Дата документу 11.08.2020 Справа № 937/9360/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/871/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 937/9360/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 червня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 червня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження № 0000956 від 23.04.2018 року за ч.1 ст.364 КК України.

Згідно зі змістом судового рішення, в провадження слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_1 , після задоволення заяви ОСОБА_7 про відвід слідчого судді ОСОБА_9 від розгляду даної скарги, надійшла скарга ОСОБА_7 про скасування постанови слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_8 від 31 січня 2020 року про закриття кримінального провадження №00000956, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 23.04.2018 року за ч.1 ст.364 КК України.

Свою скаргу ОСОБА_7 обґрунтував тим, що постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_8 від 31 січня 2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 00000956 від 23.04.2018 року закрите у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування. Вважав, що закриття кримінального провадження є безпідставним і незаконним оскільки слідчим були порушені усі можливі норми процесуального права передбачені КПК України. В порушення процесуальних норм, слідчий не надав потерпілому від злочину витяг з ЄРДР та не надав постанову, щодо призначення його по справі, що вказує на замовний характер керівництвом обласної прокуратури позбутися цієї справи, оскільки саме це провадження відкрите на зловживання службовим становищем посадових осіб прокуратури Запорізької області. І тут випливає конфлікт інтересів і не підслідність ДБР у розгляді цієї справи. Таким чином, це кримінальне провадження повинно бути повернуто до САП для повного визначення підслідності згідно положень ст.216 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що на час прийняття оскаржуваної постанови закінчилися строки досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню та проведення будь-яких процесуальних дій слідчим є неможливим. Строк досудового розслідування не може бути продовжений у випадку його закінчення, а поновлення строків досудового розслідування діючим КПК не передбачений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно та є незаконною. В обґрунтування доводів зазначає, що слідчий суддя в порушення вимог КПК України розглянула його скаргу без участі прокурора, що є грубим порушенням.

Вказує, що після спливу строку, передбаченого ст.219 КПК України, слідчий зобов`язаний звернутись до процесуального прокурора або до слідчого судді з клопотанням про поновлення строку, але слідчий не зробив цього, що є неприпустимим.

Також зазначає, що копію ухвали слідчого судді він отримав поштою 10.07.2020 року, апеляційну скаргу подав 13.07.2020 року, а тому вважає строк на апеляційне оскарження судового рішення не пропущеним.

На підставі викладеного, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження та направити матеріал до прокуратури Запорізької області для визначення підслідності.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Справа розглядається без ОСОБА_7 за участю прокурора по наявним в ній матеріалам в межах апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення ; якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Враховуючи вищевказане положення, а також те, що копію ухвали слідчого судді ОСОБА_7 отримав 10 липня 2020 року, апеляційна скарга була подана ним 13 липня 2020 року, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивного з`ясування обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не були дотримані.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Стаття 284 КПК України передбачає підстави та умови для закриття кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що в провадженні Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі перебувало кримінальне провадження №0000956, внесене до ЄРДР від 23.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

31 січня 2020 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_8 було винесено постанову, якою кримінальне провадження №0000956 від 23.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.364 КК України було закрите, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Апеляційний суд не погоджується із зазначеним висновком слідчого судді, оскільки слідчий суддя, розглядаючи скаргу, не надав належної правової оцінки доводам заявника щодо неповноти проведення слідчим досудового розслідування.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно з вимогами ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України; 9-1) існує не скасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Тому, враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Апеляційним судом встановлено, що 23.10.2019 року з прокуратури Запорізької області до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі надійшло кримінальне провадження №0000956, внесене до ЄРДР від 23.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, а вже 31.01.2020 року постановою слідчого ОСОБА_8 зазначене кримінальне провадження було закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування. Фактично досудове розслідування слідчим не проведено, на час винесення постанови слідчим ОСОБА_8 не було проведено жодної слідчої дії, не були дослідженні всі обставини кримінального провадження, з наданням оцінки слідчим, показанням, речам і документам, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Більш того, в наданих суду матеріалах взагалі відсутня копія постанови слідчого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, а тому апеляційний суд взагалі позбавлений можливості дослідити постанову слідчого, перевірити, чи були зібрані усі можливі докази та проведені всі слідчі дії, які дали б змогу зробити висновок про необхідність закриття кримінального провадження.

Закриття провадження фактично внаслідок неналежного виконання слідчим та прокурором своїх обов`язків порушує права потерпілого. Діючий КПК України не містить заборони на звернення з клопотанням до слідчого судді про продовження строку досудового слідства.

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, а тому ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 31.01.2020 року не можна вважати законною та обґрунтованою.

Частиною 1, 2 ст.40 КПК України передбачено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

За змістом п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина, постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності, а формальне закриття кримінального провадження органом досудового розслідування лише з підстав закінчення строків, встановлених ст.219 КПК України за відсутності повного, неупередженого, ефективного досудового розслідування є неприпустимим.

Слідчий зобов`язаний вжити всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування, в тому числі звернутися з клопотанням до суду щодо продовження строку досудового розслідування в установленому порядку у разі неможливості до закінчення цього строку провести усі слідчі та процесуальні дії для встановлення всіх обставин кримінального провадження, а у випадку проведення слідчим всіх необхідних слідчих та процесуальних дій у разі встановлення відсутності, зокрема, складу кримінального правопорушення або виявлення інших підстав для закриття кримінального провадження - прийняти відповідне рішення.

Згідно з вимогами ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до положень статей 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення слідчого про закриття провадження є передчасним, а досудове розслідування не є повним та всебічним, оскільки не в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги щодо неповноти досудового розслідування та необґрунтованості постанови слідчого, підтверджуються матеріалами і підлягають задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.

З огляду на вказані вимоги кримінального процесуального закону, враховуючи встановлену під час апеляційного розгляду неповноту досудового розслідування, колегія суддів, скасовуючи ухвалу слідчого судді, вважає за необхідне постановити нову, якою скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Отже, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, постанова слідчого про закриття кримінального провадження та ухвала слідчого судді підлягають скасуванню, а матеріали кримінального провадження - направленню для здійснення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження № 0000956 від 23.04.2018 року за ч.1 ст.364 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_8 від 31.01.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000956 від 23.04.2018 року за ч.1 ст.364 КК України, скасувати.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000956 від 23.04.2018 року, направити до Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі, для здійснення досудового розслідування.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4