Справа № 308/8713/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/8713/20, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000164 від 15.01.2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною освітою, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючого, вважається не судимим,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною освітою, одруженого, на утриманні 5 неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючого, раніше судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Козачки, Калінінградського району, Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з повною загальною освітою, одруженого, на утриманні двоє дітей, тимчасово не працюючого, раніше судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 187 КК України ,-
В С Т А Н О В И В :

На розгляді в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстр судових розслідувань за № 0000164 від 15.01.2020 року про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Необхідність продовження обвинуваченим запобіжних заходів, на думку прокурора, обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеними у ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, вчинити спроби незаконно впливати на свідків, потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, просив врахувати те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є раніше судимими. У зв`язку з викладеним, просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .
Захисник обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечив проти задоволення поданого прокурором клопотання. Вважає наведені прокурором ризики припущенням останнього, а тому просив змінити обраний відносно його підзахисних запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, або зменшити розмір призначеної судом застави.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підтримали думку свого захисника. Крім цього, ОСОБА_4 зауважив, що хворіє і в умовах СІЗО йому не надають належної медичної допомоги.
Захисник ОСОБА_7 залишив розгляд даного клопотання на розсуд суду.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши клопотання прокурора, матеріали кримінального провадження та додані до нього документи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд, незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.03.2020 року (справа № 308/505/20) застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, та встановлено розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 105 100 грн. Постановлено у разі внесення застави на ОСОБА_6 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, як вбачається із змісту зазначеної ухвали, слідчий суддя виходив із тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, враховано, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, і за який йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.
У подальшому, ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 неодноразово продовжувався аж до 09.08.2021 року включно.
Крім цього, ухвалою Ужгородського міськрайоного суду від 18.02.2021 року, обвинуваченому ОСОБА_6 поряд з продовженням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшено розмір застави до 90 800 грн.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськайонного суду Закарпатської області від 20.03.2020 року (справа № 308/505/20) обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування засобу електронного контролю та процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає ( АДРЕСА_3 ), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 29.04.2020 року, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.03.2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування засобу електронного контролю - скасовано та постановлено обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.05.2020 року включно.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як вбачається із змісту зазначеної ухвали апеляційного суду, колегія суддів виходила із тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, враховано, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.
У подальшому, ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 неодноразово продовжувався аж до 09.08.2021 року включно.
Статтею 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
За приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язане із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів судом встановлено, що стороною обвинувачення, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, у відповідності до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.
Суд враховує характер висунутого ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише його прав, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, наявність в нього родини, який одружений, відсутність у нього постійного місця роботи та джерела доходу, репутацію, який згідно з характеристикою за місцем проживання зарекомендував себе добре, майновий стан обвинуваченого, наявність у нього судимостей.
Разом з цим, суд бере до уваги тяжкість покарання за ч. 2 ст. 187 КК України, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вказаному злочині, враховує те, що докази, передбачені ст. 84 КПК України, із сторони обвинувачення та сторони захисту судом не досліджено, та з урахуванням наведених даних, суд вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім цього, суд вважає, що застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією ОСОБА_6 від суспільства буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків.
За таких обставин, виходячи з вимог ст. ст. 177, 178 КПК України та з огляду на тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу обвинуваченого, суд вважає, що належний контроль за поведінкою ОСОБА_6 та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, або зменшення розміру застави (не надано належних доказів на підтвердження необхідності та доцільності зменшення розміру), слід відмовити.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі провадження, не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.
Що стосується обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує характер висунутого йому обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише його прав, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, наявність в нього родини, який одружений, відсутність у нього постійного місця роботи та джерела доходу, репутацію, який згідно з характеристикою за місцем проживання зарекомендував себе добре, майновий стан обвинуваченого, наявність у нього судимостей.
Разом з цим, суд бере до уваги тяжкість покарання за ч. 2 ст. 187 КК України, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вказаному злочині, враховує те, що докази, передбачені ст. 84 КПК України, із сторони обвинувачення та сторони захисту судом не досліджено, та з урахуванням наведених даних, суд вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім цього, суд вважає, що застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією ОСОБА_4 від суспільства буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків.
Що стосується тверджень обвинуваченого ОСОБА_4 , що він хворіє та не може утримуватися в умовах СІЗО, то вказані твердження суд вважає, на даний час, голослівними, оскільки суду не надано жодного доказу хвороби обвинуваченого, а також доказу про неможливість утримування в місцях тимчасового ув`язнення, у зв`язку із поганим станом здоров`я.
За таких обставин, виходячи з вимог ст. ст. 177, 178 КПК України та з огляду на тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу обвинуваченого, суд вважає, що належний контроль за поведінкою ОСОБА_4 та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, слід відмовити.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі провадження, не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.
Обрані відносно обвинувачених запобіжні заходи з урахуванням їх тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою їх застосування. Тому, на переконання суду, наявні підстави для продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що обумовлено необхідністю завершення судового розгляду кримінального провадження та відсутністю на даний час підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід. Відтак, суд прийшов до висновку, що строк тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , слід продовжити на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задоволити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, а саме до 07.10.2021 року включно.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, передбачених цим Кодексом 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 90 800 грн.

Роз`яснити, що ОСОБА_6 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до суду на його першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з потерпілими та свідками по справі;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

У задоволені клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, а саме до 07.10.2021 року включно.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 105 100 грн.

Роз`яснити, що ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до суду на його першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з потерпілими та свідками по справі;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

У задоволені клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 13 серпня 2021 року.

Головуючий ОСОБА_1