ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/2494/20

Номер рядка у звіті 193

10 лютого 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000788 від 29.08.2020 р. з угодою про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі, Харківської області, громадянина України, українця, освіта загальна середня, не працюючого, одруженого, інвалідом будь-якої групи не являється, на утриманні неповнолітніх дітей не має, депутатом будь-якого рівня, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС не являється, учасником ООС (АТО) не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 29 серпня 2020 року о 19 год. 23 хв., знаходячись по місцю свого проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, посягаючи на громадську безпеку, в частині надання інформації про загрозу злочинних посягань, із мобільного телефону дружини ОСОБА_6 , марки «NOKIA», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в який встановлено мобільний номер НОМЕР_4 оператора мобільного зв`язку компанії ПрАТ «Київстар», здійснив дзвінок на лінію екстреного виклику «102» Головного управління Національної поліції в Черкаській області, та повідомив працівникам поліції завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху через замінування домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке у подальшому, під час проведення обстеження компетентними органами не підтвердилось.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

30.09.2020 року між прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України; зобов`язується співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою. За вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинене кримінальне правопорушення за ч.1 ст.259 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Суд вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.
У судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_4 , який підтвердив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Обвинуваченому роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.
Речові докази по справі:
- мобільний телефон марки «NOKIA», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в який встановлено мобільний номер НОМЕР_4 оператора мобільного зв`язку компанії ПрАТ «Київстар» - залишити у розпорядженні власника;
- оптичний диск CD-R, на якому знаходиться аудіо-запис телефонного дзвінка ОСОБА_4 до відділу служби «102» УОАЗОР ГУНП в Черкаській області залишити при матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 30.09.2020 року про визнання винуватості між прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Речові докази по справі:
мобільний телефон марки «NOKIA», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в який встановлено мобільний номер НОМЕР_4 оператора мобільного зв`язку компанії ПрАТ «Київстар» залишити у розпорядженні власника;
- оптичний диск CD-R, на якому знаходиться аудіо-запис телефонного дзвінка ОСОБА_4 до відділу служби «102» УОАЗОР ГУНП в Черкаській області залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1