Дата документу 18.11.2020 Справа № 937/7562/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/1222/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 937/7562/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі апелянта ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Новомиколаївськиим районним судом Запорізької області провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року залишена без задоволення скарга ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 від 29 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного 28 липня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року, посилаючись на те, що йому не було відомо про наслідки розгляду його скарги, оскільки зазначена ухвала не була оголошена слідчим суддею в судовому засіданні, а її копію він отримав поштовим зв`язком лише 27 жовтня 2020. Року. Після поновлення строку на оскарження, просить скасувати ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року та постановити своє рішення про задоволення його скарги в повному обсязі, посилаючись на те, що працівники Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області не внесли за його депутатським зверненням від 30 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 28, 351, 358, 364 КК України, керівником Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , яку не відсторонено від посади, не визнали його потерпілим та не провели належне досудове розслідування.

Також апелянт посилається на те, що у кримінальному провадженні від 05 листопада 2019 року за № 0000190 за ст. ст. 351, 364 КК України прокурори ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , слідчий ОСОБА_7 приховали факт виготовлення експертизи, яку провів київський експерт в кінці лютого 2018 року, в якій чітко зазначено про те, що в Державному акті на право колективної власності колишнього КСП «Заповіт Ілліча» зроблений запис про те, що він виданий в 1995 році, а не в 1996 році.

Крім того, слідчий ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 , працівники Токмацької місцевої прокуратури на чолі з керівником ОСОБА_8 , слідчий суддя ОСОБА_1 не з`ясували, де знаходяться земельні ділянки на території Сторчівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області близько 1000 га, хто ними користується та скільки за них сплачується податків, порушили ст. 154 КПК України, отже, в їх діях містяться ознаки злочинів, передбачених ст. ст. 28, 351, 358, 364 КК України.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, вислухавши апелянта ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17 січня 2017 року у справі «Куликов та інші проти України», у випадку, коли суд публічно проголосив резолютивну частину остаточного рішення та надав коротке усне пояснення його причин, а заявник лише згодом отримав можливість ознайомитись з письмовим обґрунтуванням такого рішення, саме ця остання дата вважається початком перебігу строку.

Враховуючи викладене, а також те, що копію ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року ОСОБА_6 , як він зазначив в апеляційній скарзі, отримав поштовим зв`язком лише 27 жовтня 2020 року, що не спростовано матеріалами провадження, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Що безпосередньо стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи. У ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Як вбачається з матеріалів, 12 жовтня 2020 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на рішення слідчого від 29 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000156, в якій просив скасувати зазначену постанову.

Перевіряючи законність прийнятого рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, дослідивши матеріали закритого кримінального провадження, дотримався вимог кримінального процесуального закону, виклавши у рішенні наведені мотиви прийнятого рішення.

Вивчивши матеріали закритого кримінального провадження, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про відсутність підстав для скасування постанови слідчого Першого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 від 29 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за заявами ОСОБА_6 , за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 351, ч. 1 ст. 364 КК України, є правильним.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

За ч. 1 статті 351 КК України, встановлюється кримінальна відповідальність за невиконання службовою особою законних вимог народного депутата України, депутата місцевої ради, створення штучних перешкод у їх роботі, надання їм завідомо неправдивої інформації.

За ч. 1 ст. 364 КК України, встановлюється кримінальна відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто, умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Відповідно до ст. 215 КПК України, досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак, не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, та залежно від того, як ці ознаки будуть співвідноситися з ознаками складу злочину, в даному випадку, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК України, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, на переконання слідчого чи прокурора, для прийняття вмотивованого рішення відповідно до положень ч. 2 ст. 283 КПК України чи ст. 284 КПК України.

Зокрема, під час розслідування кримінального провадження слідчим було допитано керівника Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 та заявника ОСОБА_6 , та у ході досудового розслідування, проведеними заходами було встановлено відсутність в діях керівника Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 складів злочинів, передбачених ч. 1 ст. 351, ч. 1 ст. 364 КК України.

Тому колегія суддів погоджується з доводами слідчого судді, з огляду й на таке.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Частина 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (ст. 91 КПК України).

Відповідно до положень ст. 93 цього Кодексу, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК України).

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

За приписом п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити: відомості про зміст обставин, яка є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Частина 1 ст. 11 КК України дає загальне визначення поняття злочину, яке містить у собі сукупність ознак, обов`язкових для будь-якого конкретного злочину. Такими ознаками є суспільна небезпечність діяння, передбаченість його Кримінальним кодексом, винність та вчинення його суб`єктом злочину.

Отже встановлені досудовим розслідуванням обставини беззаперечно свідчать про відсутність в діях керівника Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , як об`єктивної, так і суб`єктивної сторін злочинів, передбачених ч. 1 ст. 351, ч. 1 ст. 364 КК України, а лише вказують на те, що останньою були направлені на адресу голови Новомиколаївської районної ради Запорізької області узагальнені статистичні та аналітичні дані за 2019 рік. У вказаних даних не було жодного зазначення по суб`єкту, відносно котрих здійснювалося досудове розслідування, та не вказувалось про ті кримінальні провадження, в яких Токмацька місцева прокуратура не здійснювала процесуального керівництва.

Доводи апелянта про те, що прокурори ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , слідчий ОСОБА_7 приховали факт виготовлення експертизи, яку провів київський експерт в кінці лютого 2018 року, в якій чітко зазначено про те, що в Державному акті на право колективної власності колишнього КСП «Заповіт Ілліча» зроблений запис про те, що він виданий в 1995 році, а не в 1996 році, є необґрунтованими, оскільки слідчий Першого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 , відповідно до вимог ч. 3 ст. 214 КПК України, не мав права по цьому кримінальному провадженні враховувати докази, які були зібрані ще до внесення відомостей до ЄРДР (28 липня 2019 року).

Не заслуговують на увагу також доводи апелянта і про те, що:

- працівники Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області не внесли за його депутатським зверненням від 30 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 28, 351, 358, 364 КК України, керівником Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , яку не відсторонено від посади, не визнали його потерпілим та не провели належне досудове розслідування;

- слідчий ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 , працівники Токмацької місцевої прокуратури на чолі з керівником ОСОБА_8 , слідчий суддя ОСОБА_1 не з`ясували, де знаходяться земельні ділянки на території Сторчівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області близько 1000 га, хто ними користується та скільки за них сплачується податків, порушили ст. 154 КПК України, отже, в їх діях містяться ознаки злочинів, передбачених ст. ст. 28, 351, 358, 364 КК України,

оскільки вони виходять за межі ухвали слідчого судді, який розглядав скаргу ОСОБА_6 тільки в порядку, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України (рішення слідчого про закриття кримінального провадження).

За наведених обставин слідчий суддя правильно встановив, що висновок слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діяннях службової особи прокуратури складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 351, ч. 1 ст. 364 КК України, є обґрунтованим.

Отже, слідчим суддею в достатньому обсязі перевірено доводи, наведені у скарзі, та їм надано правильної оцінки.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Істотних порушень вимог КПК України колегією суддів не встановлено, а у скарзі ОСОБА_6 , не наведено достатніх даних, які б безумовно свідчили про неповноту проведеної перевірки та могли б бути підставами для скасування прийнятого рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року, якою залишена без задоволення скарга ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 від 29 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного 28 липня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: