Справа № 203/666/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002924 від 06 грудня 2019 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, яка має вищу освіту, працює інженером 1 категорії з договірної роботи комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради, не заміжня, неповнолітніх дітей не має, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченої ОСОБА_3 ;

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 05.12.2019 приблизно о 19 годині 09 хвилин, знаходячись в приміщенні магазину «Сільпо № 212», що належить ТОВ «Сільпо-Фуд», розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Пастера, буд. 6-а, побачила на торгівельному стелажі з сухофруктами, горіхами та приправами в пластиковому контейнері вагові горіхи, а саме «Горіх кедровий», що становить 224 гривні 49 копійок, з урахуванням ПДВ, за 100 гр. продукції, що визначила для себе об`єктом злочинного посягання.
Після чого реалізуючи свій злочинний умисел, цього ж дня та годині, ОСОБА_3 , впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає і вона діє таємно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку працівників магазину, шляхом вільного доступу, набрала в поліетиленовий пакет з пластикового контейнеру «Горіх кедровий», вагою 0,204 кг, що належить ТОВ «Сільпо-Фуд», та непомітно поклала до лівого карману своєї дублянки.
Після чого, цього ж дня, не збираючись розраховуватись за вищевказаний товар, який належить ТОВ «Сільпо-Фуд» магазину «Сільпо № 212», вартість якого, становить 366, 37 грн., без урахування ПДВ, та 457,96 грн. з урахуванням ПДВ, вважаючи свої дії непомітними для оточуючих, ОСОБА_3 пройшла касову зону зазначеного магазину, при цьому за вказаний товар не розрахувалася.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить ТОВ «Сільпо-Фуд» магазину «Сільпо № 212», заподіявши останнім матеріальну шкоду на суму 366, 37 грн.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй проступку, підтвердила обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище, та пояснила, що вона 05 грудня 2019 року хотіла викрасти кедрові горішки з мазанину «ТОВ «Сільпо-Фуд» магазину «Сільпо № 212», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Пастера, буд. 6а, але була зупинена працівниками охорони магазину.У скоєному щиро кається та просить суворо не карати.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, раніше надав заяву про слухання справи за його відсутності. В заяві, також, зазначив, що претензій майнового характеру не має, цивільний позов пред`являти не буде.

Покази обвинуваченої є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що обвинувачена не оспорює фактичні обставини справи, та, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності її позиції, врахувавши письмову заяву представника потерпілого, в якій він вказав, що не заперечує щодо розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої йому зрозумілі, заслухавши думки учасників судового розгляду, роз`яснивши учасникам судового провадження вимоги ст. 349 КПК України, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу, а також, документів, що підтверджують процесуальні витрати по кримінальному провадженню.

Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як кримінальний проступок, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченій - щире каяття, відсутність обставин, що його обтяжує, а також, думку прокурора щодо виду та міри покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, у виді штрафу в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано її дії.

Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати:

- на проведення судово-товарознавчої експертизи № 5696-19 від 14.01.2020 року в розмірі 314 (триста чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Речові докази:

- кедрові горіхи, вагою 0,204 кг., які передані під розписку зам управляючого магазину «Сільпо №212» ОСОБА_6 на зберігання, повернути законному володільцю;

- диск з відеозаписом з камер відеонагляду магазину «Сільпо №212», зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0002924.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у даному кримінальному проваджені не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1