Справа № 487/4908/20
Провадження № 1-кп/487/713/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві обвинувальний акт в кримінальному провадженні, що внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002030 від 26.05.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоборисівка Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не судимого, не одруженого, працюючого вчителем фізичної культури Новоборисівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
26.05.2020 року, приблизно о 20.45 год., ОСОБА_4 зайшовши до приміщення гаражу розташованого в буд. АДРЕСА_2 , діючи відкрито, умисно, протиправно, з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, з метою попередження можливого спротиву, застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс що найменше три удари в район обличчя та голови, спричинивши легкі тілесні ушкодження у вигляді синців лівого ока, садна лівої щоки, припухлості м`яких тканин голови потерпілого ОСОБА_7 . Від вказаних ударів, ОСОБА_7 впав на підлогу та не зміг чинити опору ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_4 сів за кермо мотоциклу марки «KAASAKI» марки «NINJA ZX-10R», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » за допомогою ключів яки знаходились в замку живлення привівши двигун в дію протиправно вилучив його у власника в супереч його волі, з місця вчинення злочину обвинувачений зник. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 105305,10 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 289 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке завдало значної матеріальної шкоди.
27.11.2020 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення (далі - Угода).
Згідно з умовами Угоди потерпілий ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинний понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме 5 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, з застосуванням положень ст..76 КК. поклавши обов`язки, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
В Угоді визначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, які є зрозумілими сторонам угоди, про що свідчать їх підписи.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 Кримінального кодексу України, визнав себе винним повністю, попросив вибачення у представника потерпілого за вчинене кримінальне правопорушення та дав згоду на застосування узгодженої сторонами міри покарання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження Угоди про примирення суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України , відноситься до тяжких злочинів. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.2 ст.289 КК України.
Судом перевірено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також, у ході судового засідання, судом встановлено, що обвинувачений та представник потерпілої сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Дослідивши Угоду про примирення, докази, що підтверджують фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Враховуючи викладене, наявні підстави для затвердження угоди про примирення.
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке завдало значної матеріальної шкоди, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 289 Кримінального кодексу України, та дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 узгодженої сторонами міри покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, з застосуванням положень ст..76 КК. поклавши обов`язки, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 6319,38.

Речові докази: кросівки «Asics», мотоциклетний шолом «Scorpion», мобільний телефон з позначкою «Мі», грошові кошти - слід повернути власникам; інші слід знищити.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, яка була внесена ОСОБА_4 29.05.2020 скасувати. Внесену заставу повернути ОСОБА_4 .
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 27.11.2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України , ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 3 роки, поклавши обов`язки, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 6319,38.

Речові докази: кросівки «Asics», мотоциклетний шолом «Scorpion», мобільний телефон з позначкою «Мі», грошові кошти - слід повернути власникам; інші слід знищити.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, яка була внесена ОСОБА_4 29.05.2020 скасувати. Внесену заставу повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1