справа №176/1317/20
провадження №1-кп/176/233/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, такого, що не має дітей, група інвалідності не встановлена, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, зареєстрованого та мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу вимог ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2020 року за №0000306,

з участю учасників судового провадження: прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , судового розпорядника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2020 року приблизно о 13 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 знаходився у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 .
Приблизно в цей час до нього додому прийшов раніше знайомий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого в наявності був із собою свій мобільний телефон марки Apple ІPhone 4S ІМЕІ1: НОМЕР_1 чорного кольору, який він придбав бувшим у використані 17.02.2020 року в ПТ ПП «Ера-Дом» і компанія «Ваш ломбард», що за адресою: Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Козацької Слави, буд. 29, за 850 гривень. Даниймобільний телефон ОСОБА_6 , будучи впевненим у доброчесних намірах ОСОБА_3 , передав останньому, для того щоб ОСОБА_3 налаштував його.
В цей час ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів та реалізуючи раптововиниклий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхомзловживання довірою, умисно ввів в оману відносно своїх справжніх намірів свого знайомого ОСОБА_6 та під приводом здійсненняналаштування мобільного телефону марки Apple ІPhone 4S ІМЕІ1: НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_6 взяв, тобтозаволодів вищевказаним мобільним телефоном.
Реалізуючи свій злочинний намір, знаходячись в кімнаті АДРЕСА_2 , маючи усвоїх руках мобільний телефон марки Apple IPhone 4S ІМЕІ1: НОМЕР_1 чорного кольору, яким він заволодів, шляхом зловживання довірою, щоналежить потерпілому ОСОБА_6 , ОСОБА_3 вийшов із приміщенняквартири на вулицю. Одразу після заволодіння вищевказаного мобільного телефону, ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріального збитку на суму 950гривень.
Згідно висновку експерта № 1856/20 від 07.05.2020, ринкова вартістьмобільного телефону марки Apple IPhone 4S ІМЕI1: НОМЕР_1 чорногокольору, на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на03.03.2020 року, становила 950,00 грн. (дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 коп.).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість визнав повністю, щиро розкаявся. Відповідно до ст.63 Конституції України відмовився давати суду показання. При цьому зазначив, що повністю погоджується з фактичними обставинами кримінального проступку, які викладені в обвинувальному акті. Не оспорює фактичні обставини кримінального проступку. Просив не досліджувати докази у кримінальному провадженні. Звернувся до суду із заявою про розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України. Зазначив, що наслідки обмеження апеляційного оскарження вироку суду йому зрозумілі.
Докази вини, здобуті досудовим розслідуванням, обвинувачений визнає повністю і не оспорює їх. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Дана позиція обвинуваченого є добровільною. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального проступку.
Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, з огляду на те, що обвинувачений в силу вимог ст.63 Конституції України, відмовився давати суду показання, суд обмежився лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Отже суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального проступку доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, суд враховує, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим за ч. 1 ст. 190 КК України, відповідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який за місцем проживання та реєстрації характеризується таким чином, що скарг від сусідів на поведінку обвинуваченого не надходило, що підтверджується довідкою - характеристикою, виданої Жовтоводським ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога у Комунальному некомерційному підприємстві «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради обвинувачений не перебуває. Зазначені обставини підтверджуються медичними довідками.
Згідно повідомлення управління інформаційних технологій ГУНП в Дніпропетровській області, обвинувачений в силу вимог ст.89 КК України, раніше не судимий.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01.09.2017 року ОСОБА_3 , засудженого вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, звільнено від призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.
Згідно повідомлення Жовтоводської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, обвинувачений на обліку як безробітній не перебуває.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 на строкову військову службу не призивався, у 2016 році знято з військового обліку призовників.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття. Про наявність таких обставин в судовому засіданні зазначив прокурор.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому не встановлено.
Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення 03.03.2020 року.
Санкція ч. 1 ст. 190 КК України, яка діяла на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.
Відповідно до санкції ч. 1 ст. 190 КК України, яка діє на день розгляду кримінального провадження, передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.
З наведеного вбачається, що ч. 1 ст.190 КК України (в редакції змін, внесених Законом України від 22.11.2018 № 2617-VIII) посилює нижню межу покарання в частині збільшення мінімального розміру штрафу та строку громадських робіт.
За таких обставин, враховуючи положення ч.1 ст. 5 КК України, суд дійшов до переконання, що в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.
В судових дебатах прокурор просила призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, із звільненням останнього від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Суд не погоджується з думкою прокурора, оскільки санкція статті Кримінального кодексу України, в редакції що діяла на день вчинення обвинуваченим кримінального проступку, не передбачала такий вид покарання як позбавлення волі. Такий вид покарання як позбавлення волі і на день розгляду кримінального провадження не передбачений санкцією частини першої статті 190 КК України.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального проступку, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, його щире каяття, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі.
В силу вимог ст.61 КК України заборон щодо призначення обвинуваченому такого виду покарання як обмеження волі судом не встановлено. Зокрема, 1 та 2 група інвалідності обвинуваченому не встановлена, обвинувачений дітей не має, військовослужбовцем не являється.
Окрім того, суд вважає можливим застосувати стосовно обвинуваченого ст.75 КК України та звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням йому іспитового строку на 1 рік.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженню не застосовувався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Процесуальних витрат не має. Прокурор зазначив про це під час судового розгляду. Речові докази відсутні.
Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди потерпілим не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 /один/ рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 /один/ рік.

Відповідно до вимог п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, на ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженню не застосовувався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди потерпілим не заявлено.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя