Дата документу 04.12.2020
Справа № 334/7023/20
Провадження № 1-кс/334/2625/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суд м.Запоріжжя ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність органів досудового розслідування

В С Т А Н О В И В :

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність органів досудового розслідування, яка полягає у невнесенні його заяви про вчинення кримінального правопорушення за ст.186, 191,197 КК України до ЄРДР.

Вирішуючи питання відкриття провадження по даній скарзі слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У ст. 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

При розгляді скарги слідчий суддя повинен перевірити, чи дійсно обставини, викладені у скарзі, підтверджуються документами, які до скарги додані, а не самостійно визначати такі докази.

Перевіривши матеріали скарги та додану до скарги копію заяви про вчинення кримінального правопорушення, суд зазначає, що 22.02.2019р. ОСОБА_2 , звернувся до Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення. Заявником було повідомлено про обставини, які вказують на вчинення кримінальних правопорушень, що підпадають під ознаки ст.ст. 186, 191, 197 КК України.

Оскільки дані до ЄРДР внесені не були, бездіяльність була оскаржена до слідчого судді.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2019р., №334/1498/19 зобов`язано внести до ЄРДР відомості на підставі заяви ОСОБА_2 від 22.02.2019р.

06.09.2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001712 відповідно до ст. 219 КПК України закінчився. Ухвали на продовження строку досудового розслідування не надходило.

Згідно зі ст. 284 КПК України, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно п. 10 ст. 284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статьею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Таким чином, по вказаному кримінальному провадженню за ознаками злочину передбачених ст.ст. 186, 191, 197 КК України закінчився строк досудового розслідування та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Параграфом 1 глави 24 КПК України визначені форми закінчення досудового розслідування. Однією з форм закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування (п.10 ст.284 КПК України).

Оскільки кримінальне провадження закрито, у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування, а зазначене заявником питання може вирішуватись виключно до початку здійснення досудового розслідування кримінального провадження, яке у даному випадку закінчено, тому слідчий суддя не може зобов`язати слідчого прийняти процесуальне рішення за поданою заявником заяви.

Згідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене та те, що кримінальне провадження №0001712 від 17 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України закрито, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у прийняття скарги.

Згідно статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Отже, закон обмежує дії сторони кримінального провадження, щодо використання своїх прав. Так як, може мати місце зловживання правом, яке не може існувати без умисної форми вини, здійснення права не за призначенням - основна ознака, що підкреслюється в рішеннях Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», в якому Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що з правом особи на справедливий та публічний розгляд його справи впродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення скарги особі, яка її подала, з вищевикладених підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 304,393, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність органів досудового розслідування.

Копію ухвали разом зі скаргою та усіма додатками невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1