Дата документу 19.04.2021
Справа № 334/4990/17
Провадження № 1-кп/334/76/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Запоріжжі, має середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.04.2003 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, умовно-достроково звільнений 03.12.2004, невідбутий строк покарання 11 місяців 2 дні;

- 13.12.2006 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 1 року і 6 місяців позбавлення волі з випробувальним строком на 1 рік;

- 30.11.2011 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 4 років і 2 місяців позбавлення волі, 03.08.2015 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 30.05.2016 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту, 08.06.2016 звільнений по відбуттю строку покарання;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
24 липня 2017 року, о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку №40 по вул. Кияшко в м. Запоріжжі, шляхом ривку, відкрито заволодів жіночою сумкою ОСОБА_6 після чого дістав з неї майно, яке належить потерпілій, а саме, грошові кошти у сумі 600,00 грн., мобільний телефон марки «Нокіа» вартістю 100,00 грн., з сім-картою мобільного оператора «Київстар», на якій знаходились грошові кошти у сумі 16,00 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 716,00 грн. Після чого, ігноруючи заклики зупинитись, з викраденим майном зник з місця вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені вказаного злочину не визнав, суду пояснив, що 24 липня 2017 року, приблизно о 18-00 год., він прийшов до будинку АДРЕСА_2 для того, щоб зустрітись з ОСОБА_7 та примусити його повернути гроші. Він зустрів ОСОБА_7 з його матір`ю біля під`їзду будинку, почав вимагати повернути борг, між ним і ОСОБА_7 виникла сварка та бійка. Мати ОСОБА_7 втрутилася, почала захищати ОСОБА_7 та розбороняти їх. В ході цього він її відштовхував, але не бив, сумку і гроші в неї не забирав. Припинивши конфлікт, він пішов на зупинку громадського транспорту, де невдовзі був затриманий працівниками поліції. Про його непричетність до крадіжки грошей у потерпілої свідчить те, що при затриманні грошових коштів у сумі 600,00 грн. у нього не було виявлено та вилучено. У зв`язку з відсутністю складу інкримінованого злочину просить виправдати його.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 24.07.2017 вона разом з сином ОСОБА_7 зібралися йти в магазин за покупками. У неї була сумка для покупок, гроші 600,00 грн., які несла в руках. Коли вони вийшли з під`їзду будинку, до них підійшов обвинувачений, почав вимагати у сина гроші. Син відмовився йому платити, тоді обвинувачений почав його бити по голові кулаками, у сина від ударів все обличчя було побите і в крові. Вона дуже злякалася за сина, почала його захищати, відштовхувати нападника. При цьому всі речі поклала у сумку, син поклав телефон у сумку, сумка була у неї на плечі. Тоді обвинувачений почав її штовхати, хватати за сумку, зірвав її. Вона просила його зупинитися, не зачіпати їх. Як саме він забрав гроші і телефон із сумки вона не бачила. Коли сусіди викликали поліцію, нападник втік, а вона хвилин 40 навколо шукала свою сумку, але так і не знайшла. Сумку знайшли пізніше розірвану, в стороні від місця події, та повернули їй. В сумці її речей, грошей не було. Поліції вона описала хлопця, який напав, коли його привезли до під`їзду будинку - впізнала його. Обвинувачений жив з ними на одній вулиці, він і раніше приходив до них додому і вимагав гроші, казав синові, якщо він не буде платити, то буде його бити. Знала, що він раніше був неодноразово судимий, боялась його. Син після побоїв дуже довго лежав у лікарні. В поліції вона подала заяву про вчинений відносно неї злочин, вказала, яку суму грошей в неї вкрав нападник. Покарання просила призначити на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що обвинувачений проживав у сусідньому будинку, періодично безпідставно вимагав у нього гроші, приходив до нього додому з цією метою. У липні 2017 року, точну дату не пам`ятає, о другій половині дня він з матір`ю йшов у магазин, у матері в руках була сумка для покупок, гроші, які належать матері, та мобільний телефон марки «Нокіа», який фактично належав матері. Коли вони вийшли з під`їзду свого будинку, до них підійшов ОСОБА_5 , почав вимагати у нього гроші, які нібито він був винен. Свідок відмовився давати гроші, між ними виникла сварка, яка потім переросла у бійку. ОСОБА_5 кулаками наносив йому удари в область голови та спричинив тілесні ушкодження, від побоїв все обличчя було в крові. Мати поклала гроші і телефон у сумку, стала його захищати, відштовхувала ОСОБА_5 , сумку вона тримала на плечі. ОСОБА_5 почав її ображати, штовхати, хватати за одяг та за сумку. Це відбувалося на очах сусідів, які сиділи біля другого під`їзду, та сусідки ОСОБА_8 , яка сиділа на лавці біля їх під`їзду, на відстані трьох метрів від них. На крики ОСОБА_5 не реагував, хтось із сусідів викликав поліцію, після чого обвинувачений зник, сумка матері пропала, момент коли ОСОБА_5 тікав від під`їзду, він добре не пам`ятає, оскільки від отриманих травм йому стало дуже погано. Як і куди поділася сумка, він достеменно сказати не може. Він викликав поліцію, до приїзду поліції він з матір`ю залишався біля під`їзду. Коли приїхала поліція, вони все розповіли, потім він сів у поліцейську машину і вони поїхали шукати ОСОБА_5 на вулицях мікрорайону. Він побачив ОСОБА_5 біля магазину АТБ та вказав на нього. Поліцейські зупинили ОСОБА_5 , потім доставили їх на місце вчинення злочину. Після цього поїхали у відділення поліції. У відділенні поліції мати сказала, що ОСОБА_5 вирвав у неї сумку і що пропали всі гроші. Також пояснив, що ОСОБА_5 систематично вимагав у нього гроші і бив його, він боявся обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що працює в Управлінні патрульної поліції Запорізької області, 24.07.2017 разом з ОСОБА_10 був на службі, приблизно о 18.50 год. надійшов виклик про грабіж. Чоловік повідомив, що невідомий чоловік заволодів грошима і телефоном його матері. На місці був ОСОБА_7 зі слідами побоїв на обличчі, його мати, яка сказала що нападник викрав у неї 600,00 грн., та мешканці будинку. Для відшукання особи вони з ОСОБА_7 поїхали по вулицям мікрорайону, проїжджаючи повз магазин АТБ, ОСОБА_7 вказав на особу, яка здійснила на них напад. Цією особою виявився ОСОБА_5 , їх було доставлено під`їзду будинку, де було скоєно злочин. Зауважив, що до цього випадку він уже бачив ОСОБА_5 біля будинку потерпілих за 3-4 дні до цього, коли приїжджав на виклик ОСОБА_7 про те, що йому погрожує ОСОБА_5 і вимагає гроші. ОСОБА_6 , жінки які були біля під`їзду, також вказали на ОСОБА_5 , який напав на ОСОБА_7 і його матір. У ОСОБА_5 при затриманні було 400,00 грн., телефону не було. ОСОБА_5 при затриманні не пручався, по суті нічого не пояснював, казав що не пам`ятає нічого.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що працює в Управлінні патрульної поліції Запорізької області, 24.07.2017 приблизно о 18-00 год. під час служби надійшов виклик про грабіж, потерпіла на місці сказала, що у неї вкрали 600,00 грн., на ній був порваний одяг. Через хвилин 30-40 після спілкування з потерпілими знайшли біля АТБ ОСОБА_5 , затримали його, на руках у нього були сліди від нанесення ударів кулаками, сліди крові. Сусідка, що сиділа біля під`їзду, пояснювала, що бачила як ОСОБА_5 бив сусіда, штовхав його матір, хватав її за одяг та сумку, тікав від під`їзду.

Окрім пояснень потерпілої і свідків, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю досліджених судом письмових доказів:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.07.2017, згідно якого громадянка ОСОБА_6 , 1935 року народження, повідомила, що 24.07.2017, біля 18-00 год., невідома особа відкрито заволоділа її сумкою, в якій знаходились грошові кошти в сумі 600,00 грн., чим спричинила шкоду на вказану суму;

- протоколом огляду місця події від 24.07.2017, згідно якого огляд проводився з 20.01 год. до 20.32 год. 24.07.2017, об`єктом огляду є ділянка місцевості, розташована біля входу в під`їзд №2 будинку АДРЕСА_2 , зліва і справа від під`їзду №2, в ході якого було виявлено та вилучено господарську сумку, яка належить ОСОБА_6 , упакована в спец пакет №4337498;
- протоколом огляду предмета від 25.07.2017, в ході якого оглянуто сумку синьо-фіолетового кольору, яка має зображення у вигляді квадратів різного кольору, яка була запакована в спец пакет №4337498, з ілюстраційною таблицею;

- постановою про визнання речовим доказом сумки синьо-фіолетового кольору, вилученої з місця події 24.07.2017, переданої на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.07.20107, в ході якого в присутності понятих, потерпіла ОСОБА_6 на фото №4 (згідно Довідки до протоколу - ОСОБА_5 ), впізнала особу, яка 24.07.2017 відкрито заволоділа її майном, а саме, мобільним телефоном марки «Нокіа» в корпусі білого кольору та грошовими коштами у розмірі 600,00 грн.,
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.07.20107, в ході якого в присутності понятих, свідок ОСОБА_11 на фото №2 (згідно Довідки до протоколу - ОСОБА_5 ), впізнала за зовнішніми ознаками особу, яка 24.07.2017 наносила тілесні ушкодження її сусідам ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ,

- відеозаписом з нагрудної камери відео спостереження працівників УПП, які 24.07.2017 виїжджали на місце події, з якого вбачається, що біла магазину АТБ було виявлено ОСОБА_5 ,

- постановою про визнання речовими доказами DVD-диска, на якому зафіксовано відеозапис з нагрудної камери відео спостереження працівників УПП, які 24.07.2017 виїжджали на місце події;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 24.07.2017, відповідно до якого ОСОБА_5 був затриманий о 19 годині 50 хвилин 24.07.2017.

Під час судового слідства суд дослідив всі докази, надані стороною обвинувачення та захисту, із дотриманням принципу змагальності та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

Дослідивши і оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що вони самі по собі і в сукупності підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті.

Суд вважає доведеним, що вчинювані обвинуваченим дії мали для потерпілої і інших осіб відкритий характер, а та обставина, що потерпіла не бачила момент, коли обвинувачений забрав із сумки гроші, не свідчить про таємний характер його дій.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що відносно потерпілої ОСОБА_6 умисел обвинуваченого був спрямований на заволодіння її майном з корисливих мотивів, що вбачається у його прагненні одержати матеріальну вигоду для себе за рахунок чужого майна, і у тому, що обвинувачений усвідомлював та ігнорував ту обставину, що вчинювані ним дії мають для потерпілої і інших осіб відкритий характер.

Грабіж визнається закінченим з моменту, коли винна особа вилучила майно і має реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним, вартість викраденого майна на кваліфікацію за ч.2 ст. 186 КК України не впливає.

У своїх показаннях в суді у грудні 2017 року потерпіла неоднозначно висловлювалася щодо належності їй мобільного телефону, однак свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив, що телефон належав фактично його матері потерпілій ОСОБА_6 , його подарувала їй донька. При цьому суд враховує, що потерпіла ОСОБА_6 , яка на момент вчинення злочину була у віці 82 років, та на час розгляду справи померла, була особою похилого віку, тому відсутність певної деталізації при викладенні обставин вчиненого злочину об`єктивно зумовлені властивостями її пам`яті, на що вона зауважувала. Під час допиту в суді потерпіла ОСОБА_6 також посилалась на своє хвилювання через те, що вона боялась ОСОБА_5 , оскільки він неодноразово погрожував її сину, та вимагав у нього гроші, що також знайшло своє підтвердження у показаннях свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_6 .

Доводи сторони захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину через те, що при його затриманні у нього не було телефону та 600,00 грн., суд оцінює критично, оскільки як встановлено судом, злочин було вчинено о 18-30 год., затримали ОСОБА_5 о 19-50 год., відтак, він мав реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Вищенаведеними дослідженими судом доказами та обставинами, що ними підтверджуються, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом. Тобто, сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений ОСОБА_5 є винним у вчиненні цього злочину.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за корисливі злочини, судимість за які не погашена, його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК і вирішуючи питання про порядок його відбування, суд виходить з такого.

Згідно з вимогами ст. 65 КК суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.186 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК є тяжким злочином, вчиненим щодо особи похилого віку. Разом з цим, ОСОБА_5 покарання за попередніми вироками відбув повністю, за ч.2 ст.186 КК скоїв лише один епізод злочинної діяльності. Дані обставини дають суду право обмежитись при призначенні покарання мінімальним його розміром, передбаченим санкцією ч.2 ст.186 КК.

Підстав для звільнення від відбування покарання в порядку ст. 75 КК обвинуваченого, який на час розгляду утримується у слідчому ізоляторі за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186, ст. 190, ч.1 ст.115 КК, суд не вбачає, оскільки вважає, що таке звільнення від покарання не сприятиме запобіганню вчинення нових злочинів. Відтак, на переконання суду, виправлення ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

У даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 наразі запобіжний захід не застосовано, у період з 24.07.2017 року по 29.08.2018 і з 10.07.2019 по 05.06.202 відносно ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому відповідно до ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення у зазначений період підлягає зарахуванню в строк відбування покарання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 суд залишає без розгляду, оскільки потерпіла померла, її правонаступники у справу не вступили і позов не підтримали.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк покарання рахувати з моменту затримання.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у період з 24.07.2017 року по 29.08.2018 і з 10.07.2019 по 05.06.2020.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Речові докази: сумку синьо-фіолетового кольору, яка передана на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 , залишити за належністю; диск з відеозаписом з нагрудної камери працівника УПП залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1