інспектора чергового Шацького ВП Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_13 про те, що 26.10.2020 року о 16 год. 10 хв. зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 26.10.2020 року о 14 год. 30 хв. лікар ОСОБА_14 виявив у ОСОБА_6 забійні садни обличчя та голови. Потерпілий звернувся самостійно разом із батьком, про те, що їх побили односельчани;

-повідомленням № 31 чергового лікаря ОСОБА_14 від 26.10.2020 року начальнику Шацького ВП Любомльського ВП ГУНП у Волинській області про отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень: забою лобної частини голови та обличчя;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.10.2020 року, у якому зафіксовано повідомлення ОСОБА_6 про те, що 26.10.2020 року, о 13 год. 20 хв., ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 , навпроти власного будинку наніс йому тілесні ушкодження;

-протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 22.11.2020 року, проведеного у період часу з 11 год. 40 хв. до 12 год. 06 хв., за участю ОСОБА_8 , відповідно до якого він детально розказав та показав як ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 удар кулаком правої руки в область носа, а після того, як останній впав на землю на спину, обвинувачений наніс йому два удари кулаком в нижню щелепу;

-протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 22.11.2020 року, проведеного у період часу з 11 год. 10 хв. до 11 год. 30 хв., за участю ОСОБА_6 , відповідно до якого він детально розказав та показав як ОСОБА_4 наніс йому удар кулаком правої руки в область носа, а після того, як він впав на землю на спину, обвинувачений наніс йому два удари кулаком в нижню щелепу;

-висновком експерта № 127, згідно якого експерт ОСОБА_15 в період часу з 27.10.2020 року по 05.11.2020 року провів судово-медичну експертизу, за результатами якої встановив, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: синець на спинці носа в центрі з переходом на нижнє повіко правого ока, який утворився внаслідок дії тупого предмету, можливо не більш чим за 1-2 доби до часу його освідування, садна на лівій щоці слизової оболонки нижній губі справа утворилися внаслідок дії тупих предметів з шорсткою або тупо-загостреною діючою поверхнею, можливо не більш чим за 1-2 доби до часу його освідування і як у своїй сукупності, так і кожне окремо, носять ознаки легких тілесних ушкоджень.

Суд критично відноситься до показів наданих ОСОБА_10 та ОСОБА_7 про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_6 нанесені ОСОБА_7 , оскільки такі покази надані близькими родичами обвинуваченого, та іншими доказами не підтверджуються. Крім того, як повідомив ОСОБА_7 , він завдав ОСОБА_6 один удар долонею правої руки в обличчя, і на думку суду таким ударом не можливо завдати зазначених у висновку експерта № 127 тілесних ушкоджень.

Посилання захисника обвинуваченого на те, що у висновку експерта № 127 зазначено, що 04.11.2020 року надано медичну карту амбулаторного хворого № 11259 Шацької РЛ на ім`я ОСОБА_6 , в якій хірургом зроблений запис про те, що у потерпілого наявні ссадини обличчя, лоба, верхньої губи, які він отримав під час виконання службових обов`язків 26.10.2020 року, о 14 год. 30 хв., під час сутички з співробітником в позаробочий час, тому вказаний висновок експерта є неналежним доказом, суд вважає безпідставними з наступних причин. Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 надав покази про те, що він є безробітним, при його огляді хірургом, він повідомляв останнього, що обвинувачений наніс йому тілесні ушкодження. Чому лікар зробив запис про те, що була сутичка його із співробітником в позаробочий час йому не відомо, можливо через те, що раніше він працював лісником, у зв`язку із чим на його медичній карті було вказано місце роботи. Крім того, в рапорті старшого інспектора чергового Шацького ВП Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_13 від 26.10.2020 року зазначено, що зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 26.10.2020 року о 14 год. 30 хв. лікар ОСОБА_14 , який оглядав потерпілого, виявив у ОСОБА_6 забійні садни обличчя та голови. Потерпілий зазначив, що його побили односельчани. Також у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.10.2020 року ОСОБА_6 повідомив, що 26.10.2020 року, о 13 год. 20 хв., йому наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 .

Тому суд вважає, що висновок експерта № 127 є обґрунтованим, таким, що об`єктивно узгоджується з іншими дослідженими судом доказами, підстав вважати його неналежним доказом судом не встановлено.
Невизнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, суд розцінює як намагання обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у заподіянні ОСОБА_6 умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Обставин, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , судомне встановлено.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, а тому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією частини статті, що передбачає покарання за вчинене кримінальне правопорушення.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

До початку судового розгляду ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення 3000 грн. моральної шкоди та витрат за надання правової допомоги у розмірі 1000 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що через протиправні дії обвинуваченого потерпілий зазнав нестерпного фізичного болю, пережив емоційний стрес, що призвело до зміни звичного способу життя, а саме порушення сну, швидкої втомлюваності, невпевненості в собі та переживань за зовнішній вигляд. Захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 подано відзив на вказану позовну заяву, в якому зазначено, що обвинувачений заперечує щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки він не заподіював ОСОБА_6 жодних тілесних ушкоджень, а тому вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні він не визнає. ОСОБА_4 також заперечує щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу, оскільки згідно квитанції від 10.02.2021 року кошти у сумі 1000 грн. були оплачені АБ «Ничая Василя», а договір про надання правової допомоги від 03.02.2021 року № 4 укладений з адвокатом ОСОБА_16 . Крім того, позивачем не надано суду ні детального опису робіт (наданих послуг), ні детального опису здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тому адвокат просила суд відмовити у задоволенні позову потерпілого в повному обсязі. З аслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення цивільного позову. Відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов. Згідно роз`яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При вирішенні цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода, яка заподіяна ОСОБА_6 полягає у фізичному болю та в душевних стражданнях, які він був змушений терпіти через отримані тілесні ушкодження, зміну усталеного ритму свого життя. Оскільки вина обвинуваченого ОСОБА_4 у заподіянні ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, а відтак - у заподіянні моральної шкоди, повністю доведена, виходячи з вимог ст. 128 КПК України, враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди для потерпілого у 3000 грн., та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілому та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яких доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року № 33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року № 37246/04). При вирішенні питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_6 не може бути позбавлений права на компенсацію коштів, які він оплатив за надання правової допомоги адвокатом, лише у зв`язку з тим, що договір про надання правової допомоги був укладений з адвокатом ОСОБА_16 , а оплата коштів ним була здійснена на рахунок адвокатського бюро «Ничая Василя», через неуважність або недбалість адвоката, який надав клієнту такі реквізити рахунку до оплати наданих послуг. Відповідно до договору № 4 про надання правової допомоги від 03 лютого 2021 року, укладеного між адвокатом ОСОБА_16 та ОСОБА_6 , розрахунку до вказаного договору сума процесуальних витрат потерпілого на правову допомогу становить 1000 грн. Враховуючи обсяг наданої правової допомоги адвокатом суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1000 грн. витрат за правову допомогу, що відповідає ступеню складності справи, часу витраченого адвокатом на надання правової допомоги та обсягу наданих послуг. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 3000 (три тисячі) гривень у відшкодування заподіяної моральної шкоди та 1000 (одну тисячу) гривень витрат на правову допомогу.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Шацький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1 Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області ОСОБА_1