Справа №587/2104/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/900/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Самовільне залишення військової частини або місця служби
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Сумського районного суду Сумської області від 27.01.2020 року відносно ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Сумського районного суду Сумської області від 27 січня 2020 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначено остаточне покарання із застосуванням ст.71 КК України у виді 3 років 1 день позбавлення волі.

Не погодившись з таким рішенням суду 31 серпня 2020 року засуджений ОСОБА_7 подав до суду апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного вироку.

В обґрунтування свого клопотання про поновлення строку, засуджений вказує, що строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин, оскільки не є фахівцем в галузі права. Зазначає, що судовий розгляд 27.01.2020 року відбувався у режимі відеоконференції та винесене рішення суд не оголошував, а направив копію вироку поштою, тому про призначене покарання йому було не відомо, оскільки копію рішення суду він так і не отримував. Вказує, що 20.05.2020 року, його було затримано і направлено для відбування покарання до Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» і під час затримання захисника йому не надавали. Зазначає, що через введення в Україні надзвичайної ситуації та застосування карантинних заходів через пандемію на COVID19 він не міг реалізувати свої права на оскарження вироку відносно нього та звернутися за правовою допомогою через відсутність коштів. Наголошує, що лише в липні 2020 року він звернувся до РЦ НБВПД у Житомирській області про надання йому захисника, однак 17.07.2020 року він не міг належно поспілкуватися із наданим йому захисником, тому лише 18.08.2020 року адвокатом надано текст апеляційної скарги.

Звертає увагу, що причинами тривалого написання апеляційної скарги стало позбавлення належного конфіденційного побачення із захисником, час затрачений на збір інформації, а також те, що адвокат хворіла в цьому періоді і не могла зайти на територію установи та передати йому документи особисто.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, думку прокурора який вважав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданого клопотання, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно ст. 395 КПК України апеляційна скарга на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру подається протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. При цьому, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Тобто, строк апеляційного оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження 27 січня 2020 року Сумський районний суд Сумської області ухвалив відносно ОСОБА_7 вирок, яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 день (а.с. 52-53).

Відповідно до дослідженого судом апеляційної інстанції звукозапису судового засідання від 27.01.2020 року, який міститься в матеріалах провадження, розгляд справи відбувався в режимі відеоконференції за участю обвинуваченого ОСОБА_7 . Разом з тим, проголошення повного тексту судового рішення здійснювалося без участі учасників кримінального провадження, зокрема й у відсутності ОСОБА_7 .

Листом від 28.01.2020 року копія оскаржуваного вироку направлена судом за місцем проживання ОСОБА_7 (а.с.55). При цьому в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, щодо отримання копії оскаржуваного вироку обвинуваченим.

Відповідно до розпорядження про виконання судового рішення, вирок Сумського районного суду Сумської області від 27 січня 2020 року відносно ОСОБА_7 набрав законної сили 27 лютого 2020 року та направлений для виконання (а.с.57), а 20 травня 2020 року засудженого було затримано та конвойовано до УВП №8 м. Житомира для подальшого відбування покарання (а.с.62). Згідно з матеріалами справи обвинувачений ОСОБА_7 на даний час тримається в Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)» (а.с.63).

Як вбачається з письмової відповіді Сумського районного суду Сумської області від 29 липня 2020 року, наданої на адвокатський запит захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 , яка діяла на підставі доручення від 14.07.2020 року, копію оскаржуваного вироку від 27.01.2020 року судом надіслано обвинуваченому 28.01.2020 року, однак підтвердження про отримання даного вироку суд не отримав (а.с.68).

Так, стаття 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З огляду на викладене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про дату отримання обвинуваченим копії вироку суду, з метою забезпечення обвинуваченому ОСОБА_7 , реалізації його конституційного права на судовий захист та доступу до правосуддя, колегія суддів приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження вироку суду обвинуваченим ОСОБА_7 було пропущено з поважних причин, а тому вважає за можливе поновити йому строк на апеляційне оскарження вироку Сумського районного суду Сумської області від 27 січня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 117, 395, 419 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Сумського районного суду Сумської області від 27.01.2020 року відносно ОСОБА_7 - задовольнити.

Поновити засудженому ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження вироку Сумського районного суду Сумської області від 27.01.2020 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4