Справа № 202/5141/17
Провадження № 1в/202/175/2020
УХВАЛА
Іменем України

16 вересня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро подання начальника Дніпровського РВ філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
У даному поданні ставиться питання про звільнення ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Представник органу з питань пробації в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення подання.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши прокурора, дослідивши подання і додані до нього матеріали, суд доходить висновку про таке.
Пунктом 1 частини 1 статті 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано за два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Крім того, відповідно до ч. 3 вказаної статті перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.
Відповідно до постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.12.2015 року стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.
Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обстави застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження вирок суду отримано ОСОБА_4 01.09.2017 року.
05.10.2017 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_4 направлено повідомлення про обов`язок засудженого щодо сплати штрафу та попередження про можливу заміну покарання у виді штрафу на інше покарання. Повідомлення вручено особисто засудженому 08.12.2017 року, про що свідчить відповідне повідомлення.
18 червня 2019 року Дніпровським РВ м. Дніпра філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області направлено до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська подання про заміну покарання засудженому у вигляді штрафу на покарання у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавленням волі. Ухвалою суду від 10.07.2019 року у задоволення подання було відмовлено у зв`язку з безпідставністю такого звернення.
Аналогічні подання, без усунення недоліків, на які вказував суд у попередній ухвалі, направлялись до суду 12.08.2019, 26.12.2019, 04.04.2020 та 03.06.2020 року, які судом було залишено без задоволення з тих самих підстав.
Отже, наведені обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_4 умисно ухилявся і продовжує ухилятись від відбування призначеного йому вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2017 року покарання у вигляді штрафу.
За діючими нормами кримінального законодавства України, при ухиленні засудженого від відбування покарання, строк давності не спливає протягом усього періоду ухилення, а його перебіг відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання що передбачено ч. 3 ст. 80 КК України. Крім цього строк давності, який сплив до моменту ухилення засудженого від відбування покарання, не анулюється, а підлягає заліку і продовжує спливати з моменту з`явлення засудженого або його затримання.
З урахуванням наведеного суд вважає, що орган пробації безпідставно, всупереч положенням ч. 3 ст. 80 КК України, за наявності обставин, які свідчать про ухилення засудженого від виконання покарання, дійшов висновку про можливість звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Дніпровського РВ філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2017 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1