провадження №1-кп/279/344/20
Справа № 279/6821/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2020 року місто Коростень
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ст. ст. 187 ч.1,187 ч.2,185 ч.3,185 ч.2 КК України, за матеріалами кримінального провадження № 0000261 ,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Коростенського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ст. ст. 187 ч.1,187 ч.2,185 ч.3,185 ч.2 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого закінчується 05 серпня 2020 року.
Судовий розгляд з об`єктивних причин в зазначений термін закінчити неможливо.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 тримання під вартою, оскільки такий закінчується 05 серпня 2020 року, обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України існують надалі, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечує проти задоволення клопотання, видалений із залу судових засідань за нектавтовну поведінку та погрози суду та прокурору.
Захисник ОСОБА_5 заперечує проти задоволення клопотання.
Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності, як обґрунтованої підозри так і відповідних ризиків.
За правовими позиціями Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра"- це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи), що також випливає з рішень Європейського суду з прав людини.
Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про продовження запобіжного заходу, суд не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права та свободи обвинуваченого має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним КПК України конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.
Судом враховано, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких та середньої тяжкості злочинів, не працює, офіційного джерела доходів немає. Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд враховує серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого, ризик впливу на свідків , які ще не допитані в судовому засіданні. Суд також приймає до уваги ту обставину, що ОСОБА_4 є особою раніше судимою, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.
У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Як встановлено судом доказів, які б свідчили про неможливість перебування обвинуваченого під вартою, в тому числі й за станом здоров`я, суду надано не було.
Крім того, відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Судом не завершено судовий розгляд кримінального провадження, а тому строк тримання під вартою обвинуваченому суд визнає за необхідне продовжити, за наявності ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, суду не надано переконливих доказів, які б могли свідчити, про те, що обвинувачений у разі перебування на волі буде виконувати свої процесуальні обов`язки.
Пункт 5 ч.2 ст.183 КПК України передбачає можливість застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України» остаточне рішення від 20 травня 2010 року п.34. передбачає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для продовження тримання заявника під вартою.
Відповідно до практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте така обставина у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під варту.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких та середньої тяжкості злочинів, є особою раніше судимою, офіційно ніде не працює та постійного джерела доходів не має, не припинили існувати та не зменшились ризики того, що він може переховуватись від суду та змінювати місце проживання, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого , доцільним є на час судового провадження обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.177, 331 Кримінально-процесуального Кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Коростень, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в СІЗО №8 (м. Житомир , Проспект Незалежності, 172 ) строком на 60 (шістдесят) днів - по 26 вересня 2020 року ( включно).
Копію даної ухвали негайно направити СІЗО УВП №8 м. Житомир для організації її виконання .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення (отримання обвинуваченим копії ухвали).

Суддя ОСОБА_1