УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 120 201 100 000 008 30 від 21.07.2020за ознаками ч. 3 ст. 286 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м.Києва звернулась прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 з клопотанням про накладення у кримінальному провадженні № 120 201 100 000 008 30 від 21.07.2020арешту на автомобіль «ВАЗ-211540», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .
На обґрунтування клопотання зазначено, що 21.07.2020 водій автомобіля «ВАЗ-21154», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , рухаючись між селами Побережка та Медвин Богуславського району Київської області у напрямку останнього, на заокругленні дороги не впорався з керуванням, у зв`язку з цим допустив виїзд у кювет з правого боку.

Внаслідок ДТП водій ОСОБА_5 та пасажир ОСОБА_6 від отриманих ушкоджень померли, пасажири ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження.

Під час огляду 21.07.2020 місця дорожньо-транспортної пригоди вилучений автомобіль «ВАЗ-211540», який поміщено на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з викладеним, прокурор просила накласти арешт на вказаний автомобіль з метою забезпечення його схоронності, як речового доказу.

У судове засідання прокурор, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду клопотання належним чином, не прибула, однак у долученій до клопотання заяві просила здійснити розгляд за її відсутності.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК тимчасово вилученим майном серед іншого можуть бути речі, якщо вони виготовлені, пристосовані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, набуті кримінально протиправних шляхом.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час огляду, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.
Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 286 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Наданими прокурором матеріалами доведено, що автомобіль, на який ініційоване накладення арешту, є засобом вчинення кримінального правопорушення та містить на собі сліди його вчинення.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказаний автомобіль є засобом вчиненнязлочину містить на собі сліди кримінального правопорушення.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 201 100 000 008 30 від 21.07.2020 арешт на автомобіль «ВАЗ-211540», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1