Справа №591/3993/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - Сибільов
Номер провадження 11-сс/816/334/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 червня 2021 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0000008 від 02 червня 2021 року, досудове розслідування якого здійснюється четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся слідчий з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави 130 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 295 100 грн. У разі внесення застави, покласти на підозрюваного відповідні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вказане клопотання слідчого обгрунтовано тим, що підозрюваний може переховуватись від слідства та суду або впливати на свідків чи іншу підозрювану, вчинити інше кримінальне правопорушення.

14 червня 2021 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми клопотання слідчого було задоволено частково, застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності з`явитись до слідчого, прокурора або суду.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до слідчого (прокурора), слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження) по першому виклику; не відлучатися за межі визначеного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого (прокурора) чи суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт(и), або інший документ(и), що дає підозрюваному право на виїзд за межі України; утриматись від спілкування з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; носити електронний засіб контролю.

Визначено строк дії ухвали до 10 серпня 2021 року включно.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 14 червня 2021 року та ухвалити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляд особистого зобов`язання, з покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що під час розгляду клопотання, прокурор не довів наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що у випадку не застосування запобіжного заходу, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, клопотання прокурора не містить даних про те, що підозрюваний, усвідомлюючи суворість покарання і намагаючись його уникнути, може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, одночасно прокурором не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. До того ж, з цим погодився і слідчий суддя, зазначивши в ухвалі, що така позиція прокурора фактично обґрунтовується лише суворістю покарання, яке загрожує особі, а також перебуванням особи на певній посаді, що не може вважатись судом як підстава для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а запобігти ризикам в розслідуванні, які виникають в зв`язку з зайняттям посади, можливо шляхом застосування іншого заходу забезпечення кримінального характеру.

Між тим, як зазначає апелянт, задовольняючи частково клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя взагалі не мотивував своє рішення про необхідність обрання саме цього запобіжного заходу та про відсутність підстав для обрання іншого, не пов`язаного з обмеженням волі, при тому, що лише тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, не є безумовною підставою для обрання одного із найсуворіших запобіжних заходів, яким, безумовно, є домашній арешт.

Також апелянт посилається на те, що оскільки матеріалами клопотання не доведена реальна можливість підозрюваного впливати на показання свідків, у зв`язку з тим, що їх встановлено та допитано органом досудового розслідування, документ для виїзду за кордон у ОСОБА_6 відсутній, враховуючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність на утриманні непрацюючої хворої дружини, неповнолітньої дитини з вадами здоров`я та матері інваліда третьої групи, з врахуванням його особи, який не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на даний час ухвалою суду від 15 червня 2021 року відсторонений від посади, ризики ухилення від слідства та суду також не знайшли свого підтвердження, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту поставить останнього у скрутне матеріальне становище, а тому, доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що буде гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених обов`язків.

Заслухавши доповідь головуючого-судді про зміст оскарженого судового рішення, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану захисником ОСОБА_8 апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який вважав рішення слідчого судді законним та обґрунтованим. Просив залишити його без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими та суперечать фактичним обставинам справи.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000008 від 02 червня 2021 року, за фактом отримання неправомірної вигоди начальником з навчальної роботи ДЛІзПВФП «Кадетський корпус» ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_15 від ОСОБА_9 , за не створення штучних перешкод та подальшого сприяння в зарахуванні її сина до наведеного навчального закладу.

12 червня 2021 року ОСОБА_6 було затримано, в порядку ст.. 208 КПК України та 13 червня 2021 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 386 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся слідчий з клопотанням щодо застосування до ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з визначенням розміру застави, що становить 130 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та складає 295 100 грн.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тим, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Розглядаючи вказане клопотання слідчого, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, які існують у зв`язку з тим, що у разі визнання останнього у вчиненні тяжкого злочину, йому загрожує передбачене покарання у виді позбавлення волі.

Також, про існування вказаних ризиків свідчать і ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_6 обізнаний про характер підозри, можливих свідків у справі, які є колегами та підлеглими підозрюваного, що також було вірно враховано слідчим суддею.

Ризику, передбаченого п. 5 ч1 ст. 177 КПК України, зазначеного у клопотанні, слідчим суддею встановлено не було, враховуючи, що доказів на підтвердження його існування доказів надано не було і в матеріалах провадження такі докази також відсутні.

Крім того, слідчим суддею було враховано і те, що ОСОБА_6 позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки дружину, доньку 2014 року народження та матір похилого віку, його стан здоров`я та стан здоров`я членів його родини, що підозрюваний є особою, раніше не судимою.

Таким чином, саме з врахуванням усіх вищезазначених обставин, слідчий суддя і дійшов до висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що забезпечить дотримання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та у суді, з чим також погоджується і колегія суддів, і підстав для сумніву щодо правильності такого висновку не вбачає.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про необґрунтованість та невмотивованості прийнятого слідчим суддею рішення, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що висновки слідчого судді щодо відмови у задоволенні клопотання слідчого щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту належним чином вмотивовані та обґрунтовані, постановлені з врахування усіх обставин, які були слідчим суддею ретельно перевірені і яким була надана належна правова оцінка.

Що стосується посилань апелянта на те, що ОСОБА_17 має міцні соціальні зв`язки, що на його утриманні знаходяться непрацююча хвора дружини, неповнолітня дитина з вадами здоров`я та матір-інвалід третьої групи, що він не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, то колегія суддів звертає увагу на те, що всі вказані обставини були враховані слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали та застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту, а не тримання під вартою, як клопотав слідчий.

Доводи апелянта про недоведеність ризику можливого впливу на свідків, ухилення від слідства та суду, колегія суддів не може прийняти до уваги, з врахуванням того, що слідчим суддею наявність вказаних ризиків встановлено з врахуванням відповідних обставин, що знайшло своє відображення в оскаржуваному рішенні і з чим погоджується колегія суддів в повному обсязі.

Посилання захисника на те, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту поставить ОСОБА_6 у скрутне матеріальне становище, колегія суддів не вважає тими беззаперечними обставинами, які б свідчили про доцільність застосування до останнього запобіжного заходу саме у вигляді особистого зобов`язання, оскільки не доведено, що для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього та дієвості кримінального провадження виключно такий запобіжний захід є необхідним.

Обставин, за яких колегія суддів дійшла б до висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, як просить в апеляційній скарзі захисник, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 червня 2021 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3