Провадження № 11-сс/4823/294/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

власників майна ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах власників майна ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 липня 2020 року про задоволення клопотання про арешт майна, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 липня 2020 року задоволено клопотання слідчого Носівського відділення поліції Ніжинського відділу поліції Головного управління поліції в Чернігівській області та накладено арешт на трактор колісний ЮМЗ-6, 1987 р.в., р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , трактор колісний ЮМЗ -6 АЛ, 2016 р.в., р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 та трактор колісний МТЗ -80, 2016 р.в., р.н. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , із забороною користування, розпорядження та відчуження.

Таке рішення мотивоване тим, що слідчим надано достатньо доказів на даному етапі досудового розслідування, що незастосування даного виду забезпечення кримінального провадження перешкоджатиме встановленню істини по справі внаслідок пошкодження чи знищення тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки не накладення арешту передбачає обов`язок повернення майна власникам.

Ухвала слідчого судді оскаржена адвокатом ОСОБА_7 , який діє в інтересах громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким на праві власності належать вказані транспортні засоби.

Автор апеляційної скарги вказує на наступні порушення допущені при розгляді клопотання слідчим суддею:

- власники майна не були повідомлені про час та місце розгляду клопотання про арешт майна, що є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді;

- ухвала суперечить положенням ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- не зазначено в рішенні, яким чином таке обмеження являється розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження;

- вказані в ухвалі ризики жодним чином не находять свого підтвердження, оскільки скаржники (власники майна) не мають відношення до події кримінального правопорушення та повністю заперечують будь-яку свою причетність до протиправних дій;

- не враховані наслідки від накладення арешту на майно - власники майна обмежені навіть у використанні свого майна, що позбавляє їх реальної можливості отримувати легальні доходи та забезпечувати власні сім`ї;

- майно піддається агресивному впливу навколишнього природного середовища, без його належного збереження, натомість жодних процесуальних дій, як з речовими доказами, слідчими та прокурорами не проводиться;

- окрему увагу апелянт звертає на те, що відповідно протоколу обшуку від 26.06.2020 року виявлено і вилучено лише трактор д.н.з. НОМЕР_1 , 1987 р.в, тоді як інші два трактори були лише виявлені, але не вилучались, тому арешт накладений на майно, що не вилучене слідчим в ході обшуку.

За цих обставин, адвокат наполягає грубому порученні слідчим суддею вимог чинного законодавства, а ухвалу визначає як таку, що не відповідає обставинам справи.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав в ній зазначених та просив задовольнити в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_8 підтримав вимоги свого адвоката та просив їх задовольнити.

Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги, думку власника майна та представника - адвоката, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна розглядається за участю власника майна. Клопотання слідчого може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.

А тому стосовно доводів адвоката ОСОБА_7 , що власників майна не було повідомлено про судове засідання, у матеріалах провадження взагалі відсутні будь-які докази (документи), які могли би підтверджувати належне повідомлення власників тимчасово вилученого майна, про час та місце слухання справи, є слушними, так як дана обставина дійсно має місце, проте колегія суддів не вважає її істотним порушенням, оскільки права власників майна, відновлені під час апеляційного розгляду та перегляду оскаржуваного судового рішення. При цьому, з урахуванням цих обставин, є обґрунтовані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Під час розгляду апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вказані вимоги при ухваленні рішення слідчий суддя дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження слідчий суддя врахував, що постановою слідчого Носівського відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 26 червня 2020 року вказане майно визнано речовим доказом, а також те, що транспортні засоби є об`єктами, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ у даному кримінальному проваджені.

Згідно норм ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За цих підстав, доводи адвоката про те, що власники майна не мають жодного відношення до події кримінального правопорушення, а тому ризики встановлені ухвалою не знаходять свого підтвердження не можуть бути прийняті до уваги та не спростовують висновків слідчого судді, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна та не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тобто, арешт накладено на транспортні засоби не у зв`язку з можливою причетністю власника транспортного засобу до вчинення злочину, а через те, що вказані транспортні засоби можуть бути знаряддям вчинення злочину та могли зберегти сліди злочину.

Разом із тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Втручання у право власності шляхом накладення арешту, на думку колегії суддів, хоча і є виправданим з урахуванням правової підстави у цьому кримінальному провадженні, проте, переконаний апеляційний суд, відсутня об`єктивна та реальна необхідність обмежувати можливість використання цього майна.

А тому враховуючи, що майно, на яке накладено обґрунтований тимчасовий арешт є технікою сільськогосподарського призначення та випростовувалася власниками для обробки земель, що є сезонним заняттям, та можливістю отримувати легальні доходи, шляхом надання послуг використовуючи цю техніку, а також з метою збереження балансу між встановленими ризиками в рамках кримінального провадження та втручання в конституційні права особи, апеляційний суд приходить до переконання про можливість використання майна його власниками, що є складовою права власності, проте без можливості відчуження такого майна та розпорядження.

З цих же підстав, що вказані вище, виходив апеляційний суд і з приводу твердження апелянта щодо агресивного впливу навколишнього природного середовища, що саме дієве збереження буде досягнуто шляхом використання такої техніки ніж псування шляхом простоювання.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника власника майна про те, що при обшуку було виявлено три трактори, а вилучені лише два, що є порушеннями КПК, то вони є необґрунтованими, оскільки вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для накладення арешту на майно як слідчий суддя, так і апеляційний суд на цій стадії кримінального провадження позбавлений можливості встановлювати будь-які обставини вчинення злочину та давати безпосередньо оцінку доказам.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про необхідність виключення з резолютивної частини ухвали слідчого судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 липня 2020 року посилання на заборону користування тракторами.

В іншій частині ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого та прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407-409, 411-419, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Поновити строк захиснику адвокату ОСОБА_7 , який діє в інтересах власників майна ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах власників майна ОСОБА_9 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 липня 2020 року про задоволення клопотання про арешт майна трактор колісний ЮМЗ-6, 1987 р.в., р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , трактор колісний ЮМЗ -6 АЛ, 2016 р.в., р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 та трактор колісний МТЗ -80, 2016 р.в., р.н. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , із забороною користування, розпорядження та відчуження змінити.

Виключити з резолютивної частини ухвали слідчого судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 липня 2020 року посилання на заборону користування тракторами.

Виконання ухвали доручити слідчому, а контроль за її виконанням прокурору.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала є остаточною, подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4