УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2020 року

м. Київ
провадження № 51-3417ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року.
Суть питання
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості за вироком цього ж суду від 17 березня 2008 року.
Не погоджуючись з указаною ухвалою місцевого суду, ОСОБА_4 подав до апеляційного суду апеляційну скаргу.
Київський апеляційний суд ухвалою від 16 червня 2020 року залишив ухвалу місцевого суду без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвали місцевого та апеляційного судів і прийняти рішення в порядку, визначеному ст. 436 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та іншими законами України;однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначені норми гарантують право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
Статтею 424 КПК визначений вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
Згідно частин 1, 2 вказаної норми процесуального закону у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Водночас, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК поняттям кримінального провадження охоплюється досудове провадження і судове провадження, а п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК визначає судове провадження як кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Таким чином, кримінальне провадження не включає стадію виконання судових рішень, а тому судові рішення, постановлені на цій стадії, не відносяться до рішень, які підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень ст. 424 КПК.
Зі змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що вони постановлені відповідно до розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК.
Відповідно ч. 1 ст. 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Частиною 6 вказаної статті КПК визначено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Таким чином, з урахуванням положень п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, ухвали суду першої інстанції та ухвали апеляційної інстанції постановлені за наслідками розгляду клопотання (подання) про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, не підлягають касаційному оскарженню, оскільки таке оскарження не передбачено ст. 539 КПК.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
При цьому відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам ст. 427 цього Кодексу.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, Верховний Суд, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК вважає, за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3