Справа 688/1239/21
№ 1-кс/688/613/21
Ухвала
про накладення арешту на майно

22 квітня 2021 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000209 від 21 квітня 2021 року про накладення арешту на майно,

встановив:

Старший дізнавач СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000209 від 21 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання послався на те, що 20 квітня 2021 року близько 11:45 години, невстановлена особа, жіночої статті, знаходячись в кімнаті спальні будинку АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно викрала із шухляди та шкатулки гроші в сумі 900 злотих та пару золотих сережок, що належать ОСОБА_5

21 квітня 2021 року відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000209 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

21 квітня 2021 року ОСОБА_6 в присутності двох понятих добровільно надала працівникам Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області пару золотих сережок, 500 злотих та 400 гривень.

Постановою старшого дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 21 квітня 2021 року вищевказані сережки та грошові кошти оглянуто та визнано речовими доказами.

В подальшому під час досудового розслідування виникне потреба в проведенні судово-товарознавчої експертизи та використання як доказу під час судового засідання, у зв`язку із чим виникла необхідність у арешті речового доказу, так як у разі не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, це може призвести до зникнення, або пошкодження речового доказу, що призведе до перешкоджання та затягування в прийнятті процесуального рішення

Згідно з ч.1, 2 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач уповноважений, зокрема, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Дізнавач ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання у їх відсутність, підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка дізнавача та прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна, зокрема, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи, що пара золотих сережок, які 20 квітня 2021 року були викрадені з будинку ОСОБА_5 , є речовим доказом, містять сліди злочину, прокурором доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження речового доказу слід накласти арешт на майно із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися ним.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на пару золотих сережок, заборонивши власниці ОСОБА_5 , користувачу ОСОБА_6 та будь-яким іншим особам розпоряджатися і користуватися ними до прийняття відповідного рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню старшим дізнавачем СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: