ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/3743/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1166/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст. 191 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі обвинуваченого ОСОБА_7 чи його захисника, з участю потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , без участі потерпілої ОСОБА_10 , представників ПТ «Бойко і Компанія «Ломбард «Ірбіс» ОСОБА_11 та інших потерпілих, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційними скаргам прокурора, потерпілої ОСОБА_10 , представника ПТ «Бойко і Компанія «Ломбард «Ірбіс» ОСОБА_11 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2016 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, одруженого, має дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, не працюючого, фактично не зареєстрованого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191 та ч. 3 ст. 191 КК України та призначено покарання: за ч. 1 ст. 191 КК України 1 ( один) рік позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням матеріальних цінностей строком на 1 ( один) рік; за ч. 3 ст. 191 КК України 3 ( три) роки позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням матеріальних цінностей строком на 2 ( два) роки. Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим, призначено остаточне покарання у вигляді 3 ( трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням матеріальних цінностей строком на 2 ( два) роки.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обрано у виді домашнього арешту, а після набрання вироком чинності ухвалено взяти під варту ОСОБА_7 до "Харківська установа виконання покарань № 27".

Ухвалено строк відбування покарання визначити з моменту фактичного затримання.

Цивільні позови задоволено та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 8434,14 грн. та моральну шкоду 2000 грн, на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду в розмірі 6000 грн. та моральну шкоду 2000 грн, на користь ОСОБА_15 - 3000 грн, на користь ОСОБА_16 - 11203 грн, на користь ОСОБА_17 16500 грн. майнової шкоди та моральну шкоду 1000 гр., на користь ОСОБА_18 8700 грн, на користь ОСОБА_19 2930 грн, ОСОБА_20 3000 грн, ОСОБА_21 1200 грн, ОСОБА_22 3500 грн, ОСОБА_23 4520 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн моральної шкоди, ОСОБА_24 5000 грн, ОСОБА_9 8210 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди, ОСОБА_10 1870 грн матеріальну шкоду та 1500 грн моральної шкоди.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно вироку, ОСОБА_7 наказом засновника ПП «Ювелірсервіс» ОСОБА_25 від 08.09.2015 №5 призначений на посаду директора ПП «Ювелірсервіс». Відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність директора від 09.09.2015 р. ОСОБА_7 , будучи матеріально відповідальною особою, яка несе персональну матеріальну відповідальність за збереження переданих йому ювелірних виробів, діючи з корисливих мотивів, безпосередньо здійснюючи приймання від громадян ювелірних виробів з метою їх ремонту, та маючи зобов`язання по збереженню вказаного майна та його поверненню власнику, в період часу з листопаду 2015 року по лютий 2016 року здійснив привласнення та розтрату чужого майна, яке було йому ввірено, за наступних обставин:

12.11.2015 р. в період часу з 09.00 до 20.00, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс» за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 144-Б, прийняв від ОСОБА_18 для проведення ремонту обручку плетенням у вигляді ланцюжка з кулоном «Тіфані» із металу 585 проби вагою 3,55 гр. В подальшому, ОСОБА_7 маючи умисел, спрямований на привласнення та розтрату належного ОСОБА_18 ювелірного виробу, яке йому було ввірено на законних підставах, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, перебуваючи в приміщенні майстерні ПП «Ювелірсервіс» за вищевказаною адресою, привласнив обручку, що належить ОСОБА_18 , обернувши її на свою користь, а в подальшому розтратив майно ОСОБА_18 , а саме здійснивши відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_18 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи №96 від 06.03.2016 р. 1617,13 грн.

Крім того, 13.11.2015 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_26 для проведення ремонту браслет із металу 585 проби вагою 6,11 гр. і в подальшому, в аналогічний спосіб, привласнив браслет, що належить ОСОБА_26 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_26 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи №96 від 06.03.2016 р. 2 806, 81 грн.

Крім того, 09.12.2015 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_27 для проведення ремонту браслет із металу 585 проби вагою 16,20 гр. і в подальшому, в аналогічний спосіб, привласнив браслет, що належить ОСОБА_27 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_27 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 7 335, 85 грн.

Крім того, 22.12.2015 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс» прийняв від ОСОБА_28 для проведення ремонту пару сережок із металу 585 проби загальною вагою 5,90 гр. і в подальшому, в аналогічний спосіб, привласнив пару сережок, що належить ОСОБА_28 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_28 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 2 759,25 грн.

Крім того, 04.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс» прийняв від ОСОБА_29 для проведення ремонту 1 пару сережок з камінням білого кольору із металу 585 проби загальною вагою 3,59 гр. і в подальшому, в аналогічний спосіб, привласнив 1 пару сережок, що належать ОСОБА_29 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_29 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 1683, 60 грн.

Крім того, 04.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_30 для проведення ремонту ланцюжок сплетенням у вигляді косички із металу 585 проби вагою 10,27 гр. і в подальшому, в аналогічний спосіб, привласнив ланцюжок сплетінням, що належить ОСОБА_31 , обернувши їх на свою користь та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_31 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 4 816,32 грн.

Крім того, 16.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_21 для проведення ремонту хрестик із металу 585 проби вагою 0,81 гр. і в подальшому, в аналогічний спосіб, привласнив хрестик, що належить ОСОБА_21 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_21 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 390, 44 грн.

Крім того, 17.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_32 для проведення ремонту обручку з прозорим камінням із металу 585 проби вагою 2,09 гр. і в подальшому, аналогічними способом, привласнив обручку, що належить ОСОБА_33 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_33 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 1007,44 грн.

Крім того, 17.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_24 для проведення ремонту ланцюжок із металу 585 проби вагою 2,68 гр. і в подальшому, аналогічним способом, привласнив ланцюжок, що належить ОСОБА_24 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_24 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 1291,84 грн.

Крім того, 18.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_34 для проведення ремонту браслет із металу 583 проби вагою 7,94 гр. і в подальшому, аналогічним способом, привласнив браслет, що належать ОСОБА_35 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_35 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 3904,74 грн.

Крім того, 19.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_36 для проведення ремонту браслет з камінням білого кольору із металу 585 проби вагою 9,82 гр. і в подальшому, аналогічним способом, привласнив браслет, що належить ОСОБА_37 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_37 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 4857, 66 грн.

Крім того, 19.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_19 для проведення ремонту браслет із металу 585 проби вагою 2,79 гр. і в подальшому, аналогічним способом, привласнив браслет, що належить ОСОБА_19 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_19 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 1380,13 грн.

Крім того, 22.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_20 для проведення ремонту обручку із металу 585 проби вагою 6,51 гр. та обручку із металу 585 проби і в подальшому, аналогічним способом, привласнив обручки, що належать ОСОБА_20 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_20 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 3226,68 грн.

Крім того, 22.01.2016 р. ОСОБА_7 знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_38 для проведення ремонту ланцюжок із металу 585 проби вагою 4,37 гр. і в подальшому, аналогічним способом, привласнив ланцюжок, що належать ОСОБА_39 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_40 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчі експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 2165,99 грн.

Крім того, 23.01.2016 р. ОСОБА_7 знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_41 для проведення ремонту ланцюжок із металу 585 проби вагою 10,11 гр. і в подальшому, аналогічним способом, привласнив ланцюжок, що належить ОСОБА_41 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_42 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 5011,02 грн.

Крім того, 23.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс» прийняв від ОСОБА_43 для проведення ремонту обручку у вигляді віяла із металу 585 проби вагою 1,22 гр. і в подальшому, в аналогічний спосіб, привласнив обручку, що належить ОСОБА_43 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_44 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 604,69 грн.

Крім того, 23.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс» прийняв від ОСОБА_45 для проведення ремонту хрестик із металу 585 проби вагою 2,5 гр. та ланцюжок із металу 585 проби вагою - 8 гр. і в подальшому, в аналогічний спосіб, привласнив хрестик та ланцюжок, що належать ОСОБА_13 і здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_13 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016р. 3618,25 грн.

Крім того, 24.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс» прийняв від ОСОБА_23 для проведення ремонту хрестик із металу 585 проби вагою 0,92 гр., ланцюжок із металу 585 проби вагою 3.02 гр., ланцюжок із металу 585 проби вагою 2,5 гр. і в подальшому, в аналогічний спосіб, привласнив хрестик та 2 ланцюжки, що належать ОСОБА_23 і здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_23 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 3191,99 грн.

Крім того, 24.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс» прийняв від ОСОБА_46 для проведення ремонту хрестик із металу 585 проби вагою 2,13 гр., ладанка із металу 585 проби вагою 1,74 гр., обручка із металу 585 проби вагою 1,81 гр., обручку із металу 585 проби вагою 5,37 гр. та ладанку із металу 585 проби і в подальшому, аналогічним способом, привласнив хрестик, 2 ладанки, 2 обручки і здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_46 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 5476,93 грн.

Крім того, 24.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс» прийняв від ОСОБА_47 для проведення ремонту обручку із металу 585 проби вагою 4,97 гр. і в подальшому, в аналогічний спосіб, привласнив обручку, що належать ОСОБА_47 та здійснив ідчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_47 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 2463,38 грн.

Крім того, 26.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_17 для проведення ремонту ланцюжок із металу 585 проби вагою 14,51 гр. і в подальшому, аналогічним способом, привласнив ланцюжок, що належать ОСОБА_17 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_17 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 7399,97 грн.

Крім того, 30.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_48 для проведення ремонту ланцюжок із металу 585 проби вагою 4,44 гр. і в подальшому, аналогічним способом, привласнив ланцюжок, що належить ОСОБА_49 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_49 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 2293,26 грн.

Крім того, 31.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_50 для проведення ремонту обручку із металу 585 проби вагою 7,01 гр. і в подальшому, аналогічним способом, привласнив обручку, що належить ОСОБА_51 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_51 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 3620,66 грн.

Крім того, 01.02.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_22 для проведення ремонту ланцюжок із металу 585 проби вагою 2,65 гр. і в подальшому, аналогічним способом, привласнив ланцюжок із металу 585 проби вагою 2,65 гр., що належить ОСОБА_22 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_22 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 1389,32 грн.

Крім того, 01.02.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_16 для проведення ремонту ланцюжок із металу 585 проби вагою 5,49 гр. і в подальшому, аналогічним способом, привласнив ланцюжок, що належить ОСОБА_16 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_16 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 2878, 24 грн.

Крім того, 01.02.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_14 для проведення ремонту ланцюжок із металу 585 проби вагою 5,32 гр. і в подальшому, в аналогічний спосіб, привласнив ланцюжок, що належить ОСОБА_14 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_14 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 2741,93 грн.

Крім того, 01.02.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_52 для проведення ремонту ладанку із металу 585 проби вагою 2,5 гр. і в подальшому, аналогічним способом, привласнив ладанку, що належить ОСОБА_53 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_53 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 1310,68 грн.

Крім того, 01.02.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_8 для проведення ремонту ланцюжок із металу 585 проби вагою 2,5 гр. і в подальшому, в аналогічний спосіб, привласнив ланцюжок, належить ОСОБА_8 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 1310, 68 грн.

Крім того, 02.02.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_54 для проведення ремонту хрестик із металу 585 проби вагою 1,5 гр. та ладанку із металу 585 проби вагою 6,62 гр. і в подальшому, в аналогічний спосіб, привласнив хрестик, що належать ОСОБА_54 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_54 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 96 від 06.03.2016 р. 4257,08 грн.

Крім того, 12.12.2015 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_55 для проведення ремонту пару сережок із металу 585 проби вагою 6,05 гр. і в подальшому, аналогічним способом, привласнив пару сережок, що належить ОСОБА_55 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_55 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 139 від 06.04.2016 р. 2791,17 грн.

Крім того, 22.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_56 для проведення ремонту ланцюг із металу 585 проби вагою 4,88 гр. і в подальшому, аналогічним способом, привласнив ланцюг, що належить ОСОБА_57 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_57 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 139 від 06.04.2016 р. 2418,77 грн.

Крім того, 23.01.2016 р. ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці у ювелірній майстерні ПП «Ювелірсервіс», прийняв від ОСОБА_10 для проведення ремонту ланцюг із металу 585 проби вагою 1,61 гр. і в подальшому, аналогічним способом, привласнив ланцюг із металу 585 проби вагою 1,61 гр., що належить ОСОБА_10 та здійснив відчуження вказаного майна третім особам. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_10 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 139 від 06.04.2016 р. 797,99 грн. (т.2 а.с.36-46).

Дії ОСОБА_7 органом досудового слідства та судом кваліфіковані за ч.1 ст. 191 КК України як привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірено особі, та за ч. 3 ст. 191 КК України як привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірено особі, вчинені повторно.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу із змінами, в якій, не заперечуючи проти доведеності вини та правильності кваліфікації злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , просить скасувати вироку суду першої інстанції відносно останнього через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме порушення вимог ч.3 ст. 349 КПК України, що в свою чергу призвело до порушення право потерпілої на захист та призначити новий розгляд в суді першої інстанції (т.2 а.с.88-91, 234-237).

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що потерпіла надала суду заяву, в якій заперечує проти розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. З урахуванням вказаної позиції потерпілої виключається можливість дослідження доказів по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Крім того, вважає, що під час призначення покарання судом не в повній мірі враховано особу обвинуваченого, який за час проведення досудового розслідування та судового розгляду не здійснив заходів по працевлаштуванню та відшкодуванню спричиненої шкоди потерпілим.

Даний вирок також був оскаржений представником ПТ «Бойко і Компанія «Ломбард «Ірбіс» ОСОБА_11 , який в поданій апеляційній скарзі просить скасувати вирок в частині вирішення долі речових доказів та призначити новий розгляд у суді першої інстанції з вказаного питання (т.2 а.с.59-61).

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на адресу судді, в провадженні якого знаходилося вказане кримінальне провадження, було направлено заяву з проханням прийняти рішення про повернення ПТ «Бойко і Компанія «Ломбард «Ірбіс» вилученого 15.02.2016 р. слідчим Московського ВП ГУ НП в?Харківській області ОСОБА_58 по кримінальному провадженню №0000979 від 04.02.2016 р., на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_59 від 10.02.2016 р., золотого браслету з камінням 585 проби вагою 9,82 гр.,що належить ПТ «Бойко і Компанія Ломбард «Ірбіс» як добросовісному набувачу. Проте вказані обставини не досліджувалися під час судового провадження, а було ухвалено вирок, яким в частині вирішення питання про долю речових доказів не дотримано вимоги ч.12 ст.100 КПК України, а саме що спір про належність речей, що підлягає поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішення суду законної сили.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_10 також подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить вирок суду скасувати, направивши матеріали справи на новий розгляд до сулу першої інстанції (т.2 а.с.85-87, 110).

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що розгляд вказаного провадження по суті відбувся без її участі як потерпілої, хоча вона заявою від 22.07.2016 р. прямо вимагала своєї участі у розгляді справи по суті та заперечувала проти розгляду в порядку ст. 349 КПК України.

Крім того, заявлений нею цивільний позов на загальну суму 3,370 грн., був заявлений не лише стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , а також стосовно його роботодавця ПП «Ювелірсервіс», якого потерпіла просила визнати цивільним відповідачем та стягнути завдану шкоду в солідарному порядку, проте дана вимога фактично проігнорована судом першої інстанції.

Разом з тим, суд призначив обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, тобто мінімальний розмір покарання даного виду, передбачений цією статтею. В якості підстав для прийняття вказаного рішення суд врахував щире каяття обвинуваченого, однак судом не враховано той факт, що обвинуваченим не здійснено відшкодування шкоди потерпілим, або будь-яких інших дій, направлених на врегулювання його деліктних зобов`язань. Більш того, матеріальний стан підозрюваного (відсутність майна та джерела заробітку) фактично унеможливлює здійснення даних дій в подальшому. А також, при винесенні обвинувального вироку за тяжкий злочин та призначенні реального покарання у вигляді позбавлення волі, судом не обрано запобіжний захід, достатній для запобігання ризиків, передбачених от. 177 КПК України, що свідчить про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам провадження, зокрема щодо суспільної небезпечності вчиненого злочину та співмірності покарання.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 5 ст. 405 КПК України, суд апеляційної інстанції, вважає за можливе проводити апеляційний розгляд без участі обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_10 , оскільки вказані особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, однак не повідомили суд про поважні причини свого неприбуття та не заявили клопотань про відкладення апеляційного розгляду.

Прокурор підчас апеляційного розгляду підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, вказавши, що не заперечує проти доведеності вини та правильності кваліфікації злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , проте вирок підлягає скасуванню у зв`язку порушенням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, так як потерпілої не було в судовому засіданні і від неї надійшла письмова заява, в якій вона заперечувала проти спрощеного розгляду вказаного провадження. Крім того, прокурор не погоджується з розміром призначеного покарання і, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, вважає його надто м`яким.

Не заперечувала проти задоволення апеляційних скарг потерпілої ОСОБА_10 та представника ПТ «Бойко і Компанія «Ломбард «Ірбіс».

В судовому засіданні апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_9 не заперечувала проти задоволення апеляційних скарг та направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції; потерпілий ОСОБА_8 поклався на розсуд суду.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку потерпілих, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 403 КПК України передбачено, що до початку апеляційного розгляду особа, яка подала апеляційну скаргу, має право змінити та/або доповнити її.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч. 3 ст. 56 КПК України, під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право бути завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, та висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що судовий розгляду було проведено без участі потерпілої ОСОБА_10 , крім того кримінальне провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, де при обговоренні підстав щодо проведення судового розгляду у скороченому порядку, без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом не була врахована позиція потерпілої ОСОБА_10 , яка в письмовій заяві від 22.07.2016 року (т.1 а.с.217) заперечувала проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що суд необґрунтовано застосував положення ч. 3 ст. 349 КПК України, допустивши істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у тому числі права потерпілої бути завчасно проінформованим про час і місце судового розгляду та брати участь у судовому провадженні, які перешкодили суду першої інстанції повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що допущені порушення відповідно до ст. 412 КПК України є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду прийняти законне та обґрунтоване судове рішення щодо ОСОБА_7 , що є підставою для скасування вироку суду першої інстанції на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції відповідно до п. 5 ч.2 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України.

За ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання. У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п.5 ч.2 ст. 412 КПК України.

Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення, чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства, чи іншим шляхом вплинули, чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

Колегія суддів уважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційним судом істотним чи неістотним, залежно від обставин кримінального провадження.

Установлені та наведені в ухвалі апеляційного суду порушення кримінального процесуального закону є істотними, оскільки суттєво обмежили потерпілу ОСОБА_10 в реалізації її процесуальних прав та перешкодили суду повно, і всебічно розглянути кримінальне провадження, і вплинули, чи могли вплинути на постановлення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення, а тому вирок підлягає до скасування.

Інші доводи потерпілої ОСОБА_10 та прокурора у кримінальному провадженні, які стосуються, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, мають бути враховані судом під час нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки апеляційний суд не має права вирішувати наперед ці питання, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції.

Скасовуючи вирок та призначаючи новий розгляд кримінального провадження в районному суді, апеляційний суд звертає увагу суду першої інстанції на необхідність обов`язкової перевірки доводів представника ПТ «Бойко і Компанія «Ломбард «Ірбіс» в частині вирішення долі речових доказів, про які вказано в апеляційній скарзі ОСОБА_11 .

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, та постановити законне, обґрунтоване й справедливе рішення.

Крім того, призначаючи новий розгляд кримінального провадження в районному суді, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу районного суду, на необхідність дотримання вимог ст. 28, ч. 1 ст. 318 КПК України, щодо розумних строків розгляду кримінального провадження.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційних скарг підлягають задоволенню, а вирок скасуванню, з призначенням у кримінальному провадженні нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2016 року по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , - скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Апеляційну скаргу потерпілої, - задовольнити.

Апеляційну скаргу представника ПТ «Бойко і Компанія «Ломбард «Ірбіс», - задовольнити.

Призначити новий розгляд даної справи у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сил з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4