Справа № 361/6846/15-к
1-кп/755/388/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених під домашнім арештом (кожного окремо) у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000611 від 20 березня 2015 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, пп. 3,12 ч. 2 ст. 115, ст. 400 КК України
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 304 , ч. 3 ст. 146, пп. 3,12 ч. 2 ст. 115 КК України
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, пп. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, пп. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України
за участі:
прокурора ОСОБА_11
потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
представників потерпілих адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_22
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21.01.2020 року обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Так, у судовому засіданні прокурор ОСОБА_11 просила продовжити строк дії запобіжних заходів обвинуваченим, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, враховуючи наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Потерпілі, їх представники, погодились з прокурором щодо продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченим.

Захисники заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, зазначили, що КПК України не передбачено продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту, також вказали, що вказане клопотання не відповідає вимогам чинного законодавства.

Обвинувачені підтримали думку захисників.

Обговоривши у судовому засіданні питання доцільності продовження строку тримання під домашнім арештом обвинувачених, вислухавши думку прокурора про доцільність продовження обвинуваченим строку тримання під домашнім арештом, виходячи з тяжкості злочину, у вчиненні яких вони обвинувачуються, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вислухавши думку потерпілих, їх представників, обвинувачених та їх захисників, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки кожного з обвинувачених, суд зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Частиною 5 ст. 9 КПК визначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Прецедентне право Європейської конвенції з прав людини сформулювало підстави, за наявності яких допускається обмеження волі обвинувачених.

До цих підстав віднесені: наявність ризику, що обвинувачений не з`явиться до суду; вчинить дії, які перешкоджають правосуддю; скоїть інше кримінальне правопорушення; стане причиною громадських заворушень (Tiron v. Romania, § 37; Smirnova v. Russia, § 59; Piruzyan v. Armenia, § 94).

Ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, має оцінюватись також з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити цей ризик, або продемонструвати, що він наскільки незначний, що не виправдовує обмеження волі. (Panchenko v. Russia, § 106).

Вказаний ризик підлягає врахуванню у світлі таких чинників, як характер людини, його моральні принципи, місце мешкання, робота, сімейні зв`язки та будь-які інші зв`язки з країною, у якій ведеться її переслідування. (Becciev v. Moldova, § 58).

Небезпека того, що обвинувачений буде чинити перешкоди належному проведенню судового процесу, має підкріплюватися фактичними доказами. (Becciev v. Moldova, § 59).

Вказані підстави враховані у національному законодавстві.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, що відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, в тому числі, понад десять років.

Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаних осіб, їх моральності, місця проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам, у цей період провадження.

Заперечення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують.

Таким чином, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин, з урахуванням доводів сторін кримінального провадження, суд дійшов переконання про доведеність чинників, які передбачені ч. 1 ст. 194 КПК, у зв`язку з чим клопотання в цій частині прокурора підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 (із наступними змінами) «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин, з встановленням певних заборон.
Так, суд враховує, що виходячи з практики ЄСПЛ, вбачається, що Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачений механізм захисту та реалізації закріплених прав і свобод через механізм Європейського суду з прав людини. Захист права на здоров`я безпосередньо Конвенцією 1950 р., як й інших соціально-економічних прав, не передбачається, але звернення за захистом цього права можливе відповідно до низки статей Конвенції 1950 р. і така практика Європейського суду з прав людини існує, зокрема, при порушенні права на: життя (ст. 2 Конвенції), заборону тортур (ст. 3), права на свободу та особисту недоторканність (ст. 5), права на справедливий судовий розгляд (ст. 6), права на повагу до особистого і сімейного життя, на недоторканність житла (ст. 8).
Реалізація права на життя не можлива без реалізації права на здоров`я. Адже нормальне біологічне та соціальне функціонування людини не можливе без здоров`я. Реалізація права на життя у повному об`ємі можлива лише при гарантуванні права на здоров`я. У зв`язку із чим, суд приходить до висновку про можливість залишення місця проживання обвинуваченими виключно у випадку необхідності отримання медичної допомоги.
Що стосується клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час доби або особисте зобов`язання, суд приходить до наступного.
Розглянувши вказане клопотання, суд даний час не вбачає підстав вважати, що у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який він буде продовжувати виконувати свої процесуальні обов`язки належним чином, а ризики, які були на момент застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не перестали існувати, тому приходить до висновку, що вказане клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі зазначеного вище, суд приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання сторони обвинувачення про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням ряду обов`язків, визначених вимогами ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись статтями 176-178, 181, 194, 331, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, до 30 червня 2020 року.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.
Продовжити на два місяці щодо ОСОБА_7 передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися з м. Києва без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.
Продовжити щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, до 30 червня 2020 року.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.
Продовжити на два місяці щодо ОСОБА_8 передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися з м. Києва без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.
Продовжити щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, до 30 червня 2020 року.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.
Продовжити на два місяці щодо ОСОБА_9 передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися з м. Бровари, Київської області без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.
Продовжити щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, до 30 червня 2020 року.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.
Продовжити на два місяці щодо ОСОБА_10 передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися з смт. Семенівка, Полтавської області без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу- відмовити.
Копію ухвали для виконання передати до органів внутрішніх справ за місцем проживання обвинувачених.
Контроль за виконанням ухвали покласти на групу прокурорів у кримінальному провадженні № 0000611.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та апеляційному оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_23
Суддя

ОСОБА_24