Справа № 577/869/20
Провадження № 1-і/577/9/20
У Х В А Л А
"30" листопада 2020 р. м.Конотоп
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Конотопі клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта повна середня, раніше судимого:
1) 22.12.2009 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.1 ст.190, ч.2 ст.185,ч.1 ст.72, ст.70, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
2) 07.07.2011 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
3) 17.01.2017 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;
4) 10.07.2018 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого ухвалою суду 26 липня 2019 року, маючого не зняті та не погашені судимості;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.1 ст.162 КК України,-
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 05 жовтня 2020 року під головуванням судді ОСОБА_6 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 грудня 2020 року до 24 години.
Пунктом 20-5 розділу XI Перехідних положень КПК України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження, зокрема у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 листопада 2020 року для розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 визначено суддю ОСОБА_1 .
У клопотанні прокурор просить продовжити застосований запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 . На обґрунтування прокурор зазначила, що 05 жовтня 2020 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк якого закінчується 02 грудня 2020 року о 24 год. 00 хв. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України судом були встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, просить його задовольнити. Зазначила, що ризики не зменшилися.
Обвинувачений ОСОБА_5 при вирішенні клопотання про продовження йому запобіжного заходу тримання під вартою, покладається на розсуд суд.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 не заперечує проти задоволення клопотання.
Суд заслухавши учасників процесу виходить з наступного.
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 05 жовтня 2020 року під головуванням судді ОСОБА_6 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 грудня 2020 року до 24.00 год.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів може вдатися до відповідних дій.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, в тому числі і тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, обвинувачений неодноразово судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став і знову обвинувачується у вчиненні нових злочинів. ОСОБА_5 зареєстрований в м. Дубно Рівненської області, на протязі нетривалого часу мешкав без реєстрації в м. Конотопі, не працював, не займався суспільно-корисною працею, не має стійких соціальних зв`язків. За таких обставин існує ризик вчинення нового злочину та ухилення від суду. Інший вид запобіжного заходу, не забезпечить належну поведінку обвинуваченого і не убезпечить від ризиків вчинення іншого злочину, ухилення від суду чи перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.
В свою чергу, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 спливає 02 грудня 2020 року, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку, підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який на даний час не має і учасниками процесу докази на підтвердження цих підстав суду надані не були; продовжують існувати ризики, зазначені в ухвалі судді та на підставі яких був продовжений цей запобіжний захід, а саме, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, існує можливість ухилитися від суду, на що вказує тяжкість та кількість інкримінованих злочинів, а також наявність попередніх судимостей, які не зняті та непогашені. Судом враховано відомості про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, не має постійних джерел доходу, відсутні соціальні зв`язки, що додатково свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Тому суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_5 необхідно продовжити строком до шістдесяти днів.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 331 КПК України, -
Обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити строк тримання під вартою до 27 січня 2021 року до 24 години.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення через Конотопський міськрайонний суд, а обвинуваченому з моменту отримання її копії.

СуддяОСОБА_1