№ 1-кс/756/1816/20
У Х В А Л А

03 вересня 2020 року м.Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
скаржника: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_4 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №5,-
В С Т А Н О В И В:
31 серпня 2020 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 від 12.08.2020 про часткову відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадження №0010274, внесеного до ЄРДР 20.12.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

В обґрунтування скарги заявниця вказала, що вказана постанова винесена з порушенням вимог ст. 9, 36, 56, 93 та 214 КПК України, ст. 1 Конвенції про захист право людини і основоположних свобод та перешкоджає досягненню мети досудового розслідування у кримінальному провадженні встановленню всіх осіб, причетних до незаконного заволодіння належного скаржнику автомобіля, а також обставин вчинення цього злочину, тому просила її скасувати.

Крім того, ОСОБА_4 просила суд: зобов`язати процесуального керівника у цьому кримінальному провадженні провести слідчі (розшукові) дії щодо встановлення особи, що телефонувала 19.12.2018 о 23.00, на причетність до незаконного заволодіння автомобілем Mazda 3, 2014 року виготовлення, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також просила зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_6 надати ОСОБА_4 витяг із ЄРДР щодо кримінального провадження №0000122, відомості про яке внесені 19.06.2020.

Заявниця скаргу підтримала. Прокурор заперечувала.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали за скаргою, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що Прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 12.08.2020 винесено постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0010274, внесеного до ЄРДР 20.12.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а саме у задоволенні пунктів 1-8, 10 її клопотання від 06.08.2020 відмовлено та задоволено пункт 9 клопотання.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Вважаю, що оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки вона належним чином вмотивована, в ній викладено відомості про зміст обставин,які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх належне обґрунтування.
Відповідно до ч. 1 ст. 36; ч. 5 ст. 40 КПК України, прокурор та слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора та слідчого.
Межі втручання слідчого судді у діяльність прокурора та слідчого обмежуються ч. 1 ст. 303 КПК України.
Кримінальний процесуальний закон визначає, що під час досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений на розгляд питань, які повинен вирішувати прокурор або слідчий, втручання в діяльність яких прямо заборонена ч. 1 ст. 36; ч. 5 ст. 40 КПК України.
За приписами ч. 4 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.
Таким чином, системний аналіз чинного КПК України дозволяє дійти висновку, що під час досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений на розгляд скарги щодо зобов`язання прокурора чи слідчого провести слідчі (розшукові) дії та зобов`язання прокурора надання потерпілій витягу з ЄРДР, оскільки зазначене питання відноситься до компетенції прокурора або слідчого.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга в цій частині не підлягає задоволенню.
Що стосується вимог про зобов`язання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_6 видати витяг з ЄРДР по іншому кримінальному провадженні, то вони також не підлягають задоволенню бо не підлягають оскарженню в порядку ст.303 КПК України, оскільки стосуються іншого кримінального провадження і заявницею не надано будь яких доказів на підтвердження того, що вона є учасником цього провадження, що прокурор Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_6 є процесуальним керівником по ньому.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 55, 110,220 303-307,372 КПК України,слідчий судя,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1