У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

обвинувачених - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква заяву потерпілого ОСОБА_6 про відвід захисника ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000643 від 10 серпня 2020 року, відносно

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.146, ст.340 КК України, та

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.3, п.12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст.127, ч.3 ст.146, ч.1 ст.255, ст.340, ч.ч.4,5 ст.27 ч.1 ст.366, ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000643, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ст. 340 КК України та ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ст. 340, п. п. 3, 12 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 4, 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України.

12 квітня 2021 року під час підготовчого судового засідання потерпілий

ОСОБА_6 подав заяву про відвід захисника обвинуваченого ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_10 в порядку ст.78 КПК України, мотивуючи тим, що в провадженні колегії Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000643 від 10.08.2020, що виділено з матеріалів кримінального провадження №0000089 від 22.01.2014, за обвинуваченням ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ст. 340 КК України, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, п.п. 3, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 340, ч. 1 ст. 255, ч.ч. 4, 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України. Зазначив, що відповідно до інформації, зазначеної в Єдиному реєстрі адвокатів України, захисник ОСОБА_10 набув статусу адвоката 07.12.2018 р. Згідно інформації з Єдиного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до 2018 року адвокат ОСОБА_10 обіймав посаду старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу Управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України.

Обіймаючи посаду старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу Управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України, ОСОБА_10 , як слідчий, мав доступ до матеріалів кримінального провадження №0000089 від 22.01.2014, з якого виділено кримінальне провадження відносно ОСОБА_15 , та був слідчим у кримінальному провадженні №0000338, яке також виділялося з кримінального провадження №0000089.

Вказав, що 22 січня 2014 року Печерським районним управлінням ГУ МВС України в місті Києві внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000245 за ч. 2 ст. 146 КК України, у зв`язку з викраденням його та покійного ОСОБА_16 21 січня 2014 р. з приміщення Олександрівської клінічної лікарні у м. Києві, за адресою вул. Шовковична 39/1.

22 січня 2014 року Бориспільським МРВ УМВС України в Київській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 за ч. 1 ст. 115 КК України у зв`язку з виявленням тіла ОСОБА_16 .

В подальшому 07.02.2014 року об`єднано матеріали обох кримінальних проваджень від 22.01.2014 р. та відповідно до постанови заступника Генерального прокурора України ОСОБА_17 від 24 лютого 2014 року доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000089 за ч. 1 ст. 115, ч. 2

ст. 146 КК України Головному слідчому управлінню МВС України.

Акцентував увагу на тому, що саме кримінальне провадження №0000089 є основним кримінальним провадженням з якого виділялися всі інші кримінальні провадження, та в межах якого було зібрано майже всі докази, що лягли в основу інших проваджень, в тому числі щодо обвинуваченого ОСОБА_15 .

Згідно інформації про рух кримінального провадження, згенерованої за допомогою Єдиного реєстру досудових розслідувань, 20.08.2014 року виділено з матеріалів кримінального провадження №0000089 кримінальне провадження №0000338.

Необхідність реєстрації кримінального провадження №0000338 обумовлена тим, що в ході досудового розслідування провадження №0000089 слідчі знайшли докази, які свідчать про те, що під час розглянутих подій співробітники міліції здійснювали стеження щодо потерпілого ОСОБА_6 , мало місце перехоплювання його телефонних розмов і відстежування місцезнаходження. За версією слідства, міліція поділилася інформацією, отриманою в ході цих слідчих операцій, з організаторами викрадення ОСОБА_18 і Ю. Вербицького.

Відповідно до постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 12 вересня 2016 року, з матеріалів кримінального провадження №0000338 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування за підозрою

ОСОБА_19 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 163, ч. 1 ст. 366 КК України, щодо ОСОБА_20 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 163, ч. 1 ст. 366 КК України. Додатком да даної постанови є Реєстр матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_20 , ОСОБА_19 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 163, ч. 1 ст. 366 КК України, що підлягають виділенню з матеріалів кримінального провадження №0000338.

Відповідно до постанови про внесення змін до складу слідчої групи, якій доручено здійснення досудового розслідування від 24 березня 2016 р. за підписом начальника першого відділу Управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_21 , до складу слідчої групи у кримінальному провадженні №0000338 включено 11 слідчих, серед яких зокрема, старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу Управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , тобто теперішнього захисника обвинуваченого ОСОБА_15 ..

Відповідно до мотивувальної частини постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 20 серпня 2014 року у кримінальному провадженні №0000089, вбачається, що за наслідками досудового розслідування повідомлено про підозру 10 особам, серед яких зокрема оголошено про підозру

09.04.2014 р. ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146,

ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 12 ст. 115 КК України, тобто клієнту

ОСОБА_10 .

Дана постанова про виділення матеріалів від 20 серпня 2014 року є частиною матеріалів кримінального провадження №0000338, у якому ОСОБА_10 був слідчим. Тобто фактично, набувши повноважень слідчого у кримінальному провадженні №0000338, ОСОБА_10 , станом на 24 березня 2016 року, знав про те, що ОСОБА_15 є підозрюваним у даному провадженні, переховується від органів досудового слідства та перебуває у розшуку. І все ж таки, обізнаність з такою інформацією та наявність статусу слідчого у відповідному кримінальному провадженні, пряма заборона передбачена ч. 1 ст. 78 КПК України, п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», не завадили ОСОБА_10 стати захисником ОСОБА_15 задовго до його фактичного затримання в березні 2020 року.

Відповідно до наявного в матеріалах справи ордеру серії КС №551597 від 10 березня 2020 року, при затриманні підозрюваний ОСОБА_15 погодився щодо надання йому правової допомоги адвокатом ОСОБА_10 , залученого дружиною затриманого ОСОБА_22 . Однак, окремої уваги заслуговує та обставина, що 22 серпня 2019 року, тобто фактично в період коли обвинувачений ОСОБА_15 перебував у розшуку, та за 7 місяців до його затримання, адвокатом ОСОБА_10 було подано до Генеральної прокуратури України на підтвердження своїх повноважень ордер про надання правової допомоги серії КС №551565, який було видано на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 22 серпня 2019 року.

Матеріали кримінального провадження №0000338 містять частину оригіналів матеріалів кримінального провадження №00089 (постанова 21.10.2014), для прикладу навіть інформацію Департаменту карного розшуку МВС України від 07.04.2014 стосовно телефонних з`єднань та переміщення підозрюваних ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ,

ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_15 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ; ухвали слідчого судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_32 від 09.01.2014, якими були задоволені клопотання слідчих СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_33 (щодо здійснення відносно потерпілого ОСОБА_6 візуального спостереження) та ОСОБА_34 (щодо зняття інформації з телекомунікаційних мереж, якими потерпілий користується), винесені в ході кримінального провадження №00117809 від 30.11.2013 за погодженням зі старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_35 .

В подальшому, за період, коли ОСОБА_10 був слідчим в кримінальному провадженні №0000338, з нього було виділено і направлено до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_20 та ОСОБА_19 в кримінальному провадженні №0002324. Відповідно до витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0002324 від 12.09.2016 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 163, ч. 1 ст. 366 КК України до складу слідчої групи включено 10 слідчих, серед яких зокрема зазначено ОСОБА_10 .

Наразі, Шевченківським районним судом міста Києва розглядається справа №761/42191/16 за обвинуваченням ОСОБА_19 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 163, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_20 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 163, ч. 1 ст. 366 КК України в кримінальному провадженні №0002324, виділених щодо цих двох обвинувачених з кримінального провадження №0000338. Тому, матеріали кримінального провадження №0000338 в порядку ст. 290 КПК України відкрито сторонам, в точу числі потерпілому ОСОБА_6 ..

Повноваження слідчого органу досудового розслідування визначено ст. 40 КПК України, відповідно до якої (п. 2 ч. 2 ст. 40) слідчий зобов`язаний проводити слідчі (розшукові дії) та негласні слідчі (розшукові) дії. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчу групу та старшого слідчої групи для здійснення досудового розслідування.

Таким чином постанова про внесення змін до складу слідчої групи, якій доручено здійснення досудового розслідування від 24 березня 2016 р. за підписом начальника першого відділу Управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_21 є кримінально-процесуальним рішенням, на підставі якого ОСОБА_10 , як старший слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу Управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України, набув відповідних прав і обов`язків слідчого.

Вказане повністю кореспондується з правовим висновком, зробленим Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №754/7061/15 від 22 лютого 2021 року.

Тобто будучи слідчим у кримінальному провадженні №0000338 ОСОБА_10 не тільки був ознайомлений з оригіналами матеріалів кримінального провадження №0000089, мав безперешкодний доступ до письмових доказів, але й був зобов`язаний здійснювати як слідчий ефективне досудове розслідування шляхом вчинення необхідних слідчих дій для встановлення осіб з числа правоохоронців, які мали зв`язок з підозрюваними, в тому числі і по відношенню до підозрюваного ОСОБА_15 , який в подальшому став клієнтом вже адвоката ОСОБА_36 .

Фактична обізнаність захисника ОСОБА_10 з матеріалами досудового розслідування до моменту набуття ним повноважень захисника ОСОБА_15 , саме через наявність повноважень слідчого, також підтверджується відкритими захисником ОСОБА_10 в порядку статті 290 КПК України доказами стороні обвинувачення.

Зокрема, 22.08.2019 адвокатом ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_15 було направлено адвокатський запит до МВС України щодо наявності статусу підозрюваного та оголошення його в розшук.

Відповідно до відповіді №16/3-183аз від 04.09.2019 МВС України намагалося «освіжити в пам`яті» адвокату ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_15 21.04.2014 р. оголошено про підозру саме в кримінальному провадженні №0000089, тобто в кримінальному провадженні, в якому він фактично був слідчим.

Відповідно до п.п. 73-74 рішення ЄСПЛ у справі Луценка і Вербицького проти України від 21 січня 2021 р. було констатовано, що досі не було проведено ефективного розслідування щодо викрадення і жорстокого поводження з пп. І. Луценком та ОСОБА_37 , та вбивства останнього і що мало місце процесуальне порушення статті 3 Конвенції.

Відповідно до практики ЄСПЛ право кожного, обвинуваченого в кримінальному правопорушенні, на залучення захисника за власним вибором не є абсолютним («Мефтах та інші проти Франції» (Meftah and Others v. France), § 45; «Дворські проти Хорватії» (Dvorski v. Croatia), § 79). Хоча зазвичай необхідно поважати вибір обвинуваченого («Лагерблом проти Швеції» (Lagerblom v. Sweden), § 54), національні суди можуть знехтувати вибором цієї особи, коли є відповідні та достатні підстави вважати, що такі дії необхідні в інтересах правосуддя («Мефтах та іншіпроти Франції» (Meftah and Others v. France), § 45; «Дворські проти Хорватії» (Dvorski v. Croatia), § 79; «Круассан проти Німеччини» (Croissant v. Germany), § 29).

Також, ОСОБА_6 , як потерпілий вважає, що участь адвоката ОСОБА_10 в даному кримінальному провадженні в якості захисника ОСОБА_15 може в майбутньому спеціально бути використана як підстава для апеляційного оскарження вироку у даній справі, у зв`язку з участю у справі неповноважного захисника, отже фактичного порушення права на захист ОСОБА_15 , передбаченого ст. 20 КПК України з метою обмеження, ОСОБА_6 як потерпілого в доступі до правосуддя.

Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 підтримала заявлений відвід у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_5 , підтримала заяву ОСОБА_6 про відвід захисника обвинуваченого ОСОБА_15 захисника ОСОБА_10 ..

Представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 підтримала заявлений відвід.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 - адвокат ОСОБА_11 заперечував проти заявленого відводу, як необґрунтованого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_12 при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_13 заперечував проти заявленого відводу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_10 заперечував проти заявленого відводу, зазначивши, що його підзахисному було достеменно відомо про те, що до набуття статусу адвоката він, ОСОБА_10 , працював в прокуратурі, однак не дивлячись на це між сторонами підписано договір про надання правової допомоги. Щодо постанови про внесення змін до складу слідчої групи, якій доручено здійснення досудового розслідування від 24 березня 2016 р., згідно якої, за підписом начальника першого відділу Управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_21 його було включено до складу слідчої групи у кримінальному провадженні №0000338, зазначив, що йому про цю постанову нічого не відомо, з її змістом його не ознайомлювали і жодних процесуальних дій, як слідчий, він у рамках кримінального провадження №0000338 не вчиняв. Своє включення до складу слідчої групи, з метою здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні пояснив тим, що за усталеною практикою начальник відділу з формальних міркувань включає до слідчої групи усіх слідчих відповідного відділу. Акцентував увагу суду на тому, що він здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_15 у кримінальному провадженні №000643 від 10 серпня 2020 року, в якому не брав участь в якості слідчого, тому визначені законом у ст.78 КПК України підстави для його відводу відсутні.

Обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_15 заперечували проти заявленого відводу.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КПК України захисником, представником не має права бути особа, яка брала участь у цьому ж кримінальному провадженні як слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач.

Вирішуючи питання щодо права адвоката ОСОБА_10 бути захисником обвинуваченого ОСОБА_15 у цьому кримінальному провадженні у зв`язку з його роботою в якості слідчого Генеральної прокуратури України та перевіряючи на предмет достовірності заяву потерпілого ОСОБА_6 про участь адвоката ОСОБА_10 у цьому ж кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування в якості слідчого, суд виходить з наступного.

Згідно постанови про виділення матеріалів досудових розслідувань від 20 серпня 2014 року вбачається, що головним слідчим управлінням МВС України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000089 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.146, ч.2 ст.127, ч.1,2 ст.115 КК України. За наслідками досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, 09.04.2014 року повідомлено про підозру, окрім інших, ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.146, ч.3 ст.27, ч.2 ст.127, ч.3 ст.27, п.п.3,12 ч.2 ст.115 КК України. У зв`язку із перебуванням підозрюваних, в тому числі і ОСОБА_15 у розшуку, в органу досудового розслідування виникла необхідність у виділенні матеріалів досудового розслідування за фактами скоєння кримінальних правопорушень відносно потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_38 іншими невстановленими в той час особами в окремі провадження. Зокрема, як вбачається із довідки про рух кримінального провадження сформованої за допомогою Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 серпня 2014 року старшим прокурором третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_39 з матеріалів кримінального провадження №0000089 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.146, ч.2 ст.127, ч.1,2 ст.115 КК України виділенні матеріали кримінальних проваджень №0000338, №0000339, №0000340, №0000341, які в подальшому об`єднанні та присвоєно єдиний номер кримінального провадження №0000338 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.146, ч.2 ст.127, ч.1,2 ст.115 КК України.

Відповідно до постанови від 24 березня 2016 р. про внесення змін до складу слідчої групи, якій доручено здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.146, ч.2 ст.127, ч.2 ст.115 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за №0000338 за фактом викрадення і катування ОСОБА_6 та ОСОБА_16 , а також умисного вбивства ОСОБА_16 , за підписом начальника першого відділу Управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_21 до складу слідчої групи у вказаному кримінальному провадженні включено 11 слідчих, серед яких зокрема, старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу Управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 - теперішнього захисника обвинуваченого ОСОБА_15 .

Доводи поданої заяви про відвід щодо займаної ОСОБА_10 посади під час розслідування вищезазначених кримінальних проваджень підтверджуються витягом з Єдиного реєстру декларацій, осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно якого до 27 жовтня 2017 року адвокат ОСОБА_10 обіймав посаду старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу Управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України.

Відповідно до інформації, зазначеної в Єдиному реєстрі адвокатів України захисник ОСОБА_10 набув статусу адвоката 07.12.2018 р.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.3 КПК України, під терміном «кримінальне провадження» слід розуміти - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Об`єднання і виділення матеріалів досудового розслідування врегульовано у ст.217 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором (ч.5 ст.217 КПК України).

На особливу увагу заслуговує ч.7 ст.217 КПК України в якій зазначено, що днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

Учасниками судового розгляду не заперечується та обставина, що саме кримінальне провадження №0000089 є основним кримінальним провадженням, з якого виділялися всі інші кримінальні провадження, та в межах якого було зібрано майже всі докази, що лягли в основу інших проваджень, в тому числі щодо обвинуваченого ОСОБА_15 .

Судом встановлено, що кримінальне провадження №0000338 20.08.2014 року постановою прокурора виділено з матеріалів кримінального провадження №0000089, а постановою від 08 травня 2018 року знову об`єднано з тим же кримінальним провадженням № 0000089, після чого вже з останнього, 10 серпня 2020 року постановою начальника третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 виділено матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в окреме кримінальне провадження № 0000643, яке і розглядається судом в даний час.

Системний аналіз положень ст.ст.3,217 КПК України дає підстави для висновку, що під кримінальним провадженням слід розуміти все досудове розслідування, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Оскільки досудове розслідування, в якому органом досудового розслідування вчинялись процесуальні дії, у зв`язку із інкримінованими ОСОБА_15 діяннями, відповідальність за які передбачена кримінальним законом, розпочалось у кримінальному провадженні №0000089, з якого виділялось кримінальне провадження

№ 0000338, а в подальшому, знову об`єднувалось з ним, захисник

ОСОБА_10 браву участь у кримінальному провадженні № 0000338, як слідчий, тобто не тільки мав повний безперешкодний доступ до оригіналів матеріалів кримінального провадження №0000089 та письмових доказів, але й був зобов`язаний, як слідчий, здійснювати ефективне досудове розслідування шляхом вчинення необхідних слідчих дій для встановлення осіб з числа правоохоронців, які мали зв`язок з підозрюваними, в тому числі і по відношенню до підозрюваного ОСОБА_15 , який в подальшому став його клієнтом.

Відтак, з врахуванням встановлених обставин та наведених вимог закону, колегія суддів вважає, що не зважаючи на процесуальні рішення прокурорів про виділення чи об`єднання матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_15 ,

ОСОБА_10 , обіймаючи посаду слідчого Генеральної прокуратури України, будучи включеним у групу слідчих постановою керівника, в розумінні ч.1 ст.78 КПК України, приймав участь у досудовому розслідуванні, у цьому ж кримінальному провадженні, відносно свого теперішнього підзахисного ОСОБА_15 , що виключає можливість його участі у цьому ж кримінальному провадженні в якості захисника та є безумовною підставою для його відводу.

Посилання адвоката ОСОБА_10 на те, що він з формальних міркувань був включений до слідчої групи для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000338, жодної процесуальної дії в ньому не вчиняв, на увагу не заслуговують, оскільки самої постанови про включення його до слідчої групи не відміняють. При цьому, обсяг вчинених ОСОБА_10 процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні не має правового значення, оскільки сам факт його участі у ньому є достатньою обставиною, яка виключає його участь у цьому ж кримінальному провадженні в якості захисника. Твердження адвоката ОСОБА_10 про те, що він, як захисник ОСОБА_15 приймає участь у кримінальному провадженні №0000643, в якому раніше участі, як слідчий не приймав, не заслуговує на увагу, з мотивів наведених вище. Сам факт зміни номера кримінального провадження в ході досудового розслідування відносно ОСОБА_15 , не відміняє факт участі захисника ОСОБА_10 у цьому кримінальному провадженні, як слідчого.

Тому, поданий потерпілим ОСОБА_6 відвід захиснику ОСОБА_10 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.1-2, 7-29, 78, 321, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву потерпілого ОСОБА_6 про відвід захисника ОСОБА_10 - задовольнити.
Відвести захисника обвинуваченого ОСОБА_15 - адвоката ОСОБА_10 від розгляду кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000643 від 10 серпня 2020 року, відносно
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.146, ст.340 КК України, та
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, п.3, п.12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст.127, ч.3 ст.146, ч.1 ст.255, ст.340, ч.ч.4,5 ст.27 ч.1 ст.366, ч.4 ст.358 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3