Дата документу 06.08.2020 Справа № 554/5057/20
Провадження №1-кс/554/8020/2020

УХВАЛА
Іменем України

06 серпня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, в якій просила скасувати постанову прокурора ОСОБА_4 від 10.03.2020 року про відмову у визнанні потерпілим.
В обґрунтування скарги заявник вказала, що постанова прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні є незаконною, виходячи з наступного. Постанову від 10.03.2020 року прокурором ОСОБА_4 винесено при перегляді клопотання ОСОБА_3 від 04.03.2020 року, в якому вона не просила визнати її потерпілою, оскільки вона вже була визнана потерпілою по справі. Заявник просила видати їй пам`ятку про права та обов`язки, яку вона вважала загубленою. Згодом вона знайшла цю пам`ятку.
Неодноразово винесені постанови про закриття проваджень були скасовані судами, тоді як уповноважені особи зобов`язані були розслідувати протизаконні дії, скоєні відносно ОСОБА_3 посадовими особами при розслідуванні в об`єднаному кримінальному провадженні №0000026, які мають ознаки злочинів, передбачених ст.ст.365 ч.2,366 ч.1,382 ч.3,384 ч.1 і ч.2 КК України.
Крім того, в постанові від 10.03.2020 року внесена неправдива інформація про те, що заявник не з`являється на допити, оскільки після визнання потерпілою її на допити не викликали.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила вимоги задовольнити. Вказала, що фактично досудове розслідування по кримінальному провадженню №00000494 не проводиться. Вона вже визнана потерпілою по цьому кримінальному провадженню, про що свідчить пам`ятка про права та обов`язки потерпілого, яка була вручена їй під розпис.
Слідчий, прокурор до суду повторно не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином.
Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, суд вважає за необхідне скаргу задовольнити з наступних підстав.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Правилами частини 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Судом встановлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебувають матеріали кримінального провадження №00000494 від 10.07.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367, ч.1 ст.382 КК України, за ухвалами слідчих суддів Червонозаводського районного суду м.Харкова, якими зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявами ОСОБА_3 від 23.06.2015 року та 21.09.2015 року щодо неналежного, як на думку заявника, виконання службових обов`язків працівниками прокуратури області, яке виразилось у втраті оригіналу заяви ОСОБА_3 та невиконання ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 06.07.2015 року працівниками прокуратури Харківської області.
Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область та слідчих регіональної прокуратури області, ОСОБА_4 від 10.03.2020 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою в кримінальному провадженні №00000494 від 10.07.2015 року (а.с.7-10 - постанова).
Згідно постанови прокурора, до прокуратури області надійшла заява від ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №00000494. З урахуванням того, що досудовим розслідуванням не встановлено наявність заподіяної ОСОБА_3 шкоди, то підстав для визнання її потерпілою у даному кримінальному провадженні не вбачається.
Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 10.03.2020 року, суд встановив, що прокурором зроблено посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що заявнику було завдано шкоди матеріального чи морального характеру, однак на підтвердження такого свого висновку прокурор не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були проведені, та у сукупності свідчать про те, що заявнику не було завдано шкоди.
Зміст вказаної постанови не містить правового обґрунтування відсутності підстав щодо задоволення клопотання про визнання заявника потерпілим.
Слід також зазначити, що ОСОБА_3 фактично визнана потерпілою по справі і дані про скасування цього рішення відсутні в матеріалах кримінального провадження. Про вказане свідчить пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №00000494, яку одержала ОСОБА_3 під розпис 05.11.2015 року (а.с.23-25).
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин- надсилається їй.
Постанова слідчого в кожному випадку має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати вимогам кримінального процесуального закону, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Так, виходячи з змісту п.2 ч.5 ст.110, ч.2 ст.220 КПК України, постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання повинна бути вмотивована та обґрунтована, з зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Наявність чи відсутність моральної чи матеріальної шкоди, розмір такої шкоди підлягають доведенню під час досудового розслідування, під час якого заявник повинен користуватися всіма правами потерпілого: заявляти клопотання, оскаржувати процесуальні рішення, приймати участь в дослідженні доказів щодо заподіяної шкоди, тощо.
Отже, винесена прокурором постанова невмотивована та в ній не наведено обґрунтування висновків, тому заявлені по скарзі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно постанови Пленуму ВССУ від 03 червня 2016 року «Про практику вирішення слідчими суддями питань, пов`язаних із слідчими (розшуковими) діями» зазначено, що здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні є обов`язком слідчого судді та про те, що відповідно до ч. 2 ст.307 КПК слідчий суддя за результатами розгляду скарги може постановити ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого, прокурора; 2) зобов`язання вчинити певну дію; 3) зобов`язання припинити певну дію; 4) відмову в задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає оскаржувану постанову прокурора такою, що містить в собі лише формальні ознаки процесуального рішення без відповідної мотивації.
Доводи скаржника в ході розгляду справи спростовані не були, а тому слід скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область та слідчих регіональної прокуратури області, ОСОБА_4 від 10.03.2020 року в кримінальному провадженні №00000494 від 10.07.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367, ч.1 ст.382 КК України, про відмову у визнанні потерпілим.
Частиною 3 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.220,303-307,309,372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, задовольнити.
Скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область та слідчих регіональної прокуратури області, ОСОБА_4 від 10.03.2020 року в кримінальному провадженні №00000494 від 10.07.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367, ч.1 ст.382 КК України, про відмову у визнанні потерпілим.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1