Справа № 206/40/21
Провадження № 1-кс/206/9/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2021 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , дослідивши клопотання начальника СД Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ
11.01.2021 канцелярією суду було отримано клопотання начальника СД Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна (далі - клопотання).

Клопотання мотивовано тим, що 10.01.2021 до ЧЧ Самарського ВП ДВП ГУНП надійшло повідомлення про те, що поблизу буд. 14 по вул. Молодогварійдська в м. Дніпро працівниками УПП було зупинено транспортний засіб марки «Chevrolet» моделі «AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходилась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка керувала транспортним засобом без посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, при огляді транспортного засобу було виявлено пошкодження Vin-коду. 10.01.2021 слідчим СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , транспортний засіб марки «Chevrolet» моделі «AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та поміщений на території Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Гаванська, 4.

Автомобіль є речовим доказом, оскільки є матеріальним об`єктом, який був предметом вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди зміни агрегатів та вузлів. Враховуючи вищевикладене, а також те, що тимчасово вилучені речі мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні для підтвердження або спростування факту вчинення невстановленими особами злочину, відповідальність за яке передбачена ст. 290 КК України, начальник СД Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_2 просила накласти арешт у вигляді заборони на розпорядження, користування та відчуження майном, вилученим в ході проведення огляду місця події 10.01.2021, а саме транспортний засіб марки «Chevrolet» моделі «AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 .

Дослідивши клопотання разом із додатками, на предмет відповідності ст. 171 КПК України, слідчий суддя зазначає таке.
Так, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України.

Частиною 1 ст. 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Частиною 5 ст. 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 2 п. 4 ч. 2 ст. 171 КПК України до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно п. 7-1 ч. 1 ст. 3 КПК України керівник органу дізнання - начальник підрозділу дізнання органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівник органу досудового розслідування.

Частиною 2 ст. 39-1 КПК України передбачено, що керівник органу дізнання уповноважений: 1) визначати дізнавача, який здійснюватиме дізнання; 2) відсторонювати дізнавача від проведення дізнання за ініціативою прокурора або з власної ініціативи та призначати іншого дізнавача за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу (самовідводу) або неефективного дізнання; 3) ознайомлюватися з матеріалами дізнання, давати дізнавачу письмові вказівки, що не суперечать рішенням та вказівкам прокурора; 4) вживати заходів для усунення порушень вимог законодавства у разі їх допущення дізнавачем; 5) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

При цьому, діючими нормами Глави 17 (Арешт майна) КПК України не передбачено можливість звернення начальника сектору дізнання з клопотанням про арешт майна.

Щодо долучених начальником СД Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_2 до клопотання копій матеріалів, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що під час перевірки копій документів, що подаються стороною кримінального провадження разом з клопотанням слід брати до уваги: правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації; уніфіковану систему організаційно-розпорядчої документації; Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затверджені наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55; Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року №1000/5; інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55)

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Підпис відповідальної особи засвідчують на документі відбитком печатки організації. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ. За вищевказаним способом засвідчуватись повинна кожна сторінка документа.

Також у випадку, якщо документ складається з кількох сторінок, то копії знімаються зі всіх сторінок, які потім можна засвідчити і у такий спосіб: прошити разом, напис «Копія» ставиться на першій із прошитих сторінок, кінчики ниток має бути заклеєно клаптиком паперу так, щоб нитки виглядали з-під цього паперу. Обов`язково зверху цього паперу робиться напис: «Пронумеровано і прошнуровано (кількість аркушів цифрою і прописом) аркушів», вказується посада особи, яка завіряє копію, її підпис, прізвище, ініціали й дата. Все це скріплюється печаткою таким чином, щоб частина відбитку була проставлена на приклеєному клаптику паперу, а частина - на самому аркуші копії документа.

Відповідно до пункту 8 розділу 10 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 07 листопада 2018 року №1000/5, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів долучених до клопотання начальником СД Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_2 , жодна копія документу не засвідчена належним чином, відповідно до визначених вище вимог, оскільки не містить дати засвідчення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, до клопотання не додано оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими начальник СД Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_2 обґрунтовує доводи клопотання в частині того, що вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та поміщений на спеціальний майданчик для паркування транспортних засобів Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро, вул. Гаванська, 4.
Також, в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні не зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Також, до клопотання не долучено жодного документа, яким начальник СД обґрунтовує належність майна, що необхідно арештувати підозрюваному або третім особам.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання.

Частиною 1 ст. 37 КПК України визначено, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 39-1 КПК України керівник органу дізнання уповноважений визначати дізнавача, який здійснюватиме дізнання.

Частиною 1 ст. 110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Таким чином, рішення керівника відповідного органу прокуратури про визначення прокурора чи групи прокурорів тарішення керівника органу дізнання про визначення дізнавача, який здійснюватиме дізнання у конкретному кримінальному провадженні є процесуальним і має бути винесено у формі постанови.
Дослідивши документи, які були додані до клопотання на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, слідчий суддя виявив відсутність постанови про призначення прокурора/групи прокурорів та дізнавача, а відтак повноваження дізнавача та прокурора наразі не підтверджено.
Не наділяє начальника СД та прокурора повноваженнями, передбаченими ст. ст. 36, 39-1, 40-1 КПК України і витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, за відсутності відповідного процесуального рішення.
Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові від 17.12.2019 по справі № 235/6337/18.
До того ж, у витягу з ЄРДР взагалі відсутні відомості, що будь-який прокурор, в тому числі ОСОБА_3 здійснює процесуальне керівництво, а дізнавач, в тому числі начальник СД ОСОБА_2 здійснює досудове розслідування по даному кримінальному провадженню.
Частиною 3 ст. ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години.
Виходячи з вищевикладеного слідчий суддя вважає, що клопотання має бути повернуто прокурору для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 131-132, 170-174, 369, 371, 372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ
Клопотання начальника СД Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000016, відомості про яке внесено до ЄРДР 10.01.2021 - повернути прокурору для усунення недоліків.
Для усунення недоліків встановити строк в сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1