Ухвала
іменем України
14 вересня 2020 року

м. Київ
справа № 345/3522/18

провадження № 51-4299 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 16 червня 2020 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 лютого

2020 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 212 Кримінального кодексу України (далі КК), закрито на підставі пункту 4 частини 1

статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у зв`язку з декриміналізацією.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 червня 2020 рокуухвалу Калуського міськрайонного суду від 11 лютого 2020 року щодо ОСОБА_4 змінено.

Визначено вважати кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закритим за відмовою прокурора від державного обвинувачення у зв`язку з декриміналізацією його діяння на підставі пункту 2 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокурор не погоджується з ухвалою апеляційного суду, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції через істотне порушення кримінального процесуального законодавства.
Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що рішення суду апеляційної інстанції є необґрунтованим та невмотивованим, також судом не враховано та не з`ясовано усіх обставин у справі.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК України у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК України.
Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону прокурор не дотримався.
Як убачається зі змісту касаційної скарги прокурора, свої вимоги він обґрунтовує тим, що суд апеляційної інстанції не надав належні мотиви свого рішення та, змінюючи ухвалу місцевого суду, неправильно закрив кримінальне провадження. Однак такі доводи прокурора належним чином не обґрунтовані, з урахуванням його позиції та посилання на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Так, прокурор не звернув уваги, що у цьому кримінальному провадженні відсутня апеляційна скарга прокурора, а зміна рішення апеляційного суду щодо закриття кримінального провадження з підстав, зазначених у касаційній скарзі, зводиться до тлумачення закону, без належної позиції щодо закриття кримінального провадження.
Крім того прокурор вказує на порушення судом апеляційної інстанції вимог статті 419 КПК під час постановлення судового рішення, однак не конкретизує, які саме доводи апеляційної скарги залишились поза увагою суду.
На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 цього Кодексу, колегія суддів,

постановила:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 16 червня 2020 року щодо ОСОБА_4 , залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3