Справа № 462/626/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2020 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова :

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000096 від 29.11.2012 року, щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, із вищою освітою, працездатного, не працевлаштованого, розлученого, на утриманні має малолітню доньку, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовозобовязаного,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 23.12.2010 перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_3 , маючи намір на використання завідомо підробленого документа, діючи з корисливих мотивів, з метою укладення договору іпотеки, умисно подав завідомо підроблений його сестрою ОСОБА_6 офіційний документ: довідку про склад сім`ї від 17.12.2010, форма якої встановлена наказом Міністерства праці та соціальної політики України №204 від 22.07.2003, для підтвердження того, що за адресою: АДРЕСА_1 , яка стала предметом іпотеки, не проживає та не зареєстрована малолітня ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_8 , що мають право користування вказаним житлом. На підставі поданої довідки та інших документів між сторонами: з одного боку ОСОБА_9 (іпотекодержатель) та з іншого боку ОСОБА_10 і ОСОБА_3 (іпотекодавці) було укладено договір іпотеки від 23.12.2010.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфікуються як використання завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України (в редакції Закону України від 2001 року).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті. Подав письмове клопотання, в якому просить закрити провадження за ч.4 ст.358 КК України у зв`язку з закінченням строків давності в відповідності до п.1 ч.2 ст.284 КК України та п.2. ч.1 ст. 49 КК України.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень повністю і об`єктивно стверджується зібраними та дослідженими у ході судового розслідування доказами, визнавальними показаннями обвинуваченого, доказами, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід вірно кваліфікувати за ч.4 ст.358 КК України (в редакції 2010 року) - як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч.8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України є злочином невеликої тяжкості за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину.

На момент розгляду судом кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. ст.358 КК України передбачені законом строки давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності сплинули.

У підготовчому судовому засіданні 16.06.2020 обвинуваченим ОСОБА_3 було заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки кримінальне правопорушення було вчинено ним у грудні 2010 року.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Тобто, за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Згідно з положеннями ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого.

Так, відповідно до вимог ст. 49 КК України матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності та відсутність обставин, що порушують перебіг строків давності.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що протиправні дії ОСОБА_3 мали місце 23.12.2010 року.

Вказані обставини свідчать про те, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 передбаченого ч.4 ст.358 КК України, яке відносяться до злочину невеликої тяжкості, минуло понад 2 роки, крім того, у справі відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.

Так, з реєстру матеріаліалів досудового розслідування у кримінальному провадженні вбачається, що 24.03.2015 року ОСОБА_3 була направлена за адресою проживання підозра, однак така ним не отримана, оскільки з пояснень у суді вбачається, що ОСОБА_3 з 2011 і до 2018 року перебував на заробітках у РФ (Алтайський Край). Повідомлення про зміну раніше оголошеної підозри вручено обвинуваченому тільки 30.01.2020 року.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст.49 КК України, та процесуально- правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до злочину невеликої тяжкості, з дня вчинення злочину минуло понад 2 роки, що і є підставою, відповідно до вимог ст.49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.4 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності судом не встановлено.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.370, 373, 374 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.4 ст.358 КК України закрити.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обиралася.

Речові докази в справі відсутні.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд.

Суддя ОСОБА_1