Номер провадження: 11-сс/813/1573/20
Номер справи місцевого суду: 510/1486/20 1-кс/510/198/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та Ренійським районним судом Одеської області, ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області від 18.08.2020 року про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000989 від 10.08.2020 року,-

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 16.10.2020 року, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котловина Ренійського району Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -
підозрюваного в кримінальному провадженні №0000989 від 10.08.2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000989 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, вчиненого за наступних обставин.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 підозрюється в тому, що він, 20.07.2020 року, приблизно о 19:00 год., маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, без дозволу власника проник у двір будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , де, погрожуючи потерпілій ОСОБА_7 застосуванням до неї та її сина ОСОБА_12 насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, незаконно заволодів належним ОСОБА_7 мотоциклом марки «МТ-10», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 4740 грн., завдавши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Після цього ОСОБА_9 з місця події зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, а саме, продав вказаний мотоцикл ОСОБА_13 за 2500 грн.
10.08.2020 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України були внесені до ЄРДР за №0000989.

10.08.2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

11.08.2020 року слідчий, звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 , мотивуючи його обґрунтованістю підозри, а також тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також своє клопотання слідчий мотивував відсутністю соціальних зв`язків у ОСОБА_9 , який раніше судимий за аналогічні корисливі злочини проти власності.
17.08.2020 року ОСОБА_9 затримано на підставі ухвали слідчого судді від 12.08.2020 року, якою надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_9 для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області від 18.08.2020 року клопотання слідчого задоволено та підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначенням розміру застави, оскільки злочин було вчинено з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на необґрунтованість та незаконність ухвали слідчого судді, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 . В обґрунтування апеляційної скарги, захисник вказує на порушення права на захист підозрюваного на стадії досудового розслідування та відсутність підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу. Одночасно захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що захисником, якій приймав участь в судовому засіданні районного суду на підставі доручення Центру БВПД, апеляційна скарга не подавалася, а він, отримавши копію ухвали слідчого судді 11.09.2020 року, подав апеляційну скаргу 14.09.2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; потерпілу, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Вирішуючи питання про поновлення захиснику строку на апеляційне оскарження, судом встановлене таке.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України (далі КПК) апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику потерпілого, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно матеріалів судового провадження оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена 18 серпня 2020 року, захисник участі в судовому засіданні районного суду не приймав, а копію оскаржуваної ухвали отримав від суду 11.09.2020 року, та 14.09.2020 року подав апеляційну скаргу, що підтверджується поштовим відправленням. За таких обставин, з урахуванням положень ч.3 ст.395 КПК, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження захисником не пропущений та поновлення не потребує.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді, суд зазначає наступне.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК , підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри, тяжкості покарання, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, також особу самого підозрюваного.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Відносно доводів сторони захисту про необґрунтованість підозри, апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

При цьому, слід зазначити, що у відповідності до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч.2 ст.87 КПК, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Згідно практики ЄСПЛ, зокрема згідно п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування, підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема: протокол прийняття заяви про вчинення злочину та протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протокол огляду місця події від 09.08.2020 року; протокол затримання ОСОБА_9 ; протоколи допиту свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , в своїй сукупності, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, зокрема фактом інкримінування підозрюваному тяжкого злочину пов`язаного з незаконним заволодінням транспортним засобом, поєднаним з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненим з проникненням в інше сховище, вчиненим повторно, особою, яка раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, на думку апеляційного суду, виключають собою можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_9 оголошено про підозру та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри, апеляційний суд визнає безпідставними.

Доводи сторони захисту про порушення права на захист підозрюваного ОСОБА_9 апеляційний суд також вважає безпідставними, з огляду на те, що під час вручення про підозру підозрюваному ОСОБА_9 було роз`яснено його права та обов`язки, що підтверджується підписом підозрюваного. При цьому, клопотання про залучення захисника підозрюваний не заявляв. Крім того, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а у відповідності до вимог ст.52 КПК, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадження щодо особливо тяжких злочинів. Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 , було залучено захисника з БВПД ОСОБА_18 , відвід якому підозрюваний не заявляв.

Доводи сторони захисту та пояснення потерпілої щодо відсутності події злочину, апеляційний суд вважає непереконливими, оскільки на стадії досудового розслідування та розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею, матеріали кримінального провадження містили достатні докази для констатації факту обґрунтованості підозри. Зокрема, зміст заяви потерпілої про вчинення злочину та її показання на стадії досудового розслідування, яка будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.ст. 383, 384 КК України, повідомляла про вчинений ОСОБА_9 злочин. Апеляційний суд наголошує, що подальша зміна показань потерпілої має бути оцінена під час судового розгляду кримінального провадження в сукупності з іншими доказами по справі. Доводи захисника та потерпілої, що останню ввели в оману працівники правоохоронного органу під час подання заяви про вчинений злочин та під час її допиту, апеляційний суд визнає непереконливими, оскільки вони потребують перевірці у визначеному законом порядку.

Таким чином, доводи захисника щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, апеляційний суд враховує той факт, що в судовому засіданні учасниками судового розгляду було повідомлено, що на день розгляду апеляційної скарги, досудове розслідування в даному кримінальному провадженні завершено, оскільки 30.08.2020 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 направлений до суду.

Апеляційний суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання обвинуваченого під вартою буде перевірена через нетривалий час в підготовчому судовому засіданні районного суду.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на час прийняття рішення слідчим суддею дійсно існували законні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області від 18.08.2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_9 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження №0000989 від 10.08.2020 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4