Справа № 149/409/21
Провадження №11-кп/801/789/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000018 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_7 на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 квітня 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Качанівка Хмільницького р-н Вінницької обл., проживаючої та зареєстрованої по АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої,
визнаного винною у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначено покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт строком 80 годин;
- за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
На підставі ч.3 ст.72 КК України, призначене ОСОБА_8 за цим вироком покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди задоволено, стягнуто з ОСОБА_8 , на користь ОСОБА_9 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 1750 грн,

в с т а н о в и в :

14.01.2021 року о 15:30 год. ОСОБА_8 знаходилась за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 та займалась домашніми справами. В той час до неї в будинок зайшов її двоюрідний брат ОСОБА_9 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Під час розмови з ОСОБА_8 , тримаючи в руці мобільний телефон, ОСОБА_9 почав ним розмахувати, в результаті чого з чохла на підлогу непомітно для останнього випали документи в тому числі і належна йому банківська картка «ОщадБанку» № НОМЕР_1 , пін-код якої ОСОБА_8 був завідомо відомий.
В той час у ОСОБА_8 виник умисел, направлений на заволодіння вказаною банківською карткою та відповідно грошовими коштами, які зберігалися на банківському рахунку ОСОБА_9 .
Так, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом направленим на заволодіння офіційним документом, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та його наслідків та бажаючи їх настання, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала належний ОСОБА_9 документ, а саме картку «ОщадБанку» № НОМЕР_1 , видану на ім`я останнього, яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року, п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст.1, п.15,2, ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000 року є офіційним документом та містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного доручення.
Окрім того, в подальшому, 14.01.2021 року о 16:35 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля ТОВ «Цукорагропром» ВП «Жданівський цукровий завод», що розташований за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, с. Війтівці, вул. Заводська, 2, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном з метою особистого збагачення, діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи їх настання суспільно-небезпечних наслідків, за допомогою наявної у неї незаконно привласненої картки банку «ОщадБанк» № НОМЕР_1 , яка належить її двоюрідному брату ОСОБА_9 , скориставшись банкоматом «Альфа-Банку», провела транзакції щодо переведення коштів у готівку форму з рахунку ОСОБА_9 , послідовно в сумі 1000 грн та 750 грн, а всього на суму 1750 грн, якими розпорядилась на власний розсуд.
Своїми умисними діями, ОСОБА_8 за допомогою незаконно привласненої картки банку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу викрала грошові кошти на загальну суму 1750 грн, якими розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_7 просить змінити оскаржуваний вирок, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, при призначенні засудженій ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України суд першої інстанції не визначив їй остаточного покарання за сукупністю злочинів, передбаченого положеннями ч.1 ст.70 КК України.

Заслухавши прокурора, який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід задовольнити.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 у скоєні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, за які вона засуджена, при обставинах, викладених у вироку правильні та ґрунтуються на досліджених у суді доказах, кваліфікація дій обвинуваченої є вірною і ніким не оскаржується, докази щодо обставин, які ніким не оспорювались судом не досліджувались згідно положень ч.3 ст.349 КПК України, перевірці судом апеляційної інстанції не підлягають.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Вищевказаний вимог суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 не дотримався.

Згідно оскаржуваного вироку суду першої інстанції ОСОБА_8 засуджена за вчинення двох кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, проте суд не призначив останній остаточне покарання за сукупністю злочинів, а саме не застосував положення ч.1 ст.70 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

ОСОБА_8 слід призначити покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді громадських робіт строком 80 годин; за ч.1 ст.357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_10 визначити за сукупністю злочинів, у виді громадських робіт строком 80 годин та штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень. На підставі ч.3 ст.72 КК України, призначене ОСОБА_8 за цим вироком покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Враховуючи вище наведені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку стосовно ОСОБА_8 не застосував закон, який підлягає застосуванню (ч.1 ст.70 КК України), що є підставою для зміни оскаржуваного вироку суду першої інстанції, а тому доводи прокурора є законними та обгрутованими, які підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.405, 407,409,413, 419 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 квітня 2021 року відносно ОСОБА_11 в частині призначеного покарання змінити.
Призначити ОСОБА_12 покарання:
за ч.1 ст.185 КК України у вигляді громадських робіт строком 80 годин;
за ч.1 ст.357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_12 визначити за сукупністю злочинів, у виді громадських робіт строком 80 годин та штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
На підставі ч.3 ст.72 КК України, призначене ОСОБА_8 за цим вироком покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
В решті вирок залишити без змін.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4