Провадження №1-кс/523/4272/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2020 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю перекладача ОСОБА_3 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у присутності підозрюваного, розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каушани р. Молдова, громадянина Молдови, з повною середньою освітою, працюючого неофіційно на будівництві, одруженого, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого.

За змістом клопотання зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України, -

Встановив:

16.11.2020 року до Суворовського районного суду м. Одеси звернувся слідчий СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП Одеській області ОСОБА_7 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Відповідно до клопотання слідчого вбачається, що 13.11.2020р. приблизно о 0:00 годині, ОСОБА_6 знаходячись біля магазину «Честор», розташованому по вул. Миколаївська дорога, буд. 299 у місті Одесі, в ході раптово виниклого на ґрунті особистої неприязні конфлікту з раніше незнайомим йому ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи навмисно з метою умисного вбивства, тобто противоправного спричинення смерті іншій людині, наніс ОСОБА_8 один удар в область життєво-важливого органу, а саме в праву частину тім`яної ділянки голови, тим самим спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми, забою головного мозку, вдавленого перелому правої тім`яної кістки, забитої рани правої тім`яної ділянки, після чого ОСОБА_6 покинув місце скоєння злочину, однак свій злочинний умисел не зміг довести до кінця по незалежним від нього причинам, так як ОСОБА_8 було своєчасно доставлено до КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» для надання медичної допомоги.

Дані про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України 13.11.2020 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002966.

13.11.2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Також встановлено, що 13.11.2020р. о 17:10 годині ОСОБА_6 фактично був затриманий в порядку ст.208 КПК України відповідно до протоколу затримання особи.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 13.11.2020р., а саме ділянки місцевості, розташованої біля будинку 297 по вул. Миколаївська дорога м. Одеси, в ході якого були вилучені сокира, молоток; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 13.11.2020р., протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 13.11.2020р., протоколом проведення слідчого експерименту від 15.11.2020р., консультативним висновком спеціаліста КНП «ООКЛ» від 13.11.2020р. відносно потерпілого ОСОБА_8 та іншими матеріалами у їх сукупності.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний здійснив особливо тяжкий злочин, санкція статті якої передбачає позбавлення волі від 7 до 15 років, офіційно не працевлаштований, з місця скоєння злочину зник, у зв`язку з чим є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілого, свідків.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, так як вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України, спрямованого проти життя та здоров`я людини, є громадянином іншої держави, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, умисно ухилятися від явки до суду та слідчого з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показів, не виключається ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання про застосування щодо його підзахисного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики прокурором не доведені, водночас звертаючи увагу суду, що підзахисний весь побитий, у нього зламані ребра, ЧМТ, його безпричинно били біля магазину «Честор», нападаючих було більше 6 чоловік, побоюючись за своє життя, він був вимушений захищатися, навідліг вдарив потерпілого предметом, який був при ньому, в дійсності мала місце самооборона, кваліфікація злочину, яка інкримінується підзахисному на даному етапі є сумнівною, чи був потерпілий перехожим підлягає з`ясуванню, зараз постраждалий знаходиться вдома, з ним все добре, також вказуючи, що підзахисний з місця злочину нікуди не зникав, він був без свідомості, його підібрала дружина, яка викликала «швидку допомогу», крім того ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, має місце проживання, де мешкає разом з родиною, на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, він перебуває в офіційному шлюбі, працював на будівництві по найму, те, що підзахисний буде переховуватися, впливати нічим не підтверджено, більш того, з моменту фактичного затримання сплили 72 години, що вже є підставою в відмові в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим з урахуванням стану здоров`я підзахисного, який сам потребує медичної допомоги, приймаючи до уваги його щире каяття, поведінку, з якої не вбачається, що він буде переховуватися, просив обрати щодо підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за його фактичним місцем мешкання.

Підозрюваний ОСОБА_6 під час розгляду клопотання приєднався до думки захисника та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, запевняючи, що нікуди не збирається тікати, на території України проживає офіційно біля 20 років, має родину, двоє дітей, які навчаються в СШ-23 у м. Одесі; щодо обставин вчиненого злочину пояснив, що його побили молоді люди, які підійшли, стали провокувати конфлікт, внаслідок виникла бійка, потерпілий кидався на нього, захищаючись, щоб налякати нападників, він дістав з рюкзака сокиру та став розмахувати, не заперечуючи, що наніс удар, на місці так і залишився, разом з цим просив вибачення, висловлюючи щире каяття.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 згідно клопотання слідчого є запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування, іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню та незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Однак, відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 63 рішення у справі «Доронін проти України від 19.02.2009р.) про обрання чи продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникнути, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення не уявляє собою « відповідної та достатньої» підстави.

Слід також зауважити, що згідно рішення Конституційного суду України у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, тяжкість злочину не визначається законом як підстава для застосування запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватись в кожній конкретній справі з урахуванням конкретних обставин.

Суд вважає, що при розгляді клопотання прокурор довів обставини передбачені п.1, 2 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.345 ч.2 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик та обставини передбачені ст.177 КПК України, однак, при цьому прокурор не довів п.3 ст.194 КПК України, а саме неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючих ризиків, зазначених у клопотанні.

Відповідно ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Статтею 194 ч.5 КПК України передбачено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Таким чином, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами доказів, оцінюючи у сукупності обставини інкримінованого ОСОБА_6 злочину, приймаючи до уваги доводи захисту щодо подальшого належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; покази самого підозрюваного, з пояснень якого вбачається, що він вину визнав частково, не заперечуючи обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, не погоджуючись лише в тій частині, що був умисел, а мала місце самооборона; наявність міцних соціальних зв`язків, утриманців, постійного місця мешкання, так як стороною захисту було представлено документи в обґрунтування факту проживання підозрюваного в квартирі АДРЕСА_3 разом з родиною, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, враховуючи його вік, сімейний стан, слідчий суддя дійшов до висновку, що ОСОБА_6 не буде переховуватись від органів досудового розслідування, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризиків передбачених ст.177 КПК України, не може бути застосований до підозрюваного, так як з урахуванням наявності реальних ризиків, особи ОСОБА_6 для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатньо застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, заборонивши залишати місце свого мешкання цілодобово, що на думку слідчого судді буде достатнім для тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, та достатнім для запобігання ризиків і забезпечення належної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

В клопотанні слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП Одеській області ОСОБА_7 погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто 16.01.2021р. включно.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) Заборонити залишати місце свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово;

2) Прибувати до кабінету слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області за першою вимогою.

3) Не відлучатися за межі м. Одеси та Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

4) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

5) Покласти на ОСОБА_6 обов`язок утримуватись від можливого спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід, а також те, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для виконання органу Національної поліції, а саме до Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП Одеській області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень ч.4 ст.181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.

Разом з цим організацію виконання ухвали суду покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0002966 від 13.11.2020 року.

Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення та припиняє свою дію 16.01.2021 року.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1