Справа № 296/769/21
У Х В А Л А
Іменем України

29 січня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , поданого в межах кримінального провадження № 0000156 від 19.02.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.01.2020 в період з 10 год. 20 хв. до 12 год. 55 хв., ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи за передньою змовою групою осіб, перебуваючи неподалік від заздалегідь пристосованої нежитлової споруди, розташованої на території земельної ділянки у лісовій посадці, що знаходиться за межами населеного пункту с.Піски Житомирського району Житомирської області, прохід до якого здійснюється безперешкодно, незаконно виготовили психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін.

Продовжуючи свої злочинні дії, останні перенесли, незаконно виготовлену психотропну речовину до автомобіля ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_13 , та перебував у фактичному користуванні ОСОБА_9 .

Цього ж дня, приблизно о 13 год., продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 , керуючи вказаним автомобілем, діючи повторно, за передньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вирушив у напрямку м.Житомира, тобто здійснив перевезення психотропних речовин, обіг яких обмежено амфетамін, з метою подальшого їх збуту, а ОСОБА_12 залишився на місці виготовлення психотропних речовин з метою приховування та знищення слідів злочинної діяльності.

Враховуючи викладене, 29.01.2021 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Його причетність до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, серед яких:

- матеріали проведення негласних слідчих розшукових дій, у тому числі протокол про результати спостереження за місцем від 28.01.2021, у ході якого зафіксовано факт виготовлення ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 речовини, схожої на амфетамін;

- протокол затримання ОСОБА_13 від 28.01.2021, у ході якого вилучено 5 зіп-пакетів та 45 фольгових згортків з речовиною білого кольору, зовні схожою на амфетамін;

- протокол затримання ОСОБА_6 від 28.01.2021, у ході якого вилучено зіп-пакет з речовиною білого кольору, зовні схожою на амфетамін;

- протоколом обшуку автомобіля ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 , у ході якого вилучено пляшку з рідиною, яка згідно показань ОСОБА_6 є «заготовкою» для подальшого виготовлення амфетаміну;

- протоколом огляду місця події, а саме земельної ділянки у лісовій посадці, що знаходиться за межами населеного пункту с.Піски Житомирського району Житомирської області, від 28.01.2021, у ході якого вилучено знаряддя для виготовлення психотропної речовини колби, пляшки, хімічні засоби, мірні стакани, фольга та інше;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому. Також зазначив, що ОСОБА_6 було затримано при втготовленні наркотичних речовин.

Підозрюваний у судовому засіданні зазначив, що дійсно він пробував виготовляти наркотичні засоби, але пакет з готовою речовиною було підкинуто.

Захисник всудовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, зазначив,що стороною обвинувачення не доведено, що виготовлялись саме наркотичні речовини, тому відсутня обгрунтована підозра, тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 28.01.2021 ОСОБА_6 затримано у порядку, передбаченому ст.208 КПК України.

29.01.2021 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36). Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення та підозрюваний причетний до цієї події, що підтверджується, зокрема, протоколом допиту підозрюваного від 28.01.2021, протоколом огляду місця події від 28.01.2021, протоколом про результати спостереження за місцем від 29.01.2021, протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо-, відео контролю особи у публічно недоступних місцях за 19.09.2020 року від 15.10.2020 року, протоколом обшуку від 28.01.2021, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.01.2021.

Крім того, слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні вказали на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, прокуратури та суду; ризик знищити, сховати, спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та на даний час не були встановлені; можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілих, свідків, інших осіб.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тому слідчий суддя приймає до уваги доводи прокурора, що з метою уникнення відповідальності та під тяжкістю покарання ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При цьому слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також слідчий суддя враховує, що з метою уникнення відповідальності підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та на даний час не вилучені органом досудового розслідування, а також може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Отже органом досудового розслідування доведено, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а доводи захисника щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання та наявності на утриманні малолітніх дітей не переважають над наявністю існуючих ризиків.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та наявні достатні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 206, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , поданого в межах кримінального провадження № 0000156 від 19.02.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 29 березня 2021 року 13 год. 04 хв. включно.

Визначити строк дії ухвали до 29 березня 2021 року 13 год. 04 хв.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 28 січня 2021 року 13 год. 04 хв.

Контроль за виконанням ухвали покласти на СУ ГУНП в Житомирській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1