Справа № 495/8268/17
№ провадження 1-кс/495/1781/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2020 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001060 від 29.04.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:
19.08.2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на:
- на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить підозрюваному ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.02.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 216, з метою забезпечення цивільного позову.
Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського ВГІ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0001060, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2017 року з правовою кваліфікацією ст. 356, ч.5 ст. 185 КК України.
Проведеним розслідуванням кримінального провадження встановлено, що 29 квітня 2017 року, приблизно о 9-00 годині, в період дії ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.10.2016 року, якою було зупинено виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 31 серпня 2016 року до закінчення касаційного провадження, в той час, коли ОСОБА_3 перебував за межами Одеської області, ОСОБА_5 , який є сином ОСОБА_7 , умисно, з метою виселення ОСОБА_3 , зламав замки на вхідних воротах та вхідних дверях будинку та увійшов на територію земельної ділянки та садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . - де перебувало майно потерпілого ОСОБА_3 .
В цей же день ОСОБА_5 змінив замки на воротах та вхідних дверях садового будинку, чим закрили доступ ОСОБА_3 до належного йому рухомого майна та особистих речей, що знаходилось на території земельної ділянки та всередині садового будинку, чим заподіяли потерпілому значну шкоду в розмірі 44874,76 грн.
Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи в садовому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням час доби, у період з 29.04.2017 р. по невстановлену досудовим розслідуванням дату, реалізовуючи виниклий у нього злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи та оцінюючи свої дії, протиправно, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись в тому, що його злочинні дії залишаться непомітними, таємно викрав з кітелю полковника міліції синього кольору, який знаходився в шафі, розташованій в спальній кімнаті на першому поверсі. Та який мав для потерпілого особливе значення в зв`язку з цього минулою роботою в органах внутрішніх справ, з лівого внутрішнього карману грошові кошти в сумі 20 тисяч доларів СІНА, що за курсом НБУ станом на 29.04.2017 р. становило 531000,00 грн. (26,55 грн. за 1 долар СІНА), які належали ОСОБА_3 .
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 К України, а саме: самоправстві, тобто самовільному, всупереч установленому законом порядку, вчинення дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина (власника), а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої в особливо великих розмірах.
10 серпня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень.
19 серпня 2020 року мною органу досудового розслідування подано цивільний позов в рамках кримінального провадження про стягнення з ОСОБА_5 майнової шкоди в сумі 575874,6 грн., а також моральної шкоди в сумі 500000,00 грн.
Доказами факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди є висновок судової товарознавчої експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження, а також довідка банку щодо курсу долара США станом на 29.04.2017 року.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкт станом на 18.08.2020 року ОСОБА_5 належить квартира АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко ІКВ. 19.02.2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 126.
На підставі наведеного та з метою забезпечення цивільної шкоди, просить задовольнити клопотання.
В судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав, наполягав на її задоволенні.
Прокурор в судому засіданні при вирішенні питання про арешт майна поклався на розсуд суду.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
До матеріалів клопотання заявником також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Звертаючись з відповідним клопотанням, ОСОБА_3 жодним чином не доводить факт завдання йому шкоди та її обґрунтований розмір. До клопотання заявником додано лише копію цивільного позову, жодного доказу на обґрунтування вказаної суми позову до клопотання заявником не долучено та не надано в процесі розгляду справи.
На підставі вищенаведеного слідчий суддя вважає, що ОСОБА_3 не доведена необхідність арешту вказано майна та наявність розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також обґрунтованого розміру позовних вимог та доказів факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди, у зв`язку з чим у необхідно відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001060 від 29.04.2017 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1