Ухвала
6 травня 2021 року

м. Київ
справа №522/4412/18
провадження №51-2211ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 8 грудня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року,
встановив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги захисник порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставі, передбаченій п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Так захисник, вказуючи про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій закону України про кримінальну відповідальність, оскільки ними не було зараховано засудженому ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у період з 23 січня 2018 року по 11 березня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, не наводить обґрунтування неправильного застосування цими судами закону України про кримінальну відповідальність, яке тягне за собою зміну оспорюваних судових рішень, з підстави, передбаченій п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення ст. 413 цього Кодексу.
Крім того, захисник ОСОБА_5 не вказує й на конкретні порушення вимог норм матеріального та процесуального права, які, на її думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, та не конкретизує на які саме доводи її апеляційної скарги не було надано відповіді судом апеляційної інстанції, а відтак, й немає обґрунтування незаконності судового рішення.
Також, прохальна частина касаційної скарги містить суперечності, оскільки оскаржуючи у її вступній частині вказані вирок та ухвалу, захисник ставить вимогу перед судом касаційної інстанції про зміну лише вироку, не зазначаючи про долю ухвали апеляційного суду, якою вказаний вирок залишений без змін, що не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції та рішень, які цей суд має право прийняти за наслідками перегляду справи.
Усупереч вимог ч. 4 ст. 427 КПК захисником такожне долучено до касаційної скарги і документів, що підтверджують її повноваження, як того вимагають положення ст. 50 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 8 грудня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року залишити без руху й надати їй строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити останній, що у разі неусунення недоліків в установлений строк скаргу буде їй повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3