Номер провадження: 11-сс/813/1537/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04.09.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002569, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2020 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цаленджиха, Грузія, громадянина Грузії, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.07.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

-16.08.2016 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

-21. 04. 2017 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ст. 71 ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнено 27.01.2020 року по відбуттю покарання.

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04.09.2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 31.10.2020 року з визначенням розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 21020 гривень.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, є не працевлаштованим, не має джерела доходу та продовжує свою злочинну діяльність, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів,що вказує на існування ризиків можливого перешкоджання кримін6альному провадженні.

На думку слідчого судді, прокурором надано достатньо матеріалів (доказів), для переконання того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, передбачених п. 3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу суду надто суворою та такою, що не відповідає обставинам, встановленим в кримінальному провадженні.

Доводи обґрунтовує тим, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні, адже підозрюваний не має наміру переховуватись, впливати на потерпілого та перешкоджати досудовому розслідуванню, у зв`язку з тим, що він добровільно прийшов до відділу поліції, надав всі необхідні пояснення, визнав свою провину, зізнався в скоєному, співпрацював зі слідством та навпаки сприяв скорішому та повному дослідженню обставин вчинення кримінального правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_10 хворіє на невиліковну хворобу та потребує прийняття медичних препаратів в пожиттєвому, почасовому їх прийомі.

Вказує, що визначена судом застава у розмірі 21020 гривень є завідомо непомірною для підозрюваного, оскільки останній не є працевлаштованим та викрадений телефон був ним добровільно виданий співробітникам поліції для повернення власнику, а отже відшкодовані завдані ним збитки.

Просить, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати цілодобово житло.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування встановлено, що 02.09.2020 року приблизно о 08:10 годині, ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні павільйону з продажу фаст-фуду «Док Хаус», розташованому по вул. Заболотного, 39/1 в м. Одесі, діючи навмисно з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, будучи впевненим, що його дії залишаються не помітними для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно викрав із-за прилавку мобільний телефон марки «Xiaomi Note 7» вартістю 5000 гривень, що належить ОСОБА_11 .

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача; пояснення захисника, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Щодо доводів апеляційної скарги.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що ніким не оскаржується, а тому не перевіряється апеляційним судом.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_10 є громадянином Республіки Грузія, офіційно не працевлаштований, не має на утриманні неповнолітніх дітей, проживає в м. Одесі та є раніше судимою особою за скоєння умисних майнових злочинів.

Вказані обставини вказують на те, що підозрюваний будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин.

Також у кримінальному провадженні існує значний ступінь ризику того, ОСОБА_10 може вчинити нові кримінальні правопорушення.

Зазначені обставини підтверджуються даними про його особу, яка раніше є неодноразово судимою за скоєння умисний майнових злочинів і після звільнення з місць позбавлення волі вчинення ним нового злочину через нетривалий проміжок часу та в тому числі відсутність у нього засобів для існування.

Наявність ризику можливого впливу на потерпілого у даному кримінальному провадженні відсутня та не підтверджена жодними матеріалами провадження.

При цьому апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваного

Крім того, апеляційний суд не в змозі прийняти до уваги викладені захисником дані щодо доводів про тяжкий стан здоров`я та необхідності надання кваліфікованої медичною допомоги, оскільки будь яких підтверджуючих зазначену обставину доказів, стороною захисту апеляційному суду не надано, а залучений з реєстру судових рішень вирок відносно підозрюваного не може бути прийнятим як доказ про його тяжкий стан здоров`я.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами провадження.

При цьому апеляційний суд вважає визначений слідчим суддею таким, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі з урахуванням обставин скоєного правопорушення, та даних про особу підозрюваного і в тому числі визначення цього розміру не в його максимальному розмірі, у відповідності до положень ч.4 ст.182 КПК України.

Висновки апеляційного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а наявність на даній стадії обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків та унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Стороною захисту не наведено інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04.09.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002569, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2020 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4