ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3722/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0004414 від 02.10.2020, -
ВСТАНОВИВ:
Особа, яка подала скаргу, просить зобов`язати слідчого Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві уповноваженого на розслідування кримінального провадження №0004414 від 02.10.2020 провести допит свідка ОСОБА_5 , за участю сторони захисту, посилаючись на те, що станом на 28.10.2020 він не отримав відповіді на клопотання від 15.10.2020 про проведення слідчих (розшукових) дій, зокрема допиту свідка, яке отримано свідчим 19.10.2020.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом (ст. 26 КПК України).
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до приписів ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування перелічені у ч. 2 ст. 307 КПК України, відповідно до якої, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 3) зобов`язання припинити дію; 4) зобов`язання вчинити певну дію; 5) відмову у задоволенні скарги.
Оскільки ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Оскаржуючи бездіяльність слідчого чи прокурора, особа повинна зазначити у скарзі, саме такий спосіб захисту своїх прав, який може забезпечити слідчий суддя, виходячи із його повноважень.
У даному випадку слідчий суддя не має права відповідно до повноважень, передбачених ст. 307 КПК України, зобов`язувати слідчого Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві провести допит свідка, а має право прийняти рішення про зобов`язання вчинити певну дію або скасування рішення слідчого чи прокурора (наприклад, зобов`язати слідчого уповноваженого на проведення досудового розслідування розглянути клопотання у визначений законом строк), проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Таким чином, зважаючи на вимоги скарги, остання не може бути предметом розгляду слідчим суддею за правилом ч. 1 ст. 303 КПК України, що є підставою для відмови у відкритті провадження відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України.

При цьому суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедент ними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 304 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0004414 від 02.10.2020-відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня отримання її копії.

Слідчий суддя: