Справа № 344/1561/21
Провадження № 1-кс/344/659/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим від 19.01.2021 у межах кримінального провадження №0000875 від 19.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИЛА :
01.02.2021 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність старшого інспектора дізнання СВ ОСОБА_4 ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , в якій поросить визнати протиправну бездіяльність такого щодо неознайомлення його з правами та обов`язками потерпілого після подачі заяви про скоєння кримінального злочину у кримінальному провадженні №0000875; відмінити постанову старшого інспектора дізнання СВ Івано-Франківського інспектора дізнання СВ ОСОБА_4 ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 19.01.2021 в кримінальному провадженні №0000875 від 19.03.2020, про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , як таку, що не відповідає вимогам чинного законодавства ( а саме ст.. 110 КПК України).

Таку постанову він отримав 22.01.2021.

Вказує, що дізнавачем не проведено ряд слідчих дій.

Вважає, що оскаржувана постанова не є вмотивованою, тому як не містить жодної підстави вважати його особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст. 55 КПК України. Зазначає, що йому як власнику гаражів по АДРЕСА_1 , завдана значна шкода незаконними діями ОСОБА_5 в особі директора «Інпромсервіс ЛТД» спільно з відповідальними особами влади привласнена земля і забудована самобудами ( проектна дорога), по якій він мав доступ до приміщень.

Заявник просив скаргу задоволити з мотивів, які викладені у такій.

Дізнавач просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки постанова є вмотивованою. Разом з тим, вказав, що здійснюється кримінальне провадженя №0000730 від 05.12.2020 за заявою ОСОБА_3 надана копія Ухвали Івано-Франківського міського суду про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, викладене в його заяві від 23.11.2020 по факту вчинення неправомірних дій власником суміжної із його власністю будівлі, внаслідок яких завдано його майну шкоди. В такому кримінальному провадженні ОСОБА_3 визнано потерпілим. Разом з тим, на розгляді в суді знаходиться обвинувальний акт про обвинувачення у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України з приводу підробленої декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Вивчивши доводи скарги, заслухавши особу, яка подала скаргу, дізнавача, дослідивши надані до скарги докази, слідчий суддя встановила наступне.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено в т.ч. рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Встановлено, що підрозділом дізнання Івано-Франківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000875 від 19.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

19.01.2021 дізнавачем старшим інспектором сектору дізнання Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000875 від 19.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Така постанова мотивована тим, що своїй заяві ОСОБА_3 не вказав у чому полягає, задана шкода. Разом з тим об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України можуть виступати права і обов`язки окремих громадян.

Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Потерпілою у кримінальному провадженні відповідно до положень ст. 55 КПК України визнається фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Особа визнається потерпілою незалежно від того, один чи декілька видів шкоди їй завдано. Також потерпілою може бути визнана юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Тобто підставами до визнання фізичної і юридичної особи потерпілими у кримінальному провадженні є шкода, яка їй завдана внаслідок здійснення дій, котрі кримінальним законом визнаються злочинними, або відмови від вчинення таких дій (бездіяльності) іншої особи.

Кримінальний процесуальний кодекс України також допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається у кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК України; неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 358 КК України, об`єктом протиправних дій, передбачених вказаної нормою є підроблення офіційних документів. Отже, вказана норма Закону не передбачає об`єктом протиправних дій майно фізичної особи, здоров`я особи та моральної шкоди особи.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного дійшла висновку, що в силу принципу змагальності сторін, скаржником не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді дійти висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови слідчого, враховуючи, що такі є також предметом досудового розслідування. Адже даним досудовим розслідуванням встановлюються саме обставини підроблення декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що в свою чергу могли б спричинити наслідки у вигляді шкоди, тому передчасним є твердження заявника, викладені скарзі.
Разом з тим слід зазначити, що у кримінальному провадженні №0000730 від 05.12.2020 на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, викладене в заяві ОСОБА_3 від 23.11.2020 здійснюється досудове розслідування по факту вчинення неправомірних дій власником суміжної із його власністю будівлі, внаслідок яких йому завдано шкоду, де ОСОБА_3 визнано потерпілим.
Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 2 ст.307 КПК України не передбачено визнання протиправною бездіяльності слідчого, тому вимоги скаржника в цій частині задоволенню також не підлягають.

Таким чином, слідчий суддя дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги в повному обсязі.

У частині 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 55, ч. 5 ст. 110, ст.ст. 303 - 309, 369, 371-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволені скарги ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим від 19.01.2021 у межах кримінального провадження №0000875 від 19.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 04.02.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1