Справа №155/742/20
Провадження №1-кп/155/78/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Світловодськ Кіровоградської області, який проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, на утримані якого осіб немає, непрацюючого, судимого 16 вересня 2004 року вироком Апеляційного суду Кіровоградської області за ч.3 ст.357, ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, ст.70 КК України на строк 11 (одинадцять) років, покарання відбуте повністю, судимість не знята та не погашена,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2020 року близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , в селі Холонів Горохівського району Волинської області, зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_5 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , де, керуючись прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи протиправність вчинюваних дій, переконавшись, що його дії не будуть ніким помічені, підійшовши до підсобного приміщення (курника), яке прилягає до іншої господарської споруди, шляхом зривання скоби на якій був замок і цеп, із рами дверей, проник у вказане приміщення, звідки умисно, таємно, повторно викрав одного півня та дві курки, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 577 (п`ятсот сімдесят сім) гривень 22 копійки.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що за вказаних обставин місця і часу, викрав одного півня та дві курки, належні ОСОБА_5 . Суму завданих збитків не заперечує, у вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, потерпіла ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні злочинів повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.
За таких обставин суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням в інше приміщення чи сховище і кваліфікує дії обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, які відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
До обставин, які, відповідно до вимог ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
До обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить вчинення злочину відносно особи похилого віку.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги те, що він хоча й не вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, інші конкретні обставини справи, зокрема його поведінку в суді.
З урахуванням наведеного вище, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, в межах санкції статті, за якою він засуджується у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільняє від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків згідно з ст.76 КК України.
На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Речові докази по справі, один півень та дві курки залишити потерпілій ОСОБА_5 .
На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Горохівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий