01.09.2020 Єдиний унікальний номер 205/6620/18
Єд.унік.№205/6620/18
Провадження №1кп/205/227/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника: адвоката ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

представника потерпілої: адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0001818 від 13 липня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т.Макарів Макарівського району Київської області, громадянина України, освіта середня-технічна, не одруженого, раніше не засудженого, офіційно працевлаштованого: торгівельним представником ТОВ «Фаворит Плюс», зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 , 13 липня 2017 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, перебував у приміщенні магазину «Продукти», який розташований за адресою: м.Дніпро, вул.Новоорловська 2/1, де побачив співробітників Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які разом з працівниками Новокодацької районної у м.Дніпро ради ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на підставі доручення ДВП ГУНП в Дніпропетровській області №45/10/12-2916 від 21 червня 2018 року «Про додаткові заходи, щодо проведення загальнодержавних профілактичних заходів під час літнього відпочинку та оздоровлення дітей», з метою виявлення та документування адміністративних правопорушень, пов`язаних з продажем тютюнових виробів та алкогольних напоїв неповнолітнім на території Новокодацького району у м.Дніпро, також перебували у приміщенні зазначеного магазину та складали адміністративний протокол за ч.2 ст.156 КУпАП. Під час перебування у приміщенні магазину та спілкування, між працівниками поліції та Новокодацької районного у м.Дніпро ради, з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_7 , з іншої сторони, виник конфлікт, під час якого останній почав висловлювати на адресу ОСОБА_10 погрози застосування фізичної сили та ображати її нецензурною лайкою, після чого підійшов до неї та штовхнув, на що інспектор з ювенальної превенції сектору превенції Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , звернулася до обвинуваченого з вимогою про припинення його дій, при цьому пред`явила йому своє службове посвідчення співробітника Національної поліції №ДНП 003313. Обвинувачений ОСОБА_7 , розуміючи, що перед ним перебуває працівник правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, діючи умисно, почав утримувати своєю правою рукою за ліве плече потерпілу ОСОБА_5 , при цьому наніс їй два удари лівою рукою: один удар в підключичну область ліворуч, а другий удар в грудну клітину ліворуч та продовжував тримати своєю правою рукою за ліве плече потерпілої ОСОБА_5 . Таким чином, в результаті умисних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , працівнику правоохоронного органу - потерпілій ОСОБА_5 , були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: 16-ти синців на передньо-внутрішній поверхні лівого плеча від верхньої до серединної третини; 2-х синців з внутрішньо-шкіряними крововиливами на їх тлі: в підключичній області ліворуч з переходом вниз на грудну клітину по середньо-ключичній лінії до проекції 3-го міжребір`я та на грудній клітині ліворуч по передньо-пахвовій лінії з переходом в пахвову западину, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Обвинувачений ОСОБА_7 своєї вини не визнав та пояснив суду, що 13 липня 2018 року, в період часу з 11 до 12 години, він приїхав до магазину «Продукти», який розташований по вул.Новоорловській, з метою перевірки продуктів, оскільки працював на посаді торгівельного представника ТОВ «Фаворит Плюс». Коли він перебував у приміщенні зазначеного магазину та знаходився за прилавком, між ним та ОСОБА_10 , яка разом з іншими жінками також перебувала у магазині, виник словесний конфлікт, під час якого він вирішив вийти з приміщення магазину. В той момент, коли він вийшов з-за прилавка та направився до виходу, ОСОБА_10 сказала іншим жінкам викликати поліцію та вийшла з магазину. Він також попрямував до виходу, однак дорогу йому перегородили три жінки, серед яких була потерпіла ОСОБА_5 , які не давали йому можливості вийти з магазину. Після того, як на його неодноразові питання та вимоги дати йому пройти жінки ніяк не відреагували, він схопив потерпілу ОСОБА_5 своєю правою рукою за її ліве передпліччя та відтягнув в бік, після чого відпустив, однак з приміщення магазину він вийти не зміг, оскільки дві жінки стали біля вхідних дверей та не пропускали його, а ОСОБА_10 , перебуваючи на вулиці, тримала вхідні двері не даючи їх відчинити. Після цього він пройшов між двома жінками та силою відчинив двері, зламавши при цьому ручку, а коли опинився на вулиці, ОСОБА_10 стала хватати його за руки, однак він вирвався від неї, сів у службовий автомобіль та поїхав. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив суду, що службових посвідчень йому не показували та не представлялися, а також заперечував нанесення ударів потерпілій ОСОБА_5 .

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його винуватість повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 13 липня 2018 року, близько 12 години 30 хвилин, під час виконання своїх службових обов`язків, на виконання доручення начальника Дніпровського відділу поліції, разом з працівниками Новокодацької районної ради ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також співробітниками поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебувала у приміщенні магазину «Продукти», який розташований по вул.Новоорловській 2, де вони оформляли матеріал з приводу виявленого факту продажу неповнолітній особі тютюнових виробів. В цей час до приміщення магазину увійшов обвинувачений ОСОБА_7 , який зайшов за прилавок та став висловлювати своє невдоволення їх діями, хоча ОСОБА_12 показала своє посвідчення та пояснила з якого приводу вони тут перебувають, в результаті чого між ним та ОСОБА_12 виникла словесна перепалка, під час якої обвинувачений став виражатися на адресу ОСОБА_12 нецензурною лайкою, висловлювати погрози фізичної розправи, після чого вийшов з-за прилавку та штовхнув ОСОБА_12 . У відповідь на це, вона стала між обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , після чого показала своє службове посвідчення та представилась працівником поліції, однак обвинувачений схопив її за ліве плече, наніс кілька ударів рукою в область грудної клітини та відштовхнув від себе, від чого вона вдарилась спиною, після чого вийшов з магазину та поїхав на автомобілі «Ніссан». Таким чином, в результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 їй були завдані легкі тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_10 , яка працює у Новокодацькій районній у м.Дніпро раді, повністю підтвердила показання потерпілої ОСОБА_5 та пояснила суду, що 13 липня 2018 року, приблизно о 12 годині, вона, а також ще один співробітник Новокодацької районної ради ОСОБА_11 , а також співробітники Новокодацького ВП ДВП ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , під час проведення рейдових заходів щодо запобігання продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів неповнолітнім, на підставі доручення ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, виявивши факт продажу цигарок неповнолітнім ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у магазині «Продукти», який розташований по вул.Новоорловській 2, зайшли до приміщення магазину для з`ясування обставин, де пред`явили продавцю магазину свої посвідчення та пояснили причини їх візиту. Після цього продавець викликала власника магазину ОСОБА_15 , який після приїзду став сваритися з продавцем та неповнолітніми, виражався нецензурною лайкою, після чого ОСОБА_11 , разом з продавцем магазину пішли за паспортом останньої, а всі інші залишилися в магазині, де вона проводила профілактичну бесіду з ОСОБА_15 . В цей момент у приміщення магазину зайшов обвинувачений ОСОБА_7 , який зайшов за прилавок та почувши розмову, став висловлювати своє незадоволення діями представників влади та звинувачувати неповнолітніх у провокації правопорушення, на що вона, представившись йому та пред`явивши посвідчення, попросила не заважати працювати. Коли ОСОБА_7 на її зауваження відповів нецензурною лайкою, вона, розуміючи що назріває конфлікт, запропонувала викликати патрульну поліцію, після чого обвинувачений вийшов з-за прилавку та штовхнув її. В цей момент потерпіла ОСОБА_5 встала між ними та стала заспокоювати ОСОБА_7 , при цьому вона представилась працівником поліції, однак обвинувачений двічі вдарив її рукою: в районі грудної клітини та плеча, після чого відштовхнув потерпілу на неї. Побачивши таку агресію з боку обвинуваченого, вона вибігла на вулицю за допомогою, після чого почула удар у двері магазину та побачила обвинуваченого ОСОБА_7 , який вийшов на вулицю з магазину та продовжуючи висловлювати погрози, сів в автомобіль та поїхав. При цьому, свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що двері магазину ніхто ззовні не тримав та обвинуваченому ОСОБА_7 ніяких перешкод у пересуванні не створював.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також підтвердили показання потерпілої ОСОБА_5 , а також свідка ОСОБА_10 та пояснили суду, що 13 липня 2018 року, близько 12 години 30 хвилин, в приміщенні магазину «Продукти», який розташований по вул.Новоорловській 2, під час складання адміністративного матеріалу за фактом продажу неповнолітньому тютюнових виробів продавцем зазначеного магазину, обвинувачений ОСОБА_7 , який також перебував у приміщенні магазину, почав висловлювати своє невдоволення діями представників влади, виражався на адресу ОСОБА_10 нецензурною лай кою, висловлював погрози застосування фізичного насильства, після чого штовхнув її, а коли потерпіла ОСОБА_5 , представившись працівником поліції та пред`явивши своє службове посвідчення зробила йому зауваження, схопив її за плече, наніс кілька ударів рукою, після чого вийшов з магазину та поїхав з місця злочину.

