У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді подання провідного інспектора Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області щодо вирішення питання про приведення вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2020 року у справі № 308/10885/19 у відповідність до вимог закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ, стосовно громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 16.06.2020 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 1 ст.185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 277 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік, покладенням обов`язків передбачених п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Провідного інспектора Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації`в Закарпатській області звернувся до суду з вказаним поданням у якому зазначає, що ОСОБА_3 з 22.07.2020 року перебуває на обліку в Ужгородському міськрайонному відділі філії ДУ «Центр пробації» у Закарпатській області. 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ, яким внесено зміни до ч.1 ст. 185 КК України та встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. А тому просить просить вирішити питання про приведення вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ щодо зниження максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом»»якшення призначеного покарання.

Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. Подав до суду заяву про розгляд подання без його участі, зазначивши що подання просить задовольнити.

Представник Ужгородського МРВ ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. Начальник Ужгородського МРВ ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області подав до суду заяву про розгляд подання у відсутності представника органу пробації, зазначивши, що орган пробації подання підтримує.

Засуджений в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява засудженого ОСОБА_3 про розгляд подання у його відсутності.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного.

Відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 308/10885/19, ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.277 КК України та призначено йому покарання: за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік; за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк два роки; за ч.1 ст.277 КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком у один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно повідомлення Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області від 22.07.2020 року № 39/12/5323-20, відповідно до розпорядження про виконання судового рішення від 16.06.2020 року № 308/10885/19 копія вироку суду щодо громадянина ОСОБА_3 одержана 22.07.2020 року та прийнята до виконання.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII. Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. Відповідно до внесених змін у статтю не передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Аналізуючи норми кримінального закону ст.ст. 51, 53, 56, 57, 60, 61, 63 КК України суд приходить до висновку, що покарання у виді позбавлення волі є більш суворим ніж види основного покарання, передбачені новим Законом про кримінальну відповідальність (№ 2617-VIII від 22.11.2018 року) за ч.1 ст. 185 КК України.

Таким чином, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ має зворотну дію у часі.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 був засуджений відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2020 року, та йому призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України № 2617-VIII, призначена вироком суду міра покарання перевищує санкцію ч. 1ст. 185 КК України, викладену в новій редакції.

Отже, починаючи з 01 липня 2020 року санкція ч. 1 ст. 185 КК України не передбачає такого виду покарання, як позбавлення волі, яке було призначене ОСОБА_3 згідно з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2020 року.

Частиною 3 ст. 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Стаття 72 КК України, визначає правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення. Так, п.1 ч.1 вказаної норми, передбачає, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: 1) одному дню позбавлення волі відповідають: а) один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту; б) два дні обмеження волі; в) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; г) вісім годин громадських робіт;

Відповідно до ч.6 ст. 72 КК України, встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування в даному випадку, відносно засудженого,Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року суд, з метою недопущення погіршення становища засудженого та виконання вимог ст. 5 КК України, дотримується правил співвідношення видів покарань, визначених ст. 72 КК України.

Таким чином, відносно засудженого ОСОБА_3 підлягають застосуванню положення ст. 5 КК України про зворотну дію в часі закону, який пом`якшує кримінальну відповідальність, а тому, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 74 КК України, призначене засудженому покарання у виді позбавлення волі підлягає пом`якшенню до покарання у виді обмеження волі, у співвідношенні - один день позбавлення волі за два дні обмеження волі, як це передбачено ч. 1 ст. 72 КК України.

Суд, уважає, що продовження існування невідбутого покарання у разі прийняття нового закону, яким це покарання усувається або пом`якшується, є порушенням конституційних прав особи, визначених у ст. 58 Конституції України, тобто закон, який перестав існувати в часі не може застосуватися до особи.

Суду не надано відомостей, що засуджений ОСОБА_3 належить до кола осіб, визначених ч. 3 ст. 61 КК України, до яких не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.

При визначені терміну покарання нового виду, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, але призначення покарання більшого ніж 2 роки обмеження волі погіршить становище особи, що порушуватиме принцип дії кримінального закону у часі, закріпленому у ст. 4 та ст. 5 КК України.

Якщо засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням, а новий закон, що має зворотну дію, передбачає як найбільш суворий вид покарання такий, від відбування якого особа теж може бути звільнена з випробуванням, призначена їй міра покарання теж підлягає заміні на максимальний розмір покарання, передбаченого новою санкцією. При цьому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не скасовується і засуджений продовжує далі відбувати визначений судом іспитовий строк.

Таким чином, оскільки кваліфікація діяння засудженого ОСОБА_3 та призначене вироком суду покарання за ч. 1 ст. 185 КК України не відповідають чинному законодавству, суд уважає за необхідне подання провідного інспектора Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області задовольнити та пом`якшити призначене покарання засудженому на більш м`яке покарання, встановленого санкцією нового закону з позбавлення волі на обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.72 КК України, ст.ст.369, 370-372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22.11.2018 року № 1617-VIII вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2020 року відносно засудженого ОСОБА_3 - задовольнити.

Привести вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2020 у справі №308/10885/19, відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк один рік; за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України - до позбавлення волі на строк два роки; за ч.1 ст. 277 КК України до позбавлення волі на строк один рік один місяць, на підставі ч.1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням передбачених ст.76 КК України обов"язків, у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 № 2617-VIII, змінивши (пом`якшивши) призначене ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за вказаним вироком за ч. 1 ст. 185 КК України до двох років обмеження волі.

В іншій частині призначеного покарання, вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2020 у справі №308/10885/19 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1