Справа № 185/6806/20
Провадження № 1-кс/185/1442/20
05 жовтня 2020 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна,
02 жовтня 2020 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна.
В обгрунтування клопотання заявник зазначає, що у 2012 році за (КПК 1960 року) Київським районним відділом ДГУ ГУМВС України в Донецькій області відносно нього було порушено кримінальну справу за ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України. В рамках кримінальної справи старшим слідчим СО Київського РО ДГУ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_3 винесено постанову про накладення арешту на все нерухоме його майно від 07.09.2012 року. В 2012 році дана кримінальна справа передана на розгляд до Київського районного суду м. Донецьк. До початку військових дій і окупації м. Донецьк справа не розглянута та залишилася у суді. На даний час відносно нього з 2012 року по теперішній час не проголошено будь-яким судом України вироку, неведеться досудове розслідування, кримінальна справа з 2014 року по теперішній час не передавалась з м. Донецьк до Павлоградського міськрайонного суду (за підсудністю) для розгляду, то в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.
Заявник з даним клопотанням звертається до слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду та обгрунтовуючи свої вимоги посилається на ст. 174 КПК України.
Ознайомившись із даним клопотанням слідчий суддя приходить до наступного.
Арешт на майно ОСОБА_2 було накладено під час дії КПК України 1960 року за процедурою, встановленою цим нормативно-правовим актом.
Відповідно до пункту дев`ятого розділу XI «Перехідніположення» КПК України арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до йог озміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Дана норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Зогляду на зазначене, на правовідносини, пов`язані з розв`язанням питання про припинення арешту майна позивача, поширюються норми КПК України 1960 року.
Зокрема, відповідно до статті 126 КПК України 1960 року, чинного на час накладення слідчим арешту на майно позивача, зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Як було визначено в цій же статті, накладений на майно арешт мав бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
Згідно зі статтею 174 нині чинного КПК України як підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба.
Проте слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому чинним КПК України. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження даний Кодекс не передбачає.
Частина 6 ст. 9 КПК України зазначає,що у випадку, коли положення Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінальногопровадження, визначені частиною першою ст. 7 КПК України.
За таких обставин, дане клопотання не може бути призначене до розгляду і повинно бути повернуте для усунення недоліків заявнику.
На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна повернути заявнику.
Роз`яснити заявнику його право на повторне звернення до суду у разі усунення недоліків зазначених у клопотанні.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1