Провадження № 1-кп/742/220/21
Єдиний унікальний № 742/1605/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Короткої А.О.,

при секретарі судових засідань - Сидоренко Ю.Г.,

за участю:

прокурора - Сухоноса А.В.,

обвинуваченого - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000209 від 18.04.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Глухів Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах та має на утриманні 5 неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19.09.2019 року №3/742/752/19, яка набрала законної сили 01.10.2019 року, визнаним винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрати законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 17.04.2021 року о 21 год. 15 хв. керував автомобілем ВАЗ 21011, р.н. НОМЕР_1 , поблизу буд.353 по вул.Київській в м.Прилуки у стані алкогольного сп`яніння. За порушення Правил дорожнього руху України щодо нього винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 17.04.2021 року серії ДПР18 №471382 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП.

З 01.10.2019 ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами), а саме: 12.12.2019 - постанова ДП18 403271; 29.01.2020 - постанова БАА 403237; 15.02.2020 - постанова БАА 402590; 18.02.2020- постанова БАА 404390; 08.07.2020 - постанова БАА 38687; 12.07.2020- постанова БАА 38715; 08.08.2020 - постанова БАБ 286596; 11.08.2020 - постанова БАБ 286598; 31.08.2020 - постанова БАБ 289347; 19.11.2020 - постанова БАВ 21195, 26.11.2020 - постанова БАВ 21259, 29.12.2020 - постанова БАВ 23965, 30.12.2020 - постанова БАВ 23959.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив той факт, що, будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років, неодноразово сідав за кермо автомобіля ВАЗ 21011, р.н. НОМЕР_1 .

Свою вину у скоєному ОСОБА_1 визнав повністю та щиро у цьому розкаявся, пообіцявши, що більше взагалі не буде керувати транспортними засобами, продасть автомобіль ВАЗ 21011, р.н. НОМЕР_1 , та сплатить штраф, покарання у вигляді якого наполегливо просив йому призначити, зважаючи на кількість дітей, які потребують його знаходження на волі.

Показання обвинуваченого відповідають всім фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, отримавши згоду всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_1 , суд визнає його щире каяття тат активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували його покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_1 , суд враховує конкретні обставини справи, вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є нетяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_1 , за відсутності обставин, які б його обтяжували, а також особу самого обвинуваченого, який вважається таким, що раніше не був судимий (а.п.21), на обліку ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області не перебуває (а.п.25), має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується посередньо (а.п.20, 24), хоч офіційно і не одружений, але у фактичних шлюбних відносинах виховує 5 неповнолітніх дітей (а.п.26, 27), не перебуває на обліку ні у лікаря-нарколога, ані у лікарня-психіатра (а.п.22, 23), та його ставлення до вчиненого, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_1 покарання в межах санкції частини статті інкримінованого йому кримінального правопорушення у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде повністю відповідати як характеру скоєного ним кримінального правопорушення, його суспільній небезпеці, так і особі обвинуваченого, а тому зможе належним чином посприяти виправленню ОСОБА_1 та запобігти вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов та процесуальні витрати в межах даного кримінального провадження відсутні. Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.370-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, і призначити покарання у виді штрафу розміром 8500 (вісім тисяч пятсот) грн 00 к., тобто п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 не обирати.

Речовий доказ - автомобіль ВАЗ 21011, р.н. НОМЕР_1 , який зберігається у Прилуцькому РВП ГУНП в Чернігівській області, - повернути ОСОБА_1 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя А.О.Коротка