Неповнолітній свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що 13 липня 2018 року, близько 11 години 30 хвилин, він, разом зі своїм знайомим ОСОБА_17 , зайшли в магазин «Продукти», який розташований по вул.Новоорловській, де придбали пачку цигарок, а коли виходили з магазину, до них підійшли два співробітника Новокодацької районної ради та троє жінок працівників поліції, після чого вони всі разом повернулися знову до магазину, де працівники ради та поліції стали розмовляти з продавцем, яка продала цигарки. Через деякий час до магазину приїхав хазяїн, який став лаятися з представниками влади та нецензурно висловлюватися на його адресу. Ще через деякий час до приміщення магазину зайшов обвинувачений ОСОБА_7 , який почав ставити йому питання, на що працівник районної ради зробила йому зауваження та показала посвідчення, після чого ОСОБА_7 почав кричати на неї, а потім вийшов з-за прилавка та штовхнув її. Потерпіла ОСОБА_5 , яка знаходилась поруч, встала між ОСОБА_10 та обвинуваченим, представилась працівником поліції та пред`явила йому своє посвідчення, після чого попросили заспокоїтись, однак ОСОБА_7 наніс їй кілька ударів рукою, після чого схопив її за плече, відштовхнув в бік та вибіг з магазину.

Показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_18 суду підтверджено, що 13 липня 2018 року, після продажу неповнолітнім тютюнових виробів, у приміщенні магазину «Продукти», який розташований по вул.Новоорловській 2, співробітниками Новокодацької районної ради та Новокодацького ВП ДВП складався протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що коли він перебував на вулиці біля магазину, між представником ТОВ «Фаворит-Плюс» - обвинуваченим ОСОБА_7 та особами, які складали протокол, як йому стало відомо пізніше, відбувся конфлікт, після якого він бачив у потерпілої ОСОБА_5 тілесні ушкодження.

Зазначені обставини також повністю підтверджуються наступними доказами, які були досліджені під час судового розгляду а саме:

- протоколом огляду місця події від 13 липня 2018 року (а.с.18) з фото-таблицями (а.с.19-20), в якому зафіксовано, що місцем злочину є приміщення магазину «Продукти», який розташований за адресою: м.Дніпро, вул.Новоорловська 2;

- протоколами пред`явлення осіб для впізнання від 13 липня 2018 року (а.с.38-41, 42-45), відповідно до яких свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 впізнали обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, яка 13 липня 2018 року, близько 12 години 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти» по вул.Новоорловська 2, спричинила тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 під час виконання останньою своїх службових обов`язків працівника правоохоронного органу;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13 липня 2018 року (а.с.46-49), відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, яка 13 липня 2018 року, близько 12 години 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти» по вул.Новоорловська 2, спричинила їй тілесні ушкодження під час виконання нею своїх службових обов`язків працівника правоохоронного органу;

- протоколами проведення слідчих експериментів від 26 липня та 01 серпня 2018 року (а.с.95-96, 142-145) та фото-таблицями до них (а.с.97-98, 146-159), під час яких потерпіла ОСОБА_5 показала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_19 ;

- протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 17 та 24 липня 2018 року (а.с.107-108, 118-119), згідно з якими свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_20 впізнали обвинуваченого ОСОБА_19 як особу, яка 13 липня 2018 року, перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти» по вул.Новоорловська 2, наносила удари потерпілій ОСОБА_5 , спричинивши їй тілесні ушкодження;

- протоколами проведення слідчих експериментів від 17 та 24 липня 2018 року (а.с.109-110, 120-121) та фото-таблицями до них (а.с.111-112, 122-123), за участю потерпілої ОСОБА_5 , а також свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_20 , під час яких зазначені свідки вказали на механізм спричинення потерпілій тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_19 .

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №2284е від 30 липня 2018 року (а.с.100-103), а у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: 16-ти синців на передньо-внутрішній поверхні лівого плеча від верхньої до серединної третини; 2-х синців з внутрішньо-шкіряними крововиливами на їх тлі: в підключичній області ліворуч з переходом вниз на грудну клітину по середньо-ключичній лінії до проекції 3-го міжребір`я та на грудній клітині ліворуч по передньо-пахвовій лінії з переходом в пахвову западину, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, на підставі вищенаведених доказів, а саме показань потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_7 , а також свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 судом встановлено, що 13 липня 2018 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, в приміщенні магазину «Продукти», який розташований по вул.Новоорловській 2, між обвинуваченим ОСОБА_7 , з одного боку та співробітниками Новокодацької районної у м.Дніпро ради, а також Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, з другого боку, відбувся конфлікт, під час якого працівнику правоохоронного органу потерпілій ОСОБА_5 , були спричинені легкі тілесні ушкодження під час виконання нею своїх службових обов`язків.

Той факт, що виявлені у потерпілої ОСОБА_5 тілесні ушкодження утворились внаслідок умисних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , сумніву судом не піддається, оскільки про це об`єктивно свідчить хронологія розвитку подій та підтверджується крім показань самої потерпілої ОСОБА_5 , також показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_16 ; наведеними вище висновком судово-медичної експертизи №2