Справа № 307/1810/20
Провадження № 1-кп/307/723/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого, уродженця с. Песківка, Омутинського району, Кіровської області, Російської Федерації, та мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2020 року до Тячівського районного суду Закарпатської області від прокурора надійшов обвинувальний акт з угодою про примирення та додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 15 червня 2020 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

06 липня 2020 року ухвалою суду було призначено підготовче судове засідання.
ОСОБА_4 12 червня 2020 року близько 15 години, діючи умисно, шляхом вільного доступу, маючи на меті заволодіти чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, всупереч волі власника ОСОБА_5 , з узбіччя проїзної частини дороги, напроти будинку АДРЕСА_2 , не маючи права на користування даним транспортним засобом, незаконно заволодів мотоциклом марки «Hangzhou», моделі «V125P», без державного номерного знаку, вартість якого згідно висновку експерта №13/106 від 24 червня 2020 року становить 11 266 гривень 36 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 шкоду на вказану суму.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

30 червня 2020 року в ході досудового розслідування між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.згідно якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому діянні, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Потерпілий ОСОБА_5 жодних матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 289 КК України у виді обмеження волі на строк три роки шість місяців, зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з визначенням іспитового строку та покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків. Крім того, згідно умов даної угоди обвинуваченому ОСОБА_4 та потерпілому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду повністю, визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.
Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні угоду про примирення підтримав та пояснив, що жодних матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про примирення та її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згоду сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дату її укладення та підписи сторін, укладення даної угоди сторонами є добровільним, то суд вважає за необхідне затвердити угоду про примиренням між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 ..

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, який є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладена між обвинуваченим та потерпілим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. ст. 289 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. Обвинувачений розуміє характер обвинувачення та вид покарання, яке буде йому призначене у разі затвердження угоди, розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений може виконати взяті на себе угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини, що пом`якшують покарання, а саме: його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим підлягає затвердженню.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Речовий доказ мотоцикл марки «Hangzhou», моделі «V125P», без державного номерного знаку, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після вступу вироку в законну силу, повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Судові витрати за проведення експертизи стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в розмірі 653, 80 (Шістсот п`ятдесят три гривні 80 копійок) гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Угоду про примирення від 30 червня 2020 року в кримінальному провадженні № 0000185 від 15 червня 2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 , з однієї сторони, та потерпілим ОСОБА_5 , з іншої сторони, затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України покарання у виді обмеження волі на строк три роки шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає обовязки відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речовий доказ мотоцикл марки «Hangzhou», моделі «V125P», без державного номерного знаку, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після вступу вироку в законну силу, повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Судові витрати за проведення експертизи стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в розмірі 653, 80 (Шістсот п`ятдесят три гривні 80 копійок) гривень.
Згідно ст. 376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1