Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року смт. Покотилівка

Справа № 635/1912/21
Провадження № 1-кс/635/749/2021
Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого- ОСОБА_4 ,

захисника- ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування за №0000215 від 12 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

УСТАНОВИВ:

11 травня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування за №0000215 від 12 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 12 березня 2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період часу з 08:20 по 08:45 годин перебуваючи біля домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно та повторно, невстановленим під час досудового розслідування шляхом проникли на територію вказаного домоволодіння, після чого шляхом відкриття дверей проникли до будинку за вищевказаною адресою який належить потерпілому ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та у якому на момент вчинення кримінального правопорушення перебувала донька потерпілого ОСОБА_10 . Після чого відкрито викрали наступне майно, а саме: смарт-телевізор торговой марки «Kivi», чорного кольору, діагональю 42 дюйма, ноутбук торгової марки MacBook Air 13 2017, 256gb, сірого кольору, ноутбук торгової марки «DELL», чорного кольору, 512gb, мобільний телефон iPhone 6S 32Gb, золотого кольору, мобільний телефон Samsung A10s 2/32 Gb, чорного кольору, мультимедійний проектор торгової марки «ACER», чорного кольору, системи DLP, біжутерію, а саме одну сережку золотого кольору з мраморними вставками які знаходились у дерев`янній шухлядці, парфум торгової марки «Eclat» об`ємом 100 мл., грошові кошти у сумі 400 (чотириста) доларів США, грошові кошти у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) євро, а також паспорт громадянки Угорщини с/н НОМЕР_1 на ім`я дружини потерпілого ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли у невідомому напрямку та в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілому - ОСОБА_9 .

16 березня 2021 року ОСОБА_6 , повідомленно про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною 3 статті 186 КК України, тобто відкрите заволодіння чужим майном, вчинене групою осіб із проникненням у житло.

17 березня 2021 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Харківським районним судом Харківської області було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 15 травня 2021 року включно.

Слідчий вважає, що є достатні підстави вважати, що у даному випадку існування ризиків, передбачених пунктом 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого або свідків в цьому ж кримінальному провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється продовжують існувати, у зв`язку з чим просить суд продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, а саме до 16 червня 2021 року.
Стислий виклад позиції сторін
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання про продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати інший більш м`який запобіжний захід.
Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію підозрюваного ОСОБА_6 , просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід.
Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду
Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваної та його захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання про продовження строків тримання під вартою слід задовольнити, виходячи з наступного.
Постановою Харківської окружної прокуратури Харківської області про продовження строку досудового розслідування від 11 травня 2021 року був продовжений строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000215 від 12 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 КК України до трьох місяців, тобто до 16 червня 2021 року.
11 травня 2021 року слідчим СВ відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 (далі слідчий), погоджене з прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 (далі прокурор) було подане до суду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 186 КК України.
Слідчий у клопотанні виклав фактичні обставини кримінального правопорушення, наведені в ухвалі про застосування запобіжного заходу від 17 березня 2021 року (а. с. 81-86), сформулював суть підозри, а саме, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 КК України тобто відкрите заволодіння чужим майном, вчинене групою осіб із проникненням у житло.
16 березня 2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 3 статті 186 КК України (а.с.62-65).
Як вбачається з матеріалів справи ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 17 березня 2021 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід - тримання під вартою до 15 травня 2021 року (а.с.81-86).
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до частини 5 статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення), а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12 березня 2021 року; протокол огляду місця події від 12 березня 2021 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12 березня 2021 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 березня 2021 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 березня 2021 року, протокол допиту неповнолітнього (малолітнього) свідка ОСОБА_10 від 12 березня 2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 29 листопада 2984 року народження, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 12 березня 2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 13 березня 2021 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 березня 2021 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 березня 2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 13 березня 2021 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 березня 2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 15 березня 2021 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 березня 2021 року, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 16 березня 2021 року.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог частини 2 статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, врахувує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та особисті обставини його життя, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Виходячи з вищезазначеного, слідчим суддею враховується, що підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Золоторунне Кокчетавської області, Казахстан, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 (довідка від 16.03.2015р. № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с.71)), офіційно не працевлаштований, має двох неповнолітніх дітей, які з ним не проживають, має неповну середню освіту, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень та має судимість.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду у зв`язку з невідворотністю можливого призначення йому покарання, тому існує ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваному ОСОБА_6 відоме місце проживання потерпілого, а також те, що він може встановити місцезнаходження свідків у кримінальному провадженні, вчинити незаконний психологічний чи навіть фізичний вплив на них з метою зменшення провини, або взагалі з метою відмови від надання ними викривальних показань, для уникнення кримінальної відповідальності та покарання.

Саме з огляду на вищенаведене слідчий суддя не бере до увагу аргументи сторони захисту адвоката ОСОБА_5 щодо того, що від свідків та потерпілих не має заяв про погрози чи можливий незаконний вплив зі сторони підозоюваного, а тому ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні не є обґрунтованим зі сторони обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що існує ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України.

На підставі статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.
Виходячи з вищезазначеного, слідчим суддею враховується, що підозрюваний ОСОБА_6 не має офіційного джерела доходів, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, підозрюється у вчинені кримінального правопорушення вчиненого в період іспитового строку, а відтак є підстави вважати, що він може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому слід вважати обґрунтований ризик, передбаченій пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що з моменту взяття підозрюваного ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваної може забезпечити і більш м`який запобіжний захід. Тому доводи захисту щодо можливого застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необґрунтованими.
Слідчий суддя вважає, що наведені слідчим в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не зменшилися, нові ризики не з`явилися.
Так, ризиками, які дають підстави слідчому судді продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від суду, оскільки, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, а відтак може уникати кримінального переслідування; впливати на потерпілих та свідків, місце проживання яких відоме, чи продовжити злочинну діяльність.
На підставі вищевикладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України (пункт 1, 3, 5), оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи відносно ОСОБА_6 будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, а тому необхідно задовольнити клопотання слідчого, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу, а тому доводи захисника ОСОБА_5 щодо недоведеності зі сторони захисту підстав для продовження строків тримання під вартою та необхідність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слід визнати непереконливими.
Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного містять лише посилання на незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами, а тому їх слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до вимог частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не були надані докази, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б могли підтвердити неможливість утримання підозрюваного у слідчому ізоляторі.
Посилання адвоката ОСОБА_5 на те, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, двох неповнолітніх дітей не можуть бути підставою для зміни тримання під вартою на домашній арешт, оскільки не спростовують ризики неналежної процесуальної поведінки.
З урахуванням наведеного, особи підозрюваного ОСОБА_6 та тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану здоров`я слідчий суддя вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою.
Керуючись статтями 182, 183, 184, 194 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування за №0000215 від 12 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити застосування стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 17 березня 2021 року, в межах строків досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 12 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 КК України, на 367 (тридцять сім) днів, а саме, до 16 червня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Повний текст ухвали оголошено 12 травня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1