печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка звернулась зі скаргою, адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 щодо не розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 0002505 від 07.12.2020 року,-
В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 щодо не розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 0002505 від 07.12.2020 року.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні надав пояснення, скаргу підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, причини своєї неявки не повідомив.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність представника органу досудового розслідування на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, дізнавача, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача,прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Слідчим суддею встановлено, що 05.02.2021 року адвокат ОСОБА_3 , діючи і інтересах ОСОБА_4 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві із клопотанням про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0002505 від 07.12.2020 року.

Листом за підписом слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 від 12.02.2021 року було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, оскільки ОСОБА_4 має статус заявника у кримінальному провадженні № 0002505 від 07.12.2020 року.

Посилаючись на приписи ч. 2 ст. 55 КПК України заявник вважає, що наділений правами та обов`язками потерпілого у кримінальному провадженні.
Так, дійсно, відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Разом з тим, з матеріалів скарги не вбачається, що відповідно до відомостей, які внесено в Єдиний реєстру досудових розслідувань в даному кримінальному провадженні, можливу шкоду спричинено ОСОБА_4 .
Отже, виходячи з положень ч.2 ст.55 КПК України заявник ОСОБА_4 не має статусу потерпілої сторони, яка наділена правами, передбаченими ст. 56 КПК України. При цьому, до скарги не додано документи, що підтверджують статус ОСОБА_4 , як потерпілого у даному кримінальному провадженні, зокрема, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Таким чином, оскільки ОСОБА_4 не є стороною кримінального провадження, він не наділений процесуальними правами, передбаченими ч. 1 ст.220 КПК України, а саме звертатись із клопотанням до слідчого у кримінального провадженні, про що зазначено у листі за підписом слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 від 12.02.2021 року.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 щодо не розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 0002505 від 07.12.2020 року - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1