26.05.2021
Справа № 642/2457/21
1-кс/642/1385/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року суддя Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву ОСОБА_8 , про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_9 перебуває клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , який підозрюється за ч.4 ст.296 КК України.

ОСОБА_7 заявив відвід головуючому судді ОСОБА_9 із посиланням на те, що клопотання розглядає неповноважний суд, оскільки орган досудового розслідування Другий СВ ГУ ДБР м.Полтави, розташований не у м.Харкові, а тому, згідно територіальної підсудності, визначеній у ст.184 КПК України, слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова не має права розглядати таке клопотання. Тому, підставою для відводу є п.4 ч.1 ст.75 КПК України, тобто інші причини, що викликають сумнів у неупередженості судді.

Суддя ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, письмових пояснень не надав.

ОСОБА_7 та його захисники заяву про відвід підтримали та зазначили, що в межах територіальної юрисдикції ДБР м.Полтави може обслуговувати лише Жовтневий районний суд м.Полтави. Структурні підрозділи чи філії ДБР повинні бути зазначені в єдиному державному реєстрі юридичних осіб. Однак, клопотання про запобіжний захід було прийнято до розгляду слідчим суддею м.Харкова ОСОБА_9 . Мається усталена практика Верховного суду, що усі клопотання розглядаються лише за місцем знаходження слідчого органу тобто у місті Полтава. В зв`язку із цим, вбачається упередженість судді. Територіальна підсудність є суттєвою, однак суддя ОСОБА_9 не звернув уваги на це. Вони звернулися з клопотання щодо роз`яснень з приводу розгляду клопотань ДБР м.Полтави у суді міста Харкова.

Прокурор вважав, що підстав, які б виключали участь слідчого судді відповідно до КПК України, немає. Посилання на упередженість судді не доведені, і в чому така неупередженість полягає, не зазначено. Місцезнаходження Другого СВ ДБР у м.Харкові закріплено наказом ДБР від 01.03.2021р., і вказаний відділ розташований у м.Харкові по вул.Є.Котляра, 7 на території Холодногірського району м.Харкова, який обслуговується Ленінським районним судом м.Харкова. Крім того, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова було надано дозвіл на затримання підозрюваного, тому заява про відвід судді є затягуванням розгляду клопотання.

Суд, вислухавши прокурора та сторону захисту, перевіривши заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_9 , вважає що вона не підлягає задоволенню у зв`язку із наступним.

Як зазначив Європейський суд у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонностімає визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Основним завданням суду, як органу державної влади, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону № 2453-VI).

Вимогами Закону № 2453-УІ передбачено, що судді зобов`язані своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядали і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (пункт 1 частини четвертої статті 54 цього Закону).

Частина 1 ст. 75 КПК України містить перелік обставин, які унеможливлюють участь судді у кримінальному провадженні, пунктом 4 якої передбачені інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

При розгляді заяви про відвід, суд виходить з суб`єктивної оцінки стороною у справі щодо дій головуючого судді. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, заява про відвід судді має бути задоволена, якщо сторона має сумнів у безсторонності останнього, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Суд враховує зокрема, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IY, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права " ... якщо до складу суду існують сумніви в безпристрасності і справедливості, то такий суд повинен заявити самовідвід. Кожен суддя, у відносинах безпристрасності, якого є сумніви, повинен вийти із складу суду, розглядаючи справу. Інакше є недовіра" (Пьєрсак проти Бельгії, "Лангбергер проти Швеції". Критерії правової впевненості у справедливому розгляді судових справ підтверджені також у справі "Барановський проти Польщі №12718/87" та рішення у справі "Стіл проти Сполученого королівства" від 23.09.98 року.

Місцезнаходження Другого СВ ДБР у м.Харкові закріплено наказом ДБР від 01.03.2021р., і вказаний відділ розташований у м.Харкові по вул.Є.Котляра, 7 у Холодногірському районі, який обслуговується Ленінським районним судом м.Харкова. Дане клопотання слідчого Другого СВ ДБР у м.Харкові після надходження до Ленінського районного суду м.Харкова було передано системою авторозподілу судді ОСОБА_9 .

За таких обставин, факт розгляду слідчим суддею клопотання органу досудового слідства, слідчий відділ якого розташований на відповідній території, яку обслуговує даний суд, не може свідчити про упередженість судді.
В зв`язку з цим, заява про відвід задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_8 , про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 26.05.2021р.

Суддя: ОСОБА_1