Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , у відсутності учасників судового розгляду, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження (308/11906/20) - 11-сс/4806/638/20, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07. 12. 2020.

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Закарпатській ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходута обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 03. 02. 2021 з визначенням застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160,00 грн., щодо:

ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), 20. 02. 1988 року народження, уродженця м. Сольнок, Угорщина, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина Угорщини, не працюючого, не одруженого, з повною середньою освітою, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Строк тримання ОСОБА_6 під вартою ухвалено рахувати з моменту його взяття під варту.
Цією ж ухвалою у разі звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, на нього покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що в провадженні СУ ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000071 від 06. 02. 2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій за попередньою домовленістю та разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи на меті незаконне збагачення вступили у спільну змову з метою незаконного придбання, виготовлення, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини обіг якої обмежено «метамфетамін» на території Ужгородського району, м. Ужгорода та Закарпатської області.

-2-
Учасники групи, за спільною узгодженістю, з метою недопущення викриття злочинних дій, застосовували заходи конспірації, яких повинні були дотримуватись всі члени групи, а саме у телефонних розмовах між учасниками групи вони не називали дійсної назви наркотичних засобів і психотропних речовин, пакунків у яких вони зберігалися та у подальшому збувалися, використовували при цьому різного роду «жаргонні» назви психотропних речовин, при цьому всі учасники групи за попередньою домовленістю знали про що йде мова.
Для досягнення злочинної мети відомої всім співучасникам, члени групи діяли спільно і узгоджено, при цьому кожний з них вносив свій вклад у вчинення злочинів, згідно з покладеною на нього функцією, усвідомлюючи, що вчиняє злочини спільно із іншими його учасниками, відповідно до визначеного напрямку діяльності та розуміючи, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільної діяльності всіх членів групи.
Швойко Ласло ( ОСОБА_9 ), діючи у складі організованої ним злочинної групи, разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленою слідством особою, за попередньою змовою, будучи зорганізованими з метою незаконного збагачення в період з травня 2020 року по листопад 2020 року, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, здійснював придбання у невстановленої слідством особи для подальшого збуту невстановлену кількість психотропної речовини - метамфетамін.
Всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15. 02. 1995 та Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15. 02. 1995, ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ) на досягнення єдиного злочинного плану за попередньою змовою із ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно, з метою збуту, отримав від ОСОБА_12 кристалічні речовини білого кольору, які той зберігав в будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , та передав ОСОБА_13 , для подальшого їх збуту. Після чого ОСОБА_14 отримавши вказівку щодо збуту кристалічної речовини від ОСОБА_12 у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 24. 10. 2020 близько 12 год. 40 хв., перебуваючи на дворогосподарстві за місцем проживання ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 600 (шістсот) грн. та 100 (сто) доларів США, особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_15 , кристалічну речовину білого кольору, яка згідно висновку експерта №6/776 від 29. 10. 2020 в своєму складі містить 1,0668 г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу).
Окрім того, ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ) на досягнення єдиного злочинного плану згідно розподілених функцій в складі організованої злочинної групи, за попередньою змовою із ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно, з метою збуту, попередньо отримавши від ОСОБА_12 кристалічні речовини та вказівку, щоб останній збув кристалічну речовину особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_15 . Після чого ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 10. 11. 2020 близько 11 год. 45 хв., перебуваючи перед вхідними воротами до колишнього нічного клубу «Хамер» в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 1300 (одну тисячу триста) грн., особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_15 кристалічну речовину, яка згідно висновку експерта №6/812 від 12.11.2020 у своєму складі містить 0,5232г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу).

-3-

Також, ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ) на досягнення єдиного злочинного плану за попередньою змовою із ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно, з метою збуту, отримав кристалічні речовини білого кольору, які ОСОБА_12 зберігав на території колишнього нічного клубу «Хамер», що розташований в с. Тийглаш, вул. Сечені, 22 та перебуває в його користуванні. В подальшому ОСОБА_12 знаходячись в приміщенні будинку, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, отримав від особи зі зміненими анкетними даними ОСОБА_15 , грошові кошти в сумі 700 (сімсот) грн., за збут кристалічної речовини білого кольору. Далі ОСОБА_12 дав вказівку ОСОБА_16 ( ОСОБА_9 ), поїхати до колишнього нічного клубу «Хамер», що розташований в с. Тийглаш, вул. Сечені, 22, Ужгородського району, де отримати кристалічну речовину білого кольору від невстановленої слідством особи, та в подальшому збути її особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_17 . Реалізуючи спільний злочинний умисел спрямований на продаж кристалічної речовини, ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ) отримав вказану речовину від невстановленої досудовим розслідуванням особи на території колишнього нічного клубу «Хамер», яку в подальшому збув особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_17 , знаходячись неподалік від кафе «Корал», що розташоване в с. Сюрте, Ужгородського району.
Згідно висновку експерта №6/824 від 24. 11. 2020 вказана кристалічна речовина у своєму складі містить 0,2426 г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу).
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України. 04. 12. 2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_18 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував необхідністю запобігти ризикам вчинення ним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Також у клопотанні слідчого зазначено, що застосування щодо ОСОБА_6 інших більш м`яких запобіжних заходів, з огляду на тяжкість злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_6 та дані про його особу, не зможе запобігти наведеним вище ризикам.
В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Також слідчим суддею враховано суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , його роль у злочинному угрупуванні та дані про його особу. Зазначені обставини, на думку слідчого судді, давали підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного ОСОБА_6 від суспільства, буде недостатнім. Виходячи із вимог ч. 3 ст. 182 КПК України, слідчий суддя вважав, що застава у максимальному

-4-

розмірі, передбаченому ч. 3 ст. 182 цього Кодексу, здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, а тому із врахуванням тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , його високого ступеня суспільної небезпеки, зумовленого тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної людини, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного, прийшов до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, така повинна становити - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160,00 грн.
В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_18 просить ухвалу слідчого судді від 07. 12. 2020 скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово. Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, невмотивованою, та підлягає скасуванню у зв`язку з допущеними істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення слідчого судді, вказує на відсутність в ньому мотивів про доцільність обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вважає, що суд першої інстанції взяв до уваги лише формально обґрунтовані доводи клопотання, натомість проігнорував факти, що ставлять під сумнів необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 . Крім того, захисник ОСОБА_5 звертає увагу на те, що всупереч вимогам КПК України та практиці Європейського суду з прав людини, слідчий суддя належно не обґрунтував необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 та не розглянув можливість застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту. Також на думку захисника, суд безпідставно не врахував характеризуючі дані особи підозрюваного, який має постійне місце проживання, де проживає разом з родичами, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, що також не не давало слідчому судді підстав для визначення застави у непомірному для підозрюваного розмірі.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, обвинуваченого, захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

-5-
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про обрання щодо ОСОБА_18 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.

-6-

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у СУ ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000071 від 06. 02. 2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 04. 12. 2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 07. 12. 2020 за клопотанням слідчого СУ ГУ НП в Закарпатській області щодо ОСОБА_18 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160,00 грн.
При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна правова оцінка.
Відповідно до положень ст. ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як встановив слідчий суддя і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на інших підозрюваних та свідків у даному кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

-7-

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, мотив та спосіб його вчинення, його підвищену суспільну небезпечність, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняв до уваги слідчий суддя.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 на предмет відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на підозрюваних та свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжувати протиправні діяння, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі стороною захисту доводи про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували заявлені слідчим у клопотанні ризики, є безпідставними.
Також, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавленні волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Предметом інкримінованого ОСОБА_6 злочину виступають психотропні речовини. Даному злочину притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому. Саме тому право кожного на охорону здоров`я, в тому числі і від негативного впливу на організм людини наркотичних, психотропних і токсичних речовин, визначено як одне із основних прав людини, та закріплене в ст. 49 Конституції України.
Отже, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить тяжкість злочину, спосіб його вчинення, значна суспільна небезпечність.
Окрім того, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, доведена слідчим та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.
Відповідно до матеріалів судового провадження, існує реальна необхідність допиту ряду свідків проведення великого обсягу необхідних процедурних (процесуальних) дій, відтак, на переконання колегії суддів, існує об`єктивна реальність ризику можливого впливу підозрюваного на свідків та інших підозрюваних. Також, на думку колегії суддів, залишається високим й існування ризику можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового слідства та вплив на свідків, які не допитані в ході судового розгляду справи.
Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене ним діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаних злочинів, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином.

-8-

Викладені в ухвалі слідчого судді висновки з цього приводу та доводи сторони захисту про зворотнє, зокрема відсутності у клопотанні слідчого посилання на обставини, які доводять наявність зазначених ризиків, не ґрунтуються на матеріалах провадження. Такі фактичні обставини слідчим викладені та в судовому засіданні прокурором доведені.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, наявності в зазначеному провадженні ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на інших підозрюваних та свідків в зазначеному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, а також того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .
При прийнятті рішення апеляційний суд враховує і те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», апеляційний суд вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що, всупереч доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 , узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Доводи захисника - адвоката ОСОБА_5 про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 шляхом застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово не є слушними, виходячи з обставин даного кримінального провадження і даних про особу підозрюваного, в тому числі й тих, на які вказує захисник в апеляційній скарзі.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги захисника - адвоката ОСОБА_5 в цій частині безпідставними.
На підставі ч. 3 ст. 183 КПК, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Як вбачається з ухвали, визначаючи розмір застави, слідчий суддя взяв до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Тому, з урахуванням тяжкості злочину, його ступеня суспільної небезпеки, зумовленого тяжкими наслідками не лише для здоров`я

-9-

конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому, а також особи підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя прийшов до висновку, що застава - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160,00 грн. здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обовЙ`язків і такий розмір не буде завідомо непомірним для нього.

На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160,00 грн., - є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_6 , обставинами кримінального правопорушення, зокрема його тяжкістю та підвищеною суспільною небезпекою, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним в ч. 4 ст. 182 КПК України, згідно яких розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього і з вказаним висновком погоджується і колегія суддів.
Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2020 про обрання щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160,00 грн. - без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: