Справа №577/4013/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/658/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження № 577/4013/18 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 квітня 2020 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15 лютого 2005 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 296, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- 12 березня 2009 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- 08 жовтня 2012 року Ладижинським міським судом Вінницької області за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців. Звільнився 11 вересня 2015 року по відбуттю строку покарання, -

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 115 та ч. 2 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

До апеляційного суду надійшли апеляційні скарги:

- обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно якої вирок суду підлягає зміні, шляхом пом?якшення призначеного покарання;

- захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , яка просить вирок суду змінити, шляхом перекваліфікації дій обвинуваченого з п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, а за ч. 2 ст. 185 КК України виправдати.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 115 та ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням покарання:

- за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_6 залишено у виді тримання під вартою та строк відбуття покарання ухвалено рахувати з 18 липня 2018 року.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 10 000 грн на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 2574 грн на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що в результаті дій потерпілого він втратив здатність керувати своїми діями. Вказує, що він не був повністю впевнений у смерті потерпілого. На даний час повністю визнає свою вину.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 зазначає, що дії обвинуваченого мають кваліфікуватися за ч. 2 ст. 121 КК України, як спричинення тяжкого тілесного ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення. Вважає, що обвинуваченого відсутній був умисел саме на вбивство, оскільки із висновків судово медичних експертиз № 158 та 251 від 07 вересня 2018 року смерть потерпілого настала внаслідок закритої черепно мозкової травми, тобто локалізація тілесних ушкоджень не підтверджує саме умислу на вбивство. Також, зазначає і про не правильний висновок слідчого про наявність в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки з її точки зору потерпілий і обвинувачений були знайомі і потерпілий сам надягнув на ОСОБА_6 срібні ланцюжки, а тому останнє обґрунтовано обвинуваченим було розцінене, як подарунок.

Від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 надійшли заперечення на апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника.

Так, прокурор зазначає, що під час судового провадження були дослідженні всі докази, як усні так і письмові та обвинувачений в категоричній формі заперечував свою вину. Характер та локалізація тілесних ушкоджень, а також час їх заподіяння однозначно свідчать про умисел ОСОБА_6 , саме на умисне вбивство. Вважає, що покарання, в даному випадку, є таким, що повністю відповідає тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вважають, що вирок є законним, а призначене покарання є справедливим та адекватним скоєному.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 , 18 липня 2018 року, близько 15 год. спільно з ОСОБА_12 , за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , розпивали спиртні напої та близько 19 год., сп`янівши, ОСОБА_12 у присутності ОСОБА_6 роздягнувся та висловив останньому непристойну пропозицію сексуального характеру, запропонувавши вступити з ним у статеві зносини неприроднім способом, що образило та принизило гідність ОСОБА_6 , та викликало з його боку гостру неприязнь та раптовий умисел на позбавлення життя ОСОБА_12 .

Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з метою умисного вбивства, з особливою жорстокістю, ОСОБА_6 завдав ОСОБА_12 декілька ударів кулаком в обличчя, від яких останній впав на диван після чого наніс вже лежачому не менше 48 ударів по різним частинам тіла, зокрема не менше 12 ударів кулаками в область голови та 1 удару в ділянку шиї зліва, а також кухонним ножем 1 удар у грудну клітину в область передньої черевної стінки, 1 удар в лобкову ділянку та не менше 33 ударів по нижніх кінцівках. Під час нанесення чисельних ударів лезо ножа зламалось та залишилося в рані правої гомілки ОСОБА_12 . Продовжуючи свої дії, ОСОБА_6 стягнув ОСОБА_12 на підлогу, де почав бити ногами по тулубу, усвідомлюючи, що під час позбавлення потерпілого життя завдає останньому особливих фізичних страждань шляхом заподіяння протягом тривалого часу, близько 2 годин, з особливою жорстокістю чисельних ударів ногами, руками та ножем, зокрема і у життєво важливі частини тіла та голову, внаслідок чого ОСОБА_12 зазнав особливих страждань. В процесі нанесення ударів потерпілий періодично втрачав свідомість, після чого ОСОБА_6 припиняв побиття, відпочивав вживаючи горілку, а коли ОСОБА_12 приходив до тями, продовжував завдавати удари. Внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_12 помер на місці скоєння злочину.

ОСОБА_6 , після вчинення вбивства, близько 21 год., діючи повторно здійснив таємне викрадення майна ОСОБА_12 , на загальну суму 1983,60 грн., після чого покинув місце злочину.

Вислухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які повністю підтримали подані апеляційні скарги, прокурора, яка заперечувала проти апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог кримінального процесуального закону, судом першої інстанції при прийнятті рішення по даному кримінальному провадженню дотримано в повному обсязі.

Так, висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, яким суд дав обґрунтовану і правильну правову оцінку, відповідно до ст. 94 КПК України.

Зокрема, такого висновку суд дійшов на підставі аналізу: показань допитаних у ході судового розгляду потерпілих, свідків; даних, що містяться у протоколах огляду місця події, слідчого експерименту; висновків ряду експертиз, а також на підставі інших досліджених письмових доказів, зміст яких детально відображено у вироку.

Сукупність зібраних доказів дала суду обґрунтовані підстави визнати доведеною винуватість ОСОБА_6 за п. 4 ч. 2 ст. 115 та ч. 2 ст. 185 КК України, як умисне вбивство, вчинене з особливою жорстокістю та крадіжку вчинену повторно, та правильно кваліфікувати його дії.

Переконливих аргументів про протилежне в поданих апеляційних скаргах не міститься.

На час апеляційного перегляду, обвинувачений ОСОБА_6 визнаючи фактичні обставини вчиненого, підтримав позицію захисника, та прохав перекваліфікувати його дії на ч. 2 ст. 121 КК України і пом`якшити призначене покарання, не заперечуючи факт нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, від яких настала смерть ОСОБА_12 .

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_6 свою причетність до інкримінованих діянь заперечував повністю, пояснивши, що 18 липня 2018 року, спілкувався із потерпілим, який запропонував йому придбати спиртного. Повернувшись до житла ОСОБА_12 до квартири його не пустив, пояснивши, що у нього гості, та запропонував прийти пізніше. Близько 21 год., прийшов до квартири ОСОБА_12 помітив, що двері відчинені. В квартирі побачив на підлозі лежачого ОСОБА_12 , який був роздягнутий, що викликало психічний стрес, а тому став кричати. Випивши декілька стаканів горілки спробував повернути потерпілого до тями наносячи долонями удари по обличчю, але останній не подавав жодних ознак життя. Після цього почалася паніка і він почав розкидати у квартирі речі та викидати їх з вікна. Трохи заспокоївшись вийшов з квартири, побачив когось із дівчат та попрохав викликати швидку допомогу і поліцію. Далі повернувся до квартири і продовжив вживати горілку. Не дочекавшись поліції, перекинув холодильник, який перегородив вхідні двері. Покидаючи житло помітив на столі два ланцюжки, один з хрестиком, які повісив собі на шию на згадку про духовність покійного. Чи торкався трупа і звідки на його одязі кров покійного згадати не може, чому покинув квартиру теж не знає. Ножа у руки не брав і потерпілому навмисно тілесних ушкоджень не спричиняв.

Не зважаючи на таку позицію обвинуваченого під час судового розгляду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про повне підтвердження вини обвинуваченого в інкримінованих діяннях.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , кожен окремо підтвердили, що ОСОБА_12 , спиртними напоями не зловживав, був віруючою людиною, носив на шиї два ланцюжки із срібла, один з хрестиком.

Факт вчинення злочинів ОСОБА_6 , за обставин, встановлених у вироку, стверджується протоколом огляду місця події від 19 липня 2018 року, згідно якого зафіксована загальна обстановка, що була у квартирі покійного ОСОБА_12 після вчинення вбивства, зокрема речі розкидані, оголений труп закиданий речами, на стінах, дивані та підлозі плями крові, битий посуд, відчинено вікно, що підтверджує показання обвинуваченого, стосовно дій в приміщенні квартири.

Свідок ОСОБА_13 підтвердила суду, що ОСОБА_12 був знайомий із обвинуваченим і жодних конфліктів між ними не було. 18 липня 2020 року біля 18 год. вона бачила ОСОБА_6 , який з пакетом йшов до ОСОБА_12 . Близько 21 год. їй зателефонувала сусідка ОСОБА_14 з першого поверху і повідомила, що з вікна квартири ОСОБА_12 викидають речі. На вулиці побачила, що ОСОБА_6 відкрив вікно і здавалося, намагається вистрибнути. У під?їзді будинку зустрілася зі ОСОБА_6 , який був весь у крові і повідомив, що там труп та пішов на вулицю. Донька звернула увагу, що у обвинуваченого на шиї висять ланцюжки покійного. Покликавши сусіда ОСОБА_15 , вони разом зайшли до квартири, де побачили труп ОСОБА_12 закиданого речами. У квартирі все було перевернуто, речі розкидані. Того дня не бачила, щоб хтось ще, окрім ОСОБА_6 , приходив до ОСОБА_12 .

Показання свідка ОСОБА_13 стверджуються і показаннями свідка ОСОБА_16 , що 18 липня 2018 року вони з подружкою ОСОБА_17 та ОСОБА_12 в під?їзді випили спиртного. Приблизно о 21 год. подзвонила сусідка ОСОБА_14 з першого поверху і повідомила, що з вікон викидають речі. Мати пішла на вулицю дивитись, а вона побачила ОСОБА_6 , який весь у крові вийшов із квартири ОСОБА_12 , повідомивши про труп. На шиї обвинуваченого висіли ланцюжки належні потерпілому. ОСОБА_6 був без взуття, на руках і одязі була кров.

Свідок ОСОБА_15 підтвердив, що заходив в квартиру, де побачили труп ОСОБА_12 , який був закиданий речами, в приміщенні речі розкидані, на підлозі лежав холодильник. Вони викликали поліцію.

Показання потерпілих та свідків підтверджуються і дослідженими судом першої інстанції:

- рапортами про виявлення кримінального правопорушення чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, згідно яких 18 липня 2018 року о 22 год. 02 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_15 про те, що за адресою АДРЕСА_2 , із квартири вибіг невідомий чоловік, у квартирі лежить невідомий чоловік. А також надійшло повідомлення 18 липня 2018 року по телефону, від ОСОБА_18 , про те, що при здійсненні виїзду на виклик за адресою АДРЕСА_2 , встановлено біологічну смерть до прибуття з невідомих причин громадянина ОСОБА_12 .

Згідно з протоколом від 18 липня 2018 року, ОСОБА_6 був затриманий, як особа підозрювана у вчиненні злочину, під час чого у нього вилучені два срібні ланцюжки і хрестик, належні потерпілому ОСОБА_12 , а також одяг з плямами крові в якому перебував обвинувачений під час скоєння злочину. До протоколу долучені фото на яких відображений ОСОБА_6 , який не має взуття, а також срібні ланцюжки.

Згідно з протоколом відібрання біологічних зразків, під час огляду трупа ОСОБА_12 , з трупу вилучений металевий предмет (клинок), що підтверджує факт заподіяння ушкоджень потерпілому.

Відповідно до протоколів слідчого експерименту від 19 липня 2018 року, ОСОБА_6 , в присутності адвоката та понятих, добровільно детально розповів про обставини вчинення злочину, зокрема, вказав причину пропонування потерпілого вступити у статеві зносини неприроднім способом, що і стало початком нанесення ударів. Пояснив, що спочатку бив в обличчя потерпілого, а коли той упав на диван продовжив побиття поки ОСОБА_12 не втратив свідомість. Потім перекурив, випив горілки, а коли через 25 - 35 хвилин потерпілий прийшов до тями, продовжив наносити удари вже ножем по різних частинах тіла (наніс близько десяти ударів), зокрема в область паху та рук. Після цього присів, випив, покурив, (сидів близько 40 хвилин), а коли потерпілий знову прийшов до тями і намагався піднятися, за ноги стягнув на підлогу і продовжив бити завдаючи удари ногами. Зрозумівши, що ОСОБА_12 не дихає кинув на обличчя останнього рушник. Далі забрав два ланцюжка, один з хрестиком, належні потерпілому, що лежали на столі і вдягнув собі на шию. Вийшовши з квартири повідомив сусідку про труп, а сам пішов.

Згідно з відеозаписами слідчого експерименту, обвинувачений під час слідчого експерименту веде себе спокійно, врівноважено, уточнює деталі вчиненого ним злочину, невимушено відповідає на запитання учасників цієї процесуальної дії, що фактично спростовує доводи підсудного про вчинення на нього психологічного тиску та висловлювання погроз фізичної сили з боку працівників поліції.

Крім того, заява ОСОБА_6 про можливі неправомірні дії працівників поліції була предметом слідчої перевірки за наслідком чого винесена постанова про закриття кримінального провадження за відсутності в діях кримінального правопорушення, що була вручена обвинуваченому і на даний час набрала законної сили.

При цьому, сам обвинувачений ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції, повністю визнаючи вину, не заперечував факт заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_12 .

Показання обвинуваченого в ході слідчого експерименту стверджуються і висновком судово - медичного дослідження трупу, згідно якого рановий канал в ділянці передньої черевної стінки справа йде спереду - назад, справа - наліво, знизу - вгору, ранові канали від лобкової ділянки справа до правої нижньої кінцівки (праве стегно і права гомілка) йдуть спереду- назад, справа - наліво, зліва - направо, знизу - вгору, ранові канали лівої ніжньої кінцівки (ліве стегно) йдуть спереду - назад, зліва - направо, знизу вгору. Механізм спричинення тілесних ушкоджень показаний підозрюваним ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту співпадає не в повному обсязі з тілесними ушкодженнями, які малися у потерпілого ОСОБА_12 . Не співпадає в частині травмуючого предмету, оскільки в ділянці передньої черевної стінки виявлено пошкодження від дії предмету з колючо - ріжучими властивостями, а не від дії тупого предмету. Лезо ножа, яким спричинялися колото - різані рани ОСОБА_12 , що вилучено з трупу останнього, а також відламана рукоять до нього були предметом огляду під час досудового слідства та виходячи із описової частини протоколу та фототаблиці до нього є складовими ножа знаряддя злочину.

Згідно з висновками судово-медичних експертиз № 158 та №251 від 07 вересня 2018 року, на трупі ОСОБА_12 були виявлені численні тілесні ушкодження: ЗЧМТ: синець навколо лівого ока з переходом на праву щічну ділянку та ділянку носа, синець навколо правого ока з переходом на лобну ділянку справа та праву щічну ділянку, синець в правій виличній ділянці, рана в правій лобно-скроневій ділянці, рана в правій виличній ділянці, рана біля внутрішнього краю правого ока, рана в правій щічній ділянці, рана на верхній губі в ділянці 6-го зуба справа, рана в ділянці 4-го зуба на верхній губі справа, рана на верхній губі зліва в ділянці 3-го зуба, рана на верхній губі в ділянці 5-го зуба зліва, рана на нижній губі в ділянці 3-го зуба зліва, рана на нижній губі справа в ділянці 4-го зуба, багатоуламковий перелом носової перегородки, косий перелом лівої гілки нижньої щелепи, крововилив в товщі м`яких покровів голови в лобній ділянці зліва, крововилив в лівій тім`яній ділянці, крововилив в потиличній ділянці зліва, крововилив в товщі лівого скроневого м`язу, крововилив під твердою мозковою оболонкою в лобній ділянці зліва, крововилив під м`якими мозковими оболонками в лівій лобній частці, які виникли від ударної дії тупого предмету та в своєму комплексі несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; рана на передній черевній стінці з ушкодженням стінки шлунку, яка виникла від дії предмету, що має гостро-ріжучі властивості, та по ступеню тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння; крововилив в ліву частку щитоподібної залози, що виник від ударної дії тупого предмету та відноситься до легких тілесних ушкоджень; рана в лобковій ділянці дещо справа, рани (3) по внутрішній поверхні в верхній третині правого стегна, рани (6) по передній поверхні правого стегна від верхньої до нижньої третини, рани (19) по зовнішній поверхні правого стегна від верхньої до нижньої третини, рана на передній поверхні в верхній третині правої гомілки, рана по внутрішній поверхні правої гомілки в середній третині, рани (2) в верхній третині внутрішньої поверхні лівого стегна, рана по зовнішній поверхні правої гомілки в середній третині, які виникли від дії предмету з гостро-ріжучими властивостями, та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яка у своєму перебігу протікала з крововиливами під тверду мозкову оболонку та крововиливом під м`які мозкові оболонки, та ускладнилась набряком головного мозку. Усі вище зазначені тілесні ушкодження заподіяні прижиттєво незадовго до настання смерті ОСОБА_12 . Потерпілому було здійснено нанесення не менше 12 ударів в ділянку голови, 1 удару в ділянку шиї зліва, 1 удару в ділянку передньої черевної стінки, 1 удар в лобкову ділянку та біля 33 ударів по нижніх кінцівках. В момент заподіяння тілесних пошкоджень потерпілий міг знаходиться як у вертикальному так і в горизонтальному або близькому до них положеннях. Однією із можливих послідовностей нанесення потерпілому тілесних пошкоджень може бути нанесення спочатку в ділянку обличчя, голови і шиї (які мають причинний зв?язок зі смертю) з послідуючим падінням потерпілого на площину та нанесення тілесних ушкоджень в ділянку передньої черевної стінки, в лобкову ділянку і нижніх кінцівок. Потерпілому було спричинено прикладання не менше 48 дії травмуючого предмету. З моменту заподіяння тілесних пошкоджень потерпілому та настання його смерті міг пройти час, який рахується хвилинами. Маловірогідно, що в разі надання своєчасної кваліфікованої медичної допомоги можливо було б запобігти настання смерті потерпілого.

Згідно з висновками судово-імунологічних експертиз № 716 від 28 серпня 2018 року, № 717 від 10 серпня 2018 року, № 715 від 13 серпня 2018 року та № 749 від 10 вересня 2018 року,в об?єктах № № 1 6, в об?єктах № № 9,10, що належать підозрюваному ОСОБА_6 , та в об?єкті № 13, вилученого під час огляду місця події та наданих на дослідження, знайдено кров людини, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_12 ; на об?єкті № 3 та об?єктах № № 1, 2 знайдено сперму з домішкою крові, походження якої можливе від підозрюваного ОСОБА_6 .

Висновками судово-цитологічних експертиз № 185, № 186, № 187 від 28 серпня 2018 року, походження крові в піднігтьовому вмісті обох рук трупа ОСОБА_12 , можливо від потерпілого та обвинуваченого; походження крові на фрагменті №1 фарфорового виробу можливо від чоловіка, а на фрагментах № № 2 - 5, як від потерпілого так і від обвинуваченого; походження крові на руків?ї ножа можливо від потерпілого та обвинуваченого.

Згідно з висновком експерта №19/119/11-1/2508е від 03 серпня 2018 року ринкова вартість викраденого у ОСОБА_12 ланцюжка із срібла 925 проби, вагою 79 г. могла становити 916,40 грн; ланцюжка з хрестом у вигляді розп?яття, із срібла 925 проби, вага 92 г. 1067,20 грн.

Щодо правильності кваліфікації вбивства як вчиненого з особливою жорстокістю Суд зазначає, що відповідно до усталеної судової практики, узагальненої, зокрема, в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», умисне вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю, якщо винний, позбавляючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних, психічних чи моральних страждань.

Встановлені обставини справи, дані слідчого експерименту вказують на те, що обвинувачений завдавав тілесних ушкоджень потерпілому тривалий проміжок часу і «нова група тілесних ушкоджень» з`являлася, коли потерпілий проявляв ознаки життя і зупинена була виключно після смерті потерпілого. А характер, чисельність, сила та предмет заподіяння тілесних ушкоджень однозначно вказують на мету, саме позбавлення життя, з особливою жорстокістю, а не просто завдання тілесних ушкоджень.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що поведінка обвинуваченого відразу після вчинення злочину (описана свідками по справі), однозначно вказує на те, що останній чітко розумів наслідки вчиненого, оскільки повідомив свідкам «що у вас там труп» і після цього вибіг на вулицю.

Особливу увагу на себе звертає і той факт, що лезо ножа, яким в тому числі були спричинені тілесні ушкодження відламалося і воно було вилучене із тіла померлого потерпілого під час експертного дослідження.

Таким чином, сукупність обставин встановлених судом першої інстанції та висновків суду однозначно вказують на правильність кваліфікації дій обвинуваченого, саме за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

Аналіз наведених доказів в їх сукупності з доказами, на які маються посилання у вироку суду, свідчить про доведеність винуватості ОСОБА_6 як в умисному вбивстві, вчиненому з особливою жорстокістю так і в крадіжці вчиненій повторно, а тому доводи апеляційної скарги захисника про зміну кваліфікації дій обвинуваченого з п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України та виправдання за ч. 2 ст. 185 КК України повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Неспроможними є і доводи обвинуваченого, що він погано пам`ятає обставини злочину, не заслуговують на увагу, спростовуються показаннями ОСОБА_6 під час слідчого експерименту, а сам обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння, що стверджується матеріалами кримінального провадження.

Аналогічна ситуація стосується і кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, так про правильність такої кваліфікації свідчать показання потерпілих та свідків, які однозначно підтвердили, що ланцюжки належать потерпілому і що він їх нікому не дарував. Навіть сам обвинувачений стверджував, що покійний потерпілий на нього ланцюжки одягнув, перед прийняттям їжі, коли читав молитви, а потім зняв і коли ОСОБА_6 ходив до магазину то ланцюжки не одягав. Таким чином, сукупність даних по даному кримінальному провадженню не підтверджують позицію захисника стосовно подарунку потерпілим своїх срібних ланцюжків обвинуваченому.

Окремо, під час досудового розслідування, на слідчому експерименті обвинувачений пояснював слідчому, що він не розумів навіщо забрав срібні ланцюжки покійного потерпілого, коли тікав з його квартири. У колегії суддів не викликає сумнівів правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, а тому підстави для виправдання останнього за вище наведеною статтею відсутні, як і підстави для задоволення в цій частині апеляційної скарги захисника.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого з приводу призначеного судом першої інстанції йому покарання, то колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Конституційний суд України у Рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції, на виконання вимог ст. ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», в повній мірі, і обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів у виді довічного позбавлення волі, в межах санкції п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги потерпілого, що таку його реакцію викликали відповідні дії потерпілого, то вказане жодним чином не може виправдовувати дії обвинуваченого, оскільки поведінка потерпілого жодним чином не несла загрози обвинуваченому, а тому у останнього не виникало права на самозахист та правомірне завдання шкоди покійному потерпілому.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим й підстав для скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419, КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 квітня 2020 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4