Номер провадження: 11-кп/813/1797/20
Номер справи місцевого суду: 523/8509/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці обвинуваченого адвокатки ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатки ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2020 у кримінальному провадженні №0005508, внесеному до ЄРДР від 18.08.2016, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Святово Переславського р-ну Ярославської обл., Російської Федерації, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, освіта середня, не має місця реєстрації на території України, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в м. Кіровоград, громадянки України, заміжньої, має середню освіту, місця реєстрації на території України не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судима,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в Одеській обл. Біляївського р-ну, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
встановив:
Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2020 відмовлено у задоволенні клопотання захисниці обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатки ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на 2 місяці, тобто до 12.09.2020. Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_12 в порядку п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України задоволено. Продовжено тимчасове залишення ОСОБА_10 в Одеській установі виконання покарань №21, у зв`язку із здійсненням судового розгляду кримінального провадження стосовно останнього протягом 60 діб.

Ухвала районного суду мотивована тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, запобігти їм, застосуванням інших більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисниця обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатка ОСОБА_7 просить оскаржену ухвалу скасувати, постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло з 21 години до 07 години, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Свої вимоги захисниця обґрунтовує тим, що, на її думку, рішення районного суду є незаконним та необґрунтованим, так як у ньому не наведено підстави його ухвалення, а лише зроблено посилання на відповідність раніше обраного запобіжного заходу та тяжкість злочину. При цьому зазначає, що прокурором не доведено наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також вказує, що судовий розгляд кримінального провадження здійснюється вже тривалий час, під час якого лише вирішується питання про продовження строку запобіжного заходу. Крім цього, на думку захисниці, районним судом безпідставно не прийнято до уваги докази сторони захисту щодо наявності в обвинуваченого ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків: одружений, наявність на утриманні малолітньої дитини дружини, наявність постійного місця проживання, позитивна характеристика за місцем проживання.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисниці обвинуваченого, яка повністю підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Ухвала районного суду щодо ОСОБА_10 не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, та визнано, що ухвали, які постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.

На даний час нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено, але при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, суд керується загальними засадами кримінального провадження.

За змістом ст. 331 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За таких підстав, апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, районний суд виконав вимоги ст. ст. 199, 331 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

Мотивуючи неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про те, що раніше доведені ризики не зменшились та не перестали існувати.

Так, апеляційний суд вважає, що тяжкість злочину, який ставиться у провину ОСОБА_8 стороною обвинувачення, існування ризиків: переховування від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, виправдовують продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та дають апеляційному суду можливість дійти висновку про обґрунтованість рішення районного суду щодо наявності у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

На думку апеляційного суду, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою районний суд обґрунтовано врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, суворість покарання, що загрожує йому у випадку визнання його винуватим та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за місцем відбування покарання характеризується негативно, не має місця реєстрації, не працює.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків не підтверджуються виділеними матеріали кримінального провадження, тому не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом при прийнятті рішення по суті апеляційної скарги.

Згідно наданих захисницею обвинуваченого апеляційному суду копій характеризуючих ОСОБА_8 матеріалів, обвинувачений ОСОБА_8 одружений на ОСОБА_9 , яка також обвинувачується у вчиненні спільно з ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Доводи щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_8 утриманців не підтверджується жодними доказами, а тому апеляційним судом не приймаються до уваги.

Також апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги захисниці про наявність у ОСОБА_8 місця проживання та його позитивної характеристики за місцем проживання, так як зазначені документи є копією та датовані 2017 роком.

З урахуванням вищевикладених обставин, виходячи з вимог ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , як районним судом, так і апеляційним судом не встановлено.

Разом з цим, апеляційним судом встановлені обставини, які, на думку колегії суддів, потребують звернення особливої уваги районного суду під час розгляду кримінального провадження.

Так, Одеський апеляційний суд звертає увагу Приморського районного суду м. Одеси на положення ст. 8 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз практики Європейського суду щодо тлумачення положення «розумний строк» свідчить: в рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» Суд роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродньо встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

У розумінні Європейського суду для визначення того, чи була тривалість певного строку розумною, передусім встановлюється початок цього строку та його закінчення. Строк, який слід брати до уваги у зазначеному відношенні, охоплює собою все провадження.

Аналіз наданих апеляційному суду копій матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , пояснень сторони захисту та прокурора свідчить про те, що кримінальне провадження перебуває на розгляді суду першої інстанції досить тривалий час. Протягом цього часу обвинувачений тримається під вартою, але судовий розгляд й досі не завершений.

Апеляційний суд вважає таку невиправдану тривалість розгляду даного кримінального провадження неприпустимою, що з огляду на положення ч. 4 ст. 28 КПК України, тягне за собою порушення принципу розумності строку розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, в тому числі, залишити вирок або ухвалу без змін.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження доказами, а тому вони не підлягають задоволенню, з огляду на що оскаржена ухвала має залишитися без змін.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу районного суду на необхідність дотримання розумних строків судового розгляду обвинувального акту в кримінальному провадженні №0005508, внесеному до ЄРДР від 18.08.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, відповідно до вимог ст. 28 КПК України.

Керуючись ст. ст. 331, 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисниці обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатки ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2020 у кримінальному провадженні №0005508, внесеному до ЄРДР від 18.08.2016, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , терміном на 2 місяці, тобто до 12.09.2020, - залишити без змін.

Звернути увагу районного суду про необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, передбачених ст. 28 КПК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4