Справа № 357/1185/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддя - ОСОБА_2

суддя - ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9

захисника - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005984 від 12 листопада 2017 р. щодо

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гребінки Васильківського району Київської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, працюючого трактористом ФГ «Агрофірма Світанок», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.15 ч.2 115 ч.1, 162 ч.1, 296 ч.4 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що 12.11.2017 р. близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, без дозволу власника та мешканців, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , куди прибув для з`ясування стосунків із колишньою дружиною ОСОБА_6 , яка проживала із ОСОБА_7 у вищезазначеному помешканні останнього. При цьому, ОСОБА_9 взяв із собою мисливську самозарядну рушницю «ТОЗ-БМ» 16-го калібру, яку спорядив двома мисливськими патронами, та ще 15 патронів мав при собі.

Знаходячись на території домоволодіння за вищевказаною адресою, ОСОБА_9 помітив ОСОБА_7 , який вийшов із будинку, після чого навів рушницю, споряджену двома мисливськими патронами, в орієнтовному напрямку будинку та не прицільно здійснив один постріл.

В цей час ОСОБА_7 , усвідомлюючи можливість настання для нього небезпечних наслідків, уникаючи їх, присів та сховався за цегляну колону ганку, в яку влучив шрот патрону, а в подальшому, у напівзігнутому положенні, забіг до будинку, де відразу зачинив вхідні двері.

ОСОБА_9 , помітивши, що ОСОБА_7 забіг до будинку та зачинив двері, приблизно через 20 секунд, здійснив один постріл в двері будинку.

В подальшому ОСОБА_9 здійснив близько чотирьох пострілів із рушниці у вікно будинку, пошкодивши при цьому шибку вікна та побутову техніку і меблі, які знаходились у кімнаті. Окрім цього, ОСОБА_9 підійшов до автомобіля марки «Mercedes- Benz» д.н.з НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_7 , який знаходився на території домоволодіння та здійснив постріл по автомобілю, спричинивши механічні пошкодження автомобіля.

Продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, ОСОБА_9 , помітивши відчинене вікно будинку, проник через нього до помешкання, де побачив ОСОБА_7 , який уникаючи несприятливих для себе наслідків, вхопив руками дуло рушниці та відвів його вбік.

В цей момент, в ході боротьби та здійснення ОСОБА_7 ривка рушниці з рук обвинуваченого, ОСОБА_9 було здійснено постріл, внаслідок чого було пошкоджено кухонну електродуховку.

В подальшому ОСОБА_7 затримав та утримував ОСОБА_9 до прибуття працівників поліції.

У рамках кримінального провадження судом було досліджено надані з боку сторони обвинувачення наступні фактичні дані, на підставі яких кожна із сторін просить суд встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у ньому, з числа регламентованих ст. 84 КПК України, як-то показання, речові докази, документи, висновки експертиз, на підставі яких суд у ході судового розгляду через призму їх аналізу, у порядку ст. 94 КПК України, установив таке.

У ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_9 , будучи допитаним в судовому засіданні, свою винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ст. 296 ч.4 та ст. 162 ч.1 КК України, визнав. Винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 115 ч.1 КК України категорично не визнав та пояснив, що в 1988 р. одружився зі ОСОБА_6 , від шлюбу народилися двоє дочок: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які померли, а в подальшому - у 2008 р. народилася дочка ОСОБА_14 , батьком якої, зі слів дружини, був ОСОБА_7 , однак він( ОСОБА_15 ) записав її на своє ім`я і виховував як рідну.

Під час спільного проживання, дружина декілька разів залишала його та проживала у ОСОБА_7 , а потім через якийсь час поверталася додому і вони проживали однією сім`єю.

В 2013 р. шлюб із ОСОБА_6 було розірвано, однак вони продовжували жити разом.

В жовтні 2016 р. ОСОБА_6 в черговий раз залишила його та пішла жити до ОСОБА_7 , а він( ОСОБА_15 ) проживав в будинку тещі та доглядав останню.

В жовтні 2017 р. дочка ОСОБА_14 декілька разів телефонувала йому і просила забрати її з мамою ( ОСОБА_6 ) від ОСОБА_16 . Він забрав їх додому, однак 10 листопада 2017 р. ОСОБА_6 повідомила, що знову повертається жити до ОСОБА_17

12 листопада 2017 р. повернувшись з роботи виявив, що ОСОБА_18 дійсно разом з дочкою ОСОБА_14 , забравши речі, поїхала з дому. Намагаючись з`ясувати місце їх перебування, телефонував дочці та ОСОБА_6 , однак остання на дзвінки не відповідала. Зі слів ОСОБА_14 , ОСОБА_18 перебувала у будинку ОСОБА_17 , а останній поїхав у відрядження.

Розізлившись на поведінку потерпілої, взяв рушницю та патрони і поїхав в село, де проживав ОСОБА_7 . Під`їхавши до домоволодіння останнього, зателефонував ОСОБА_6 і попросив її вийти поговорити. Оскільки був у збудженому стані, випив пляшку горілки, яку мав в своєму автомобілі.

Після того, як з будинку вийшов ОСОБА_7 , він( ОСОБА_15 ) взяв рушницю та через відчинену хвіртку зайшов на подвір`я домоволодіння, де зробив два постріли вгору, потім перезарядив рушницю та вистрілив у напрямку вхідних дверей, оскільки ОСОБА_7 зачинився у будинку, потім 2 рази вистрілив у вікно та декілька разів - у навіс будинку. На подвір`ї бачив розбитий автомобіль «Мерседес», чи проводив по ньому постріли точно не пам`ятає, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Побачивши відкрите вікно, через нього проник в середину будинку, т.я. хотів поговорити з ОСОБА_19 та налякати ОСОБА_7 , однак останній вихопив у нього рушницю та вдарив прикладом рушниці по голові. Що було далі пам`ятає погано, оскільки мабуть втратив свідомість, до якої прийшов вже на ганку будинку, де його утримував ОСОБА_7 до приїзду працівників поліції.

При цьому ОСОБА_9 категорично наполягає, що постріли здійснював не прицільно, хаотично, навмання, оскільки просто бажав налякати ОСОБА_7 та поговорити зі ОСОБА_6 так як хотів змусити її повернутися з дочкою додому. Умислу на позбавлення життя ОСОБА_7 не мав.

Рушниця, з якої він проводив постріли, належала його покійному батьку, патрони придбав при нагоді у 90-х роках, до вказаної події рушницю не використовував.

Заявлені потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_19 цивільні позови про відшкодування завданих матеріальних збитків та моральної шкоди визнав у повному обсязі, має намір в подальшому їх відшкодовувати. Зазначив, що душе шкодує про вчинене, розкаюється і просив не позбавляти його волі.

Крім визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ст.ст. 296 ч.4, 162 ч.1 КК України, його вина у вчиненні вказаних злочинів повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Будучи допитаним судовому засіданні, у відповідності до вимог положень статей 353 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, потерпілий ОСОБА_7 ствердив, що 12.11.2017 р. близько 17 год. разом зі ОСОБА_19 та дочкою ОСОБА_14 , перебуваючи у належному йому будинку АДРЕСА_2 , дивилися телевізор. ОСОБА_6 повідомила, що телефонує ОСОБА_9 і просить її вийти, щоб поговорити. Він( ОСОБА_20 ) заборонив їй виходити і пішов сам на вулицю.

Вийшовши з будинку, на відстані близько 5 м побачив ОСОБА_9 , який тримав у руках рушницю, і коли останній, рухаючись в його сторону, став піднімати рушницю та направляти в його( ОСОБА_20 ) бік крикнув «кинь рушницю!» та заховався за цегляну колону, а через декілька секунд почув постріл. Після цього, прочинивши вхідні двері, зайшов у будинок та зачинився на замок. Дружині та дочці сказав лягти на підлогу, оскільки ОСОБА_9 продовжував здійснювати постріли, в т.ч. і по вхідних дверях та у вікно, а сам зателефонував сусіду ОСОБА_21 та попросив пробити колеса автомобіля, на якому приїхав ОСОБА_15 , щоб останній не втік, та викликати поліцію.

В подальшому ОСОБА_6 з дочкою через вікно втекли до сусідки, а ОСОБА_15 через це вікно проник в будинок, тримаючи рушницю в руках перед собою. Він( ОСОБА_20 ) схопив рушницю двома руками та відвів її в бік, в подальшому утримував в такому положенні рушницю лівою рукою, а кулаком правої - наніс ОСОБА_9 удар в обличчя, від чого останній став падати назад, а він( ОСОБА_20 ) вирвав рушницю з рук обвинуваченого. Під час вказаних подій відбувся постріл, він( ОСОБА_20 ) виволік обвинуваченого на ганок будинку, де утримував до приїзду поліції.

При вказаних діях ОСОБА_9 нічого не говорив, при затриманні намагався чинити супротив.

У будинку горіло світло і ОСОБА_9 добре бачив, хто де знаходиться. Єдиний постріл, який відбувся в будинку, було здійснено внаслідок ривка ним рушниці із рук обвинуваченого ОСОБА_9 під час боротьби із останнім.

Вся подія тривала близько 15 хв., ОСОБА_9 дійсно здійснив близько 10 пострілів із рушниці по будинку та автомобілю марки «Mercedes-Benz», після чого через відчинене вікно проник до помешкання, де в ході боротьби ним ( ОСОБА_20 ) був затриманий.

При цьому потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що ОСОБА_9 якби хотів його вбити то вбив би. Неправомірними діями обвинуваченого йому спричинено матеріальні збитки в загальній сумі 85421 грн. 68 коп. та моральну шкоду в сумі 100000 грн., які просив стягнути з обвинуваченого у повному обсязі. Просив покарати обвинуваченого ОСОБА_9 із усією суворістю закону.

Потерпіла ОСОБА_18 ствердила, що 12.11.2017 р. ОСОБА_9 неодноразово телефонував їй та дочці ОСОБА_14 , питав, хто є дома, хотів поговорити та пропонував випити чарку. Вона йому сказала, що ОСОБА_7 у відрядженні. Під час останнього дзвінка обвинувачений сказав, що приїхав і попросив її вийти. Вона про це повідомила ОСОБА_7 і останній сказав, що піде до ОСОБА_15 сам.

Після того, як ОСОБА_7 вийшов на вулицю, через незначний час, почула хлопок і побачила, що ОСОБА_7 заскочив у будинок, зачинив двері та наказав їй з дочкою лягти на підлогу в коридорі. З вулиці чулися постріли. Дочка ОСОБА_14 через вікно вискочила на вулицю та побігла до сусідки, вона також втекла з будинку слідом за нею. Повернулися до будинку вже після приїзду працівників поліції. ОСОБА_7 при цьому утримував ОСОБА_9 на ганку будинку. Зазначила, що як би ОСОБА_9 хотів, то убив би ОСОБА_7 , оскільки бувший чоловік вправно поводився зі зброєю і добре стріляв.

Вважає, що подія відбулася внаслідок ревнощів ОСОБА_9 , який знав, що дочку вона народила не від нього, він схильний до насильства, зловживав спиртними напоями.

Потерпіла ОСОБА_18 також вказала, що неправомірними діями обвинуваченого їй та її малолітній дочці спричинено моральну шкоду в сумі 100000 грн. кожній, які просила відшкодувати на її користь з ОСОБА_9 в повному обсязі та покарати обвинуваченого зі усією суворістю закону.

Допитана малолітня потерпіла ОСОБА_22 вказала, що 12.11.2017 р. їй неодноразово телефонував ОСОБА_9 , питав, що мама робить, чи ОСОБА_7 дома. Вона дійсно перебувала із матір`ю в будинку ОСОБА_7 і дивилася телевізор. Через деякий час: близько 17 год., ОСОБА_7 після чергового дзвінка ОСОБА_9 , вийшов на вулицю, потім почула звук пострілу. До кімнати забіг ОСОБА_7 , повідомив, що ОСОБА_23 стріляє та наказав їм з мамою лягти на підлогу в коридорі, а сам зателефонував другу та попросив пробити колеса автомобіля, на якому приїхав обвинувачений. Злякавшись, вона вибігла із коридора в кухню, де відчинила вікно, через яке вискочила на вулицю та побігла до сусідки. Чула близько десяти пострілів, в подальшому бачила пошкодження телевізора, кухонної плити, автомобіля та інші.

Малолітня потерпіла ОСОБА_22 зазначила суду, що дійсно раніше разом із мамою та ОСОБА_9 проживали в с. Пологи в будинку бабусі, а на даний час вона бажає жити з батьком ОСОБА_7 .

В судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, були допитані свідки.

Так свідок ОСОБА_21 вказав, що 12.11.2017 р. близько 17 год. почув постріли, через деякий час до нього зателефонував ОСОБА_24 та повідомив, що із с. Пологи приїхав ОСОБА_23 та стріляє. Він викликав працівників поліції. В подальшому пішов до будинку ОСОБА_7 , де бачив, що обвинувачений сидів на ганку біля будинку, без будь-якої агресії, в стані алкогольного сп`яніння, а поруч стояв ОСОБА_7 і тримав в руках дробовик із збитим прикладом.

Біля подвір`я стояв автомобіль «Жигулі», на якому приїхав ОСОБА_25 .

Свідок ствердив, що особисто чув близько 10 пострілів, які проводились із інтервалом 2-5 хв., до приїзду поліції на подвір`я не заходив.

Допитана свідок ОСОБА_26 показала суду, що 12.11.2017 р. близько 17 год. 00 хв., повертаючись з роботи додому, побачила біля домоволодіння ОСОБА_7 автомобіль «Жигулі» і почула звуки пострілів, побачила, як якийсь чоловік, одягнений в бушлат, стріляє у вікно будинку. Зайшовши до себе додому до буд. АДРЕСА_2 , готувала вечерю та інколи дивилася у вікно. Невідомий чоловік на подвір`ї ОСОБА_7 ходив спокійно із рушницею та проводив постріли по автомобілю. Потім до неї додому одночасно прибігли ОСОБА_18 з дочкою ОСОБА_14 , обоє босі, злякані, попросили викликати поліцію.

При цьому ОСОБА_27 пояснила, що вони були в будинку, а приїхав бувший чоловік та стріляє.

Після виклику поліції вони повернулися до будинку ОСОБА_7 .

Вищезазначені показання свідків суд, відповідно до ст.ст. 85, 86 КПК України, визнає належними та допустимими доказами у справі.

Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілих та вищевказаних свідків, суд вважає їх логічними, послідовними і такими, що узгоджуються як між собою так і з дослідженими судом письмовими доказами, дослідженими судом, у порядку ст. 358 КПК України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про злочин, передбачений ст. 162 ч.1 КК України внесені 25.01.2018 р. о 09 год. 19 хв. та за ч. 4 ст. 296 КК України внесені 25.01.2018 р. о 14 год. 05 хв. В межах кримінального провадження за №0005984, відомості про яке внесені до ЄРДР 12 листопада 2017 р. за ознаками ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України .

Згідно рапорту помічника чергового Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській обл. ОСОБА_28 від 12.11.2017 р. вбачається, що 12.11.2017 р. о 17 год. 28 хв. по телефону надійшло повідомлення від ОСОБА_21 про вчинення невідомими стрільби з рушниці в с. Острійки, вул. Героїв України.

Згідно рапорту помічника чергового Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській обл. ОСОБА_28 від 12.11.2017 р. вбачається, що 12.11.2017 р. о 17 год. 30 хв. по телефону надійшло повідомлення від ОСОБА_29 про те, що невідомий чоловік стріляє з предмета, схожого на рушницю, в бік будинку сусіда в с. Острійки, вул. Героїв України.

Згідно рапорту помічника чергового Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській обл. ОСОБА_28 від 12.11.2017 р. вбачається, що 12.11.2017 р. о 17 год. 33 хв. по телефону надійшло повідомлення від ОСОБА_6 з приводу того, що за адресою АДРЕСА_2 колишній чоловік з рушницею кидається битися.

Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 12.11.2017 р., останній просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , який 12.11.2017 р. близько 17 год. 30 хв. в с. Острійки по вул. Героїв України(Жовтнева) 28а з застосуванням мисливської рушниці намагався позбавити його життя, здійснивши в його бік близько десяти пострілів.

Відповідно до заяви ОСОБА_6 від 12.11.2017 р., остання просила притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , який 12.11.2017 р. близько 17 год. 30 хв. в с. Острійки по вул. Героїв України(Жовтнева) 28а з застосуванням мисливської рушниці намагався позбавити її життя, здійснивши в її бік близько десяти пострілів.

Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 02.01.2018 р. останній просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , який 12.11.2017 р. близько 17 год. без його дозволу незаконно проник до його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 02.01.2018 р. останній просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , який 12.11.2017 р. близько 17 год. з застосуванням мисливської зброї пошкодив на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 належне йому майно: телевізор «Самсунг», два вікна пластикових, автомобіль «Мерседес С200», електродуховку.

З протоколу огляду місяця події від 12.11.2017 р. зі схемою, фото таблицею та додатком (диск з відеозаписом) проведеним слідчим Білоцерківського ВП ОСОБА_30 на підставі заяви власника ОСОБА_7 території та будинку домоволодіння, в присутності понятих та за участю спеціаліста криміналіста, вбачається, що слідчим оглянуто територію домоволодіння та будинок АДРЕСА_2 , зафіксовано обстановку та виявлені ушкодження автомобіля, вікна, телевізора, електродуховки, пошкоджень вхідних дверей будинку, слідів від пострілів на стіні веранди.

У подальшому, в якості речових доказів, під час огляду було вилучено 11 гільз, 6 набоїв 16 калібру, рушницю двохствольну горизонтальну, рештки дробу, змиви речовини бурого кольору з підвіконня кухні, пиж з телевізора, занавіску зі слідами пострілу з кімнати.

Зокрема, у даному протоколі вказано місце події - територія домоволодіння та будинок АДРЕСА_2 , наявність слідів на предметах, автомобілі та будівлі від проведених ОСОБА_9 пострілів.

До вказаного протоколу додані схема будинку та прилеглої до нього території та фототаблиця, згідно з якими у вказаних на схемі місцях було виявлено та вилучено гільзи, мисливську рушницю, залишки набоїв, дріб зі стіни вітальні, змиви речовини бурого кольору, пижи, занавіска в кімнаті, зафіксовано місце розташування автомобіля з ушкодженнями.

Зазначені слідчі дії зафіксовані на носії інформації і відеозапис вказаної процесуальної дії у судовому засіданні досліджений, процесуальних порушень з боку слідчого не встановлено.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 12 листопада 2017 р., слідчим Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській обл. ОСОБА_31 у порядку ст. 208 КПК України, у присутності понятих та захисника о 22 год. 30 хв. (час фактичного затримання 19 год. 00 хв. 12.11.2017 р.) 12.11.2017 р. було затримано ОСОБА_9 ; При цьому у затриманого ОСОБА_9 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Нокіа 1280» чорного кольору, № НОМЕР_2 , змиви: з лівої та правої рук, з лівого та правого вуха, з обличчя; вилучено дві кофти на застібці, шапку, штани».

Згідно до постанови слідчого від 13.11.2017 р. вилучені на місці події: 6 патронів 16 калібру, з яких 2 детоновані; 11 стріляних гільз; шрот, пижі-контейнери: мисливську рушницю, яка має пошкодження у вигляді розламу прикладу від основної частини, яка має 2 стволи; мобільний телефон марки «Нокіа 1280»; картонну коробку з одягом: дві кофти, одні штани, шапка належні ОСОБА_9 , змиви з лівої та правої рук, обличчя, правого та лівого вуха ОСОБА_9 ; поліетиленовий пакет із віконною занавіскою білого кольору із пошкодженнями у вигляді отворів з темними нерівномірними краями; конверт із змивами бурого кольору з вікна біля вхідних дверей , зі стіни в кухні будинку, зі змивами крові потерпілого ОСОБА_7 ; зі змивами крові підозрюваного ОСОБА_9 ; зі змивами РБК з підвіконня на кухні, з підлоги в кухні визнані речовими доказами та передані на зберігання до камери схову речових доказів Білоцерківського ВП згідно квитанцій №108/1 2018 29.01.2018, №122/1 2018 01.02.2018 та №53/1 2018 23.01.2018.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту, проведеного 02.01.2018 р. в період часу з 11 год. 58 хв. до 12 год. 10 хв. слідчим Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_31 за участю потерпілої ОСОБА_6 , остання в присутності захисника, спеціаліста, розповіла та відтворила обставини події, які відбувалися за участю ОСОБА_9 в будинку АДРЕСА_2 12.11.2017 р. близько 17 год.

Зазначена слідча дія зафіксована на носії інформації і відеозапис вказаної процесуальної дії у судовому засіданні досліджений, процесуальних порушень з боку слідчого не встановлено.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту, проведеного 02.01.2018 р. в період часу з 11 год. 38 хв. до 11 год. 55 хв. слідчим Білоцерківського ВП ГУНП в Київській обл. ОСОБА_31 за участю потерпілого ОСОБА_7 , останній в присутності захисника, спеціаліста, розповів та відтворив обставини події, які відбувалися за участю ОСОБА_9 в належному потерпілому будинку та території домоволодіння АДРЕСА_2 12.11.2017 р. близько 17 год.

Зазначена слідча дія зафіксована на носії інформації і відеозапис вказаної процесуальної дії у судовому засіданні досліджений, процесуальних порушень з боку слідчого не встановлено.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту, проведеного 02.01.2018 р. в період часу з 12 год. 34 хв. до 12 год. 40 хв. слідчим Білоцерківського ВП ГУНП в Київській обл. ОСОБА_31 за участю малолітньої потерпілої ОСОБА_22 , остання в присутності представника ОСОБА_7 , захисника, спеціаліста, розповіла про обставини події, які відбувалися за участю ОСОБА_9 в будинку АДРЕСА_2 12.11.2017 р. близько 17 год.

Зазначена слідча дія зафіксована на носії інформації і відеозапис вказаної процесуальної дії у судовому засіданні досліджений, процесуальних порушень з боку слідчого не встановлено.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 27.12.2017 р. слідчим Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_30 у приміщенні ПрАТ «Київстар» на підставі ухвали слідчого судді від 23.11.2017 р. вилучено СД-диск з інформацією про вхідні-вихідні дзвінки, надіслані СМС повідомлення з сім-картки НОМЕР_2 .

Згідно протоколу огляду речового доказу від 01.01.2018 р., слідчим оглянуто CD-диск з ПрАТ «Київстар» з відповідним номером, на якому зафіксовано, що з сім карти НОМЕР_2 , якою користується ОСОБА_9 було здійснено ряд вхідних та вихідних дзвінків на сім карту НОМЕР_3 , якою користується ОСОБА_6 в період часу з 13.07.06 до 17.17.50 12.11.2017 р.

Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи №8-5/117 від 29.01.2018 р. «Надана на дослідження рушниця «ТОЗ-БМ» є гладко ствольною вогнепальною зброєю, мисливською самозарядною рушницею «ТОЗ-БМ», 16-го калібру, № НОМЕР_4 . Надана на дослідження рушниця виготовлена промисловим способом, в конструкцію якої внесені зміни, а саме заміни штатного цівя на цівє рушниці № НОМЕР_5 . В наданому на дослідження стані рушниця не придатна для стрільби».

Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи матеріалів, речовин і виробів №8-5/1976 від 24.01.2018 р. «1. Надані на дослідження в поліетиленовому пакеті №2 гільзи з маркуванням на донці гільз « НОМЕР_6 » виготовлені промисловим способом (фірма «Тахо», Україна), є частинами (стріляними гільзами) мисливських патронів 16 калібру та не відносяться до боєприпасів до вогнепальної зброї.

Надані на дослідження в конвертах №№1,2 двадцять два металеві предмети є, ймовірно, частинами множинного снаряду (шроту) мисливського патрону до гладко ствольної вогнепальної зброї та до боєприпасів не відносяться. Надані на дослідження в конверті №1 два предмета являють собою фрагменти твердого пористого сухого матеріалу та не відносяться до боєприпасів до вогнепальної зброї. У зв`язку з відсутністю маркувальних та інших позначень, відсутністю достатньої кількості інформативних ознак, встановити спосіб виготовлення (промисловий чи саморобний) наданих предметів не вбачається можливим;

Надані на дослідження в конвертах №№3,4 три предмета являються пижами-контейнерами з обтюратором-амортизатором-складовими частинами мисливських патронів до гладко ствольної зброї, виготовлені промисловим способом та не відносяться до боєприпасів до вогнепальної зброї.

2. Надані на дослідження в поліетиленовому пакеті №1 патрони з маркуванням на донці гільз « НОМЕР_6 » виготовлені промисловим способом (фірма «Тахо», Україна) є мисливськими патронами 16 калібру, споряджені множинним метальним снарядом (шротом) та відносяться до боєприпасів до мисливської гладко ствольної вогнепальної зброї».

Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №11-1/733 від 09.01.2018 р. з фото таблицею «1. На предметах одягу, а саме двох кофтах підозрюваного ОСОБА_9 (як зазначено у постанові слідчого) виявлені речовини, що можуть вказувати на наявність слідів продуктів пострілу нітроцелюлозного пороху. На предметах одягу, а саме шапці та спортивних штанях підозрюваного ОСОБА_9 (як зазначено у постанові слідчого) речовин характерних для слідів продуктів пострілу не виявлено.

2. У нашаруваннях на марлевих тампонах, якими були зроблені змиви з лівої руки, з правої руки, з обличчя, з правого вуха, з лівого вуха підозрюваного ОСОБА_9 (як зазначено у постанові слідчого) виявлені речовини, що можуть вказувати на наявність слідів продуктів пострілу нітроцелюлозного пороху.

3. У нашаруваннях на занавісці з мережива білого кольору з пошкодженнями, речовин характерних для слідів продуктів пострілу не виявлено.»

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №629 від 20.12.2017 р., « ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності. ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_9 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. ОСОБА_9 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 не потребує. ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та в будь-якому іншому вираженому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував.»

Згідно протоколу №779 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 12 листопада 2017 р. ОСОБА_9 під час огляду о 20 год. 25 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Всі вищенаведені висновки відповідають вимогам статей 101-102 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Загалом, обставин регламентованих ст. 87 КПК України в ході судового розгляду встановлено не було.

Тож, всі зазначені вище висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87,101-102 КПК України, судом не встановлено та учасниками судового провадження не доведено.

Отже, цими джерелами доказів в їх сукупності підтверджуються обставини регламентовані ст. 91 КПК України, тому суд визнає їх належними й допустимими, що свідчить про те, що у ході судового розгляду установлено фактичні дані, які у своїй сукупності указують на те, що дійсно 12.11.2017 р. близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, без дозволу власника ОСОБА_7 та мешканців ОСОБА_6 , ОСОБА_22 , зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , куди прибув для з`ясування стосунків із колишньою дружиною ОСОБА_6 , яка проживала із ОСОБА_7 у вищезазначеному помешканні останнього. При цьому, ОСОБА_9 взяв із собою мисливську самозарядну рушницю «ТОЗ-БМ» 16-го калібру, яку спорядив двома мисливськими патронами, та ще 15 патронів мав при собі.

Знаходячись на території домоволодіння, ОСОБА_9 помітив ОСОБА_7 , який вийшов із будинку, після чого навів рушницю, споряджену двома мисливськими патронами, в орієнтовному напрямку будинку та не прицільно здійснив один постріл.

В цей час ОСОБА_7 , усвідомлюючи можливість настання для нього небезпечних наслідків, уникаючи їх, присів та сховався за цегляну колону ганку, в яку влучив шрот патрону, а в подальшому забіг до будинку, де зачинив вхідні двері.

ОСОБА_9 , помітивши, що ОСОБА_7 забіг до будинку та зачинив двері, приблизно через 20 секунд, здійснив один постріл в двері будинку.

В подальшому ОСОБА_9 здійснив близько чотирьох пострілів із рушниці у вікно будинку, пошкодивши при цьому шибку вікна та побутову техніку і меблі, які знаходились у кімнаті. Окрім цього, ОСОБА_9 підійшов до автомобіля марки «Mercedes- Benz» д.н.з НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_7 , який знаходився на території домоволодіння та здійснив постріл по автомобілю, спричинивши механічні пошкодження.

Продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, ОСОБА_9 , помітивши відчинене вікно будинку, проник через нього до помешкання, де побачив ОСОБА_7 , який уникаючи несприятливих для себе наслідків, вхопив руками дуло рушниці та відвів його вбік.

В цей момент, в ході боротьби та здійснення ОСОБА_7 ривка рушниці, ОСОБА_9 було здійснено постріл, внаслідок чого було пошкоджено кухонну електродуховку.

В подальшому ОСОБА_7 затримав ОСОБА_9 та передав прибувшим працівникам поліції.

Усі вищенаведені докази, характер та цілеспрямованість дій обвинуваченого свідчать про вину ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому діянь, передбачених ст.ст. 162 ч.1, 296 ч.4 КК України.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162 КК України - незаконного проникнення до житла та іншого володіння особи; та ч.4 ст.296 КК України - хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

Про умисел обвинуваченого ОСОБА_9 вчинити злочин, передбачений ч.4 ст. 296 КК України свідчить його поведінка як до (тривалі дзвінки, приїзд зі зброєю до місця проживання потерпілих) так і під час події, намір налякати потерпілих та привернути своїми демонстративними діями увагу до себе, проведення значної кількості неприцільних хаотичних пострілів по будівлі, вікнах, автомобілю на території домоволодіння в населеному пункті в денний час, тривалість події свідчать саме про мету обвинуваченого порушити громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням вогнепальної зброї.

Окрім цього, органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачувався в тому, що 12.11.2017 р. близько 17 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , куди прибув для з`ясування стосунків із колишньою дружиною ОСОБА_6 , яка проживала із ОСОБА_7 у вищезазначеному помешканні останнього. При цьому, ОСОБА_9 взяв із собою мисливську самозарядну рушницю «ТОЗ-БМ» 16-го калібру, яку спорядив двома мисливськими патронами, та ще 15 патронів мав при собі.

Знаходячись на території домоволодіння за вищевказаною адресою, ОСОБА_9 помітив ОСОБА_7 , який вийшов із будинку, В цей час у ОСОБА_9 , який відчував до ОСОБА_7 особисту неприязнь через їх стосунки із ОСОБА_6 , виник умисел на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_7 .

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, ОСОБА_9 навів рушницю, споряджену двома мисливськими патронами, на ОСОБА_7 та здійснив по ньому один прицільний постріл.

В цей час ОСОБА_7 , усвідомлюючи можливість настання для нього небезпечних наслідків, уникаючи пострілу, присів та сховався за цегляну колону ганку, в яку влучив шрот патрону, а в подальшому, у напівзігнутому положенні, забіг до будинку, де відразу навприсядки, рятуючись від ОСОБА_9 , зачинив вхідні двері будинку.

ОСОБА_9 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , помітивши як останній забіг до будинку та зачинив двері, припускаючи, що ОСОБА_7 стоїть за дверима, здійснив один прицільний постріл в двері будинку на рівні росту останнього.

Після цього ОСОБА_9 злійснив близько чотирьох пострілів із рушниці у вікно будинку, пошкодивши при цьому шибку вікна та побутову техніку і меблі, які знаходились у кімнаті.

Надалі, ОСОБА_9 , з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_7 , знаючи про перебування останнього в будинку, помітив відчинене вікно на протилежній стороні будинку, через яке проник до указаного помешкання.

Побачивши ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , з метою завершення свого злочинного умислу, спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_20 , навів на нього рушницю з метою здійснення пострілу. Однак ОСОБА_32 , випереджаючи дії ОСОБА_9 , уникаючи при цьому несприятливих для себе наслідків, вхопив руками дуло рушниці та відвів його вбік. В цей момент ОСОБА_9 було здійснено постріл, яким пошкоджено кухонну електродуховку.

В подальшому ОСОБА_7 вступив із ОСОБА_9 в боротьбу, в ході якої вихопив рушницю та затримав останнього.

ОСОБА_9 були виконані всі дії, які він вважав необхідними для здійснення умисного вбивства ОСОБА_7 , однак свій умисел не довів до кінця через активний опір останнього, тобто з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачувався в закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.

Статтею 338 КПК України передбачено, що з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа. Дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, прокурор після виконання вимог ст. 341 цього Кодексу складає обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення та викладає обгрунтування прийнятого рішення.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.36,291,338,341 КПК України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005984 від 12.11.2017 р. за обвинуваченням ОСОБА_9 прокурором ОСОБА_5 23.12.2019 р. було змінено і виключено із обвинувачення ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України і дії ОСОБА_9 кваліфіковано лише за ст.ст. 162 ч.1, 296 ч.4 КК України.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та їх представник адвокат ОСОБА_8 , не погоджуючись зі зміною прокурором обвинувачення щодо ОСОБА_9 та виключенням із обвинувачення щодо останнього ст.15 ч.2, ст.115 ч. 1 КК України, підтримали обвинувачення у попередньому обсязі, просили визнати за встановлених під час судового розгляду обставин винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 115 ч.1 КК України та засудити останнього згідно вимог вказаних статей по покарання у виді 10 років позбавлення волі

Досліджені в судовому засіданні вищенаведені у вироку докази: показання обвинуваченого, потерпілих, свідків, письмові матеріали кримінального провадження, які були надані суду у ході розгляду провадження та визнанні належними і допустимими, свідчать про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_9 умислу на вбивство ОСОБА_7 .

Доводи потерпілих та їх представника про дії обвинуваченого під час події не можуть беззаперечно свідчити про умисел ОСОБА_9 саме на вбивство ОСОБА_7 , а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Будь-яких інших беззаперечних доказів в ході судового розгляду потерпілими та їх представником, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

Зважаючи на викладене, суд, після з`ясування всіх обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами, приходить до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_9 за ст.ст. 15 ч.2, 115 ч.1 КК України необхідно виправдати.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

ОСОБА_9 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, працевлаштований, за місцем проживання та роботи як особа, характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд вважає щире каяття обвинуваченого та готовність нести передбачену законом відповідальність за скоєне.

Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до пп.6-1,13 ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах та учинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Також, суд враховує, що згідно ст. 12 КК України, злочин, передбачений ст. 296 ч.4 КК України є тяжким злочином, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 162 ч.1 КК України - у виді обмеження волі, а у межах санкції ст. 296 ч.4 КК України - у виді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання з застосуванням ст. 70 ч.1 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

До строку відбування покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі необхідно зарахувати термін попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у період з 12.11.2017 р. по 02.07.2020 р. включно, з розрахунку день за день.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили, слід продовжити та залишити тримання під вартою, враховуючи наявність встановлених при його обранні ризиків.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішується відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у провадженні - вартість проведених судово-балістичної та судових експертиз матеріалів, речовин і виробів: №8-5/117 від 29.01.2018 р. в сумі 1144 грн., №8-5/1976 від 24.01.2018 р. в сумі 2288 грн. та № 11-1/733 від 09.01.2018 р. в сумі 3432 грн. підлягають відшкодуванню з обвинуваченого на користь держави у повному обсязі.

Вирішуючи питання цивільного позову потерпілих ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування завданих матеріальних збитків та моральної шкоди, а також ОСОБА_6 в інтересах її та малолітньої дочки ОСОБА_22 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого за шкоду, завдану діянням обвинуваченого.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 на його користь завдані матеріальні збитки внаслідок злочинних дій останнього, в сумі 85421 грн. 68 коп., який ОСОБА_9 визнав у повному обсязі.

Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України, що кореспондуються з нормами ст. 1177 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступінь вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпілі вказують на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить.

В судовому засіданні судом було встановлено та не оспорюється учасниками процесу, що потерпілим/цивільним позивачам ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_22 неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_9 було завдано моральну (немайнову) шкоду в сумі 100000 грн. кожному, яку обвинувачений визнав у повному обсязі і має намір відшкодовувати.

За таких обставин суд, враховуючи думку учасників процесу в частині наявності моральної(немайнової) шкоди у потерпілих, яка була завдана злочином, визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали потерпілі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, думки обвинуваченого і вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілих/цивільних позивачів ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та в інтересах ОСОБА_22 100 000,00 (сто тисяч) гривень кожному.

Згідно ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених, зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, де вказано, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Керуючись статтями 284, 368, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_33 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч.1 ст. 162, ч.4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

= за ч.1 ст. 162 КК України - 2(два) роки обмеження волі;

= за ч.4 ст. 296 КК України - 5(п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_9 призначити покарання - 5(п`ять) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 03 липня 2020 року, зарахувавши в строк покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 12 листопада 2017 року по 02 липня 2020 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_34 визнати невинним у пред`явленому обвинуваченні по ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України та виправдати його через відсутність в його діях складу злочину.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_9 залишити у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі: 6 патронів 16 калібру, з яких 2 детоновані; 11 стріляних гільз; шрот, пижі-контейнери: мисливську рушницю, яка має пошкодження у вигляді розламу прикладу від основної частини, яка має 2 стволи; картонну коробку з одягом: дві кофти, одні штани, шапка належні ОСОБА_9 , змиви з лівої та правої рук, обличчя, правого та лівого вуха ОСОБА_9 ; поліетиленовий пакет із віконною занавіскою білого кольору із пошкодженнями у вигляді отворів з темними нерівномірними краями; конверт із змивами бурого кольору з вікна біля вхідних дверей, зі стіни в кухні будинку, зі змивами крові потерпілого ОСОБА_7 ; зі змивами крові підозрюваного ОСОБА_9 ; зі змивами РБК з підвіконня на кухні, з підлоги в кухні, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Білоцерківського ВП згідно квитанцій - знищити.

Мобільний телефон марки «Нокіа 1280» який передано на зберігання до камери схову речових доказів Білоцерківського ВП згідно квитанції повернути обвинуваченому ОСОБА_9 по приналежності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування завданих матеріальних збитків в сумі 85421 грн. 68 коп. та моральної шкоди в сумі 100000 грн., а також ОСОБА_6 в інтересах її та малолітньої дочки ОСОБА_22 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином в сумі 100000 грн. кожній задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 85421 грн. 68 коп. (вісімдесят п`ять тисяч чотириста двадцять одну) грн. 68 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 100000(сто тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 200000(двісті тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди їй та малолітній ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по 100000 грн. кожній.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави вартість проведених експертиз в загальній сумі 6864(шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка тримається під вартою з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2