В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001541 від 12.06.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області, здобув повну загальну середню освіту, не працевлаштований, не одружений, на утримані неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2020, приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, для здійснення крадіжки прибув до приміщення кабінету дезінфекції КУ «Міська клінічна лікарня №6», розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 27.
Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 підійшов до столу, де лежав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А30s», в корпусі бірюзового кольору, після чого, усвідомлюючи, що його злочинні дії ніким не помічені, таємно викрав вказаний мобільний телефон, який належав потерпілій ОСОБА_6 , після чого, ОСОБА_4 зник з місця вчиненого ним кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3966 грн. 67 коп.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, що кваліфікуються як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини, щиро розкаявся у вчиненому, надавши наступні пояснення по суті пред`явленого обвинувачення.

12.06.2020 він прибув до КУ «Міська клінічна лікарня №6», що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 27, де звернувся до потерпілої з проханням дати йому склянку води. Коли потерпіла вийшла з кабінету за водою, він побачив в неї на столі мобільний телефон в корпусі бірюзового кольору і вирішив викрасти його. Пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 заволодів зазначеним телефоном, вийшов на вулицю і рушив в напрямку вул. 12-ого Квітня в м. Запоріжжі. Усвідомлюючи, що потерпіла помітить зникнення телефону та звернеться до поліції з повідомленням про крадіжку, обвинувачений сховав телефон в купі будівельних матеріалів в районі вул. 12-ого Квітня в м. Запоріжжі. Невдовзі після цього його зупинили працівники поліції і запропонували видати їм викрадений телефон, на що він відповів згодою та показав їм місце, в якому його було сховано.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, оскільки викрадене майно їй повернуто, обвинувачений вибачився і вона прийняла його вибачення, просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних про особу обвинуваченого, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку. При цьому, судом було роз`яснено учасникам процесу про позбавлення їх права на оскарження даних обставин в апеляційному порядку.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку.

Також, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, проте, з його слів працює за договорами підряду вантажником на будівельному складі та має постійне джерело доходів, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: синдром алкогольної залежності.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

З урахуванням фактичних обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого та його негативного ставлення до вчиненого правопорушення, а також те, що тяжких наслідків від його дій не настало, за наявності обставин, які пом`якшують покарання, та враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України в межах санкції цієї статті, у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, що передбачений санкцією зазначеної норми, у редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення.
На думку суду, покарання у вигляді штрафу в такому розмірі буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню було проведено експертизу, висновки по якій покладено в основу обвинувачення, і органом досудового розслідування документально підтверджені процесуальні витрати на проведення судової експертизи у розмірі 490,35 грн., суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати із обвинуваченого ОСОБА_4 .

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстави для його обрання при ухваленні вироку відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати в розмірі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 35 коп.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А30s», в корпусі бірюзового кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 повернути власнику;

-силіконовий чохол з жовто-синім відливом, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 повернути власнику.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає.

В іншій частині вирок може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1