Справа № 646/6466/20
№ провадження 1-в/646/484/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.12.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харковау складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
представника установи виконання покарань ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
секретар судових засідань ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» заяву
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, з вищою освіто, одруженого, який має малолітню дитину, 2014 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Правобережного районного суду м. Липецька РФ від 25 травня 2017 року, приведеного у відповідність із законодавством України на підставі ухвали Московського районного суду м.Харкова від 25 липня 2018 року до покарання у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.307 КК України,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
У С Т А Н О В И В:
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування заяви посилається на те, що він засуджений вироком Правобережного районного суду м. Липецька РФ від 25 травня 2017 року до 6 років позбавлення волі. 07 жовтня 2019 року був доставлений в Україну для подальшого відбування покарання, а з 02 грудня 2019 року по теперішній час відбуває покарання в Державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)». За час відбування покарання характеризується позитивно, неодноразово заохочувався адміністрацією установи, працевлаштований в швацькому цеху, цивільних позовів за вироком немає. Крім того, зазначає, що має можливість проживати за місцем реєстрації разом з дружиною та малолітньою донькою, які потребують його підтримки, тому просив умовно-достроково звільнити його від відбування покарання.
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Представник адміністрації Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» ОСОБА_3 в судовому засіданні залищив рішення на розсуд суду.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та просив її задовольнити.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи та оглянувши матеріали особової справи на засудженого, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Статтею 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, в тому числі і про умовно дострокове звільнення.
Суд встановив, що ОСОБА_5 засуджений вироком Правобережного районного суду м. Липецька РФ від 25 травня 2017 року за ч.3 ст. 30, п.п.«а», «г» ч.4 ст.228.1 КК Російської Федерації до покарання у виді 6 років позбавлення волі.
Вирок Правобережного районного суду м. Липецька РФ від 25 травня 2017 року набрав законної сили 10 червня 2017 року.
Зі змісту протоколу затримання підозрюваного від 11 червня 2016 року вбачається, що ОСОБА_5 було затримано о 17 годині 50 хвилин 11 червня 2016 року.
Ухвалою Московського районного суд м. Харкова від 25 липня 2018 року вирок Правобережного районного суду м. Липецька РФ від 25 травня 2017 року стосовно ОСОБА_5 , засудженого за ч.3 ст. 30, п.п.«а», «г» ч.4 ст.228.1 КК Російської Федерації до 6 років позбавлення волі приведено у відповідність із законодавством України та визначено засудженому ОСОБА_5 на підставі вироку Правобережного районного суду м. Липецька РФ від 25 травня 2017 року покарання за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання обчислюються з 25 травня 2017 року.
Постановою Правобережного районного суду м. Липецька РФ від 26 лютого 2019 року подання ФСВП Російської Федерації про передачу засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання в Україні задоволено.
На підставі ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29 січня 2020 року зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_5 , засудженого вироком Правобережного районного суду м.Липецька, РФ від 25 травня 2017 року, строк попереднього ув`язнення з 11 червня 2016 року до 10 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З листа начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 від 07 листопада 2019 року вбачається, що ОСОБА_5 06 листопада 2019 року прибув до Харківського слідчого ізолятора згідно з екстрадицією для подальшого відбування покарання на території України.
Згідно з листом начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» начальника арештного дому ОСОБА_8 від 02 грудня 2019 року ОСОБА_5 02 грудня 2019 року прибув до Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» для подальшого відбування покарання у зв`язку з екстрадицією з Російської Федерації.
Початок строку відбування покарання 25 травня 2017 року.
Кінець строку відбування покарання 12 червня 2021 року.
Зі змісту характеристики на засудженого ОСОБА_5 , складеної начальником відділення соціально-психологічної служби старшиною внутрішньої служби ОСОБА_9 , погодженої заступником начальника колонії з соціально-виховної та психологічної роботи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_10 та затвердженої начальником ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» начальником арештного дому ОСОБА_8 слідує, що засуджений ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі знаходиться з 20 червня 2016 року.
З 20 червня 2016 року по 20 червня 2017 року перебував у ФКУ СІЗО №1 по Липецькій області, де характеризувався негативно, допускав порушення вимог режиму тримання та розпорядку дня, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності один раз, стягнення погашено, заохочень не мав, до праці не залучався.
З 20 червня 2017 року по 06 листопада 2019 року перебував у ФКУ УФСИН Росії № 6 по Липецькій області, де характеризувався позитивно, вимоги режиму тримання не порушував, адміністрацією установи заохочувався 8 разів.
З 06 листопада 2019 року по 02 грудня 2019 року перебував Державній установі «Харківській слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання не порушував, заохочень не мав, до праці не залучався.
З 02 грудня 2019 року відбуває покарання в Державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)», за час перебування норми, які визначають порядок та умови відбування покарання та розпорядок дня установи не порушував, адміністрацією установи заохочувався 2 рази, характеризується позитивно. Працевлаштований контролером якості на дільниці «швацький цех» з відрядною формою оплати праці. До виконання поставлених на виробництві завдань ставиться добре, виконує роботи з самообслуговування, добровільно за власним бажанням виконує роботи з благоустрою місць позбавлення волі без оплати праці, до виконання робіт ставиться позитивно. За характером цілеспрямований, врівноважений, товариський, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, підтримує взаємовідносини із засудженими позитивної спрямованості. Відповідно до ст.126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, у вільний від роботи час займається самооосвітою, читає художню літературу. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», до реалізації програм ставиться позитивно. Відповідно до ст. 110 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю шляхом телефонних дзвінків, побачень, отримує посилки. За вироком Правобережного районного суду м. Липецька РФ від 25 травня 2017 року цивільного позову не має.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби старшиною внутрішньої служби ОСОБА_9 , засуджений ОСОБА_5 за весь період відбування покарання має десять заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці та за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, до дисциплінарної відповідальності притягався один раз, стягнення погашено в установленому законом порядку.
З довідки, виданої головним бухгалтером Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» ОСОБА_11 вбачається, що засуджений ОСОБА_5 за вироком Правобережного районного суду м. Липецька РФ від 25 травня 2017 року майнового позову немає.
Зі змісту довідки про заробітну плату вбачається, що засуджений ОСОБА_5 працював та отримав заробітну плату за період з грудня 2019 року по листопад 2020 року.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України.
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбув понад 2/3 фактичного строку покарання, позитивною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення, тому суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_5 та звільнити останнього від відбування покарання умовно-достроково.
На підставі ст.81 КК України, ст.154 КВК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.
ОСОБА_5 , засудженого вироком Правобережного районного суду м. Липецька РФ від 25 травня 2017 року, приведеного у відповідність із законодавством України на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 25 липня 2018 року, звільнити умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання 6 (місяців) місяців 9 (дев`ять) днів.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а засудженим - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.
Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 04 грудня 2020 року.
Суддя ОСОБА_1