Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/517/21
Провадження № 1-кп/483/123/2021
ВИРОК
Іменем України
17 травня 2021 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000867 від 27 серпня 2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, є громадянином України, з повною загальною освітою, не одружений, на момент вчинення злочину проходив службу за контрактом на посаді номера обслуги взводу 2-ї групи військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший матрос, судимий 15 вересня 2020 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 407 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу без поважних причин за наступних обставин.

03 квітня 2019 року ОСОБА_4 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України та наказом командира військової частини НОМЕР_2 , що дислокується в АДРЕСА_2 , зарахований до списків особового складу цієї частини та призначений на посаду курсанта. В подальшому 26 липня 2019 року ОСОБА_4 було переведено до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_3 , наказом командира якої № 171 від 29 липня 2019 року ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу зазначеної частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду розвідника-снайпера зазначеної військової частини.
Наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 60-РС від 06 серпня 2019 року ОСОБА_4 призначено на посаду розвідника-гранатометника гранатометного відділення групи вогневої підтримки 1-го загону військової частини НОМЕР_3 , що дислокується у АДРЕСА_3 .
Надалі, наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 101 -РС від 27 грудня 2020 року ОСОБА_4 призначено на посаду оператора групи команди 1-го загону зазначеної військової частини.
У свою чергу, наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 144 від 27 грудня 2019 року з 27 грудня 2019 року введено в дію умовне найменування - військова частина НОМЕР_1 , а з 28 грудня 2019 року умовне найменування «військова частина НОМЕР_3 » - анульовано.
Окрім того, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 51-РС від 22 червня 2020 року ОСОБА_4 призначено на посаду номер обслуги взводу 2-ї роти, а наказом командира зазначеної частини № НОМЕР_4 від 22 червня 2020 року вказаному військовослужбовцю поновлено військову службу, дію контракту про проходження громадянином України військової служби у Збройних силах України, строк військової служби та поновлено виплату грошового забезпечення.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання Виконувачем обов`язків Президента України, Головою Верховної Ради України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17 березня 2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

13 липня 2020 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, без поважних на те причин, не з`явився до військової частини НОМЕР_1 , та у подальшому перебував за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

14 вересня 2020 року ОСОБА_4 добровільно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Миколаєві та заявив про себе та вчинений злочин.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в не з`явленні на службу вчасно без поважних причин визнав повністю і показав, що у 2019 році він уклав контракт на проходження військової служби і приступив до виконання обов`язків, однак 13 липня 2020 року він не з`явився на службу через небажання продовжувати військову службу та поїхав за місцем свого проживання до Кіровоградської області. Усвідомлюючи, що не з`явлення на службу є злочином, він 14 вересня 2020 року добровільно звернувся до ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, з відповідною заявою. У вчиненому щиро кається.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.
Аналізуючи викладене, суд знаходить доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину і кваліфікує його дії - за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем служби характеризується незадовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, з`явлення зі зізнанням, щире каяття та сприяння у розкритті злочину, як обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження суд приходить до висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

ОСОБА_4 вчинив вказаний злочин до постановлення вироку Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 вересня 2020 року, яким його засуджено за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, а тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання за сукупністю злочинів за цим вироком та за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 вересня 2020 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, цивільний позов у провадженні не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів за даним вироком та за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 вересня 2020 року ОСОБА_4 призначити покарання шляхом часткового складання покарань у виді позбавлення волі строком на чотири роки і три місяці.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
На підставі п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку обов`язок - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий: