Справа № 991/9312/20
Провадження1-кс/991/9542/20
23 листопада 2020 року м.Київ
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на постанову детектива Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 30.10.2020 про відмову у задоволенні клопотання,
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на постанову детектива Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 30.10.2020 про відмову у задоволенні клопотання.
26.06.2020, за твердженням адвоката, в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, тобто у проханні надати для себе неправомірну вигоду в особливо великому розмірі службовою особою, яка займає відповідальне становище, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій, з використанням наданого їй службового становища, та в одержанні такої вигоди.
Як зазначає адвокат у змісті скарги, 26.10.2020 детективу Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ стороною захисту було направлено клопотання в порядку ст. 220 КПК України. Постановою від 30.10.2020 детектив Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ повністю відмовив в задоволенні клопотання сторони захисту.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав. Пояснення надав аналогічні викладеним у скарзі та просив її задовольнити.
Дослідивши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя керується наступним.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Згідно з роз`ясненнями наведеними у п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» при розгляді скарги на відмову слідчого, прокурора у проведенні слідчих (розшукових) дій слідчому судді належить оцінювати: дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій; дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органом досудового розслідування у кримінальному провадженні; доцільність здійснення слідчих (розшукових) дій про які просить сторона кримінального провадження та обґрунтованість внесеного клопотання.
Так, слідчим суддею встановлено, що адвокатом ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ім`я детектива Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 було подано клопотання від 26.10.2020 в порядку ст. 220 КПК України. В зазначеному клопотанні сторона захисту порушувала перед органом досудового розслідування питання про огляд інформації, яка міститься у вільному доступі Інтернет за певним посиланням, встановлення походження звукозапису, який міститься за таким посиланням, перевірку обставин розмови, яка наявна за таким посиланням, призначення фоноскопічної експертизи звукозапису, який міститься за таким посиланням, допит низки осіб, встановлення абонентських номерів операторів мобільного зв`язку, які використовував ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в проміжок часу з 01.11.2019 по 27.06.2020. Окрім зазначеного, у змісті клопотання сторона захисту просила звернутись із клопотанням до суду з метою здійснення тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме отримання інформації, яка знаходиться у операторів мобільного зв`язку по номерам, які використовували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в проміжок часу з 01.11.2019 по 27.06.2020.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання, зокрема сторони захисту, слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова.
30.10.2020 детективом Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову в задоволенні вищезазначеного клопотання. Відповідно до змісту вищезазначеної постанови, підставою для рішення про відмову у задоволенні клопотання стала та обставина, що стороною захисту не було обґрунтовано доцільність проведення слідчих дій, про які йшлось у клопотанні, на те наведено відомостей, які б вказували на можливість досягнення їх мети.
З вищевикладеного вбачається, що клопотання сторони захисту розглянуто детективом у порядку та строки визначені ч. 1 ст. 220 КПК України.
Вимоги до форми та змісту постанови слідчого наведені у ч. 5 ст. 110 КПК України.
Слідчий суддя встановив, що постанова детектива Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 30.10.2020 про відмову у задоволенні клопотання, відповідає формальним вимогам, визначеним у ч. 5 ст. 110 КПК України. У постанові стисло викладено мотиви та обґрунтування рішення про відмову у проведенні слідчої (розшукової) дії, про які просила сторона захисту.
Водночас, оцінивши клопотання сторони захисту на предмет його доцільності та обґрунтованості, слідчий суддя дійшов висновку про те, що останніми не обґрунтовано необхідність огляду інформації, яка міститься у вільному доступі Інтернет за певним посиланням, встановлення походження звукозапису, який міститься за таким посиланням, перевірки обставин розмови, яка наявна за таким посиланням, призначення фоноскопічної експертизи звукозапису, який міститься за таким посиланням, допиту низки осіб, встановлення абонентських номерів операторів мобільного зв`язку, які використовував ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в проміжок часу з 01.11.2019 по 27.06.2020 та звернення до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ.Так, звертаючись до детектива із цим клопотанням сторона захисту обмежилась лише загальними фразами про те, що вищезазначені слідчі дії необхідно провести з метою з`ясування обставини справи та збирання доказів, що можуть свідчити про невинуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Аналізуючи норму ст. 223 КПК України, вбачається, що має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування.
Тобто за відсутності обґрунтованого клопотання неможливим є його задоволення.
Крім цього, розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема встановленими ст. 40 КПК України. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Таким чином, дослідивши оскаржувану постанову детектива від 30.10.2020, слідчим суддею встановлено, що детектив розглянув клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 в межах строків, визначених ст. 220 КПК України, а зміст постанови відповідає вимогам ст. 110 КПК України щодо повноти, обґрунтованості та мотивування процесуального рішення, що підтверджується перевіреними в судовому засіданні матеріалами.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 220, 303 - 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на постанову детектива Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 30.10.2020 про відмову у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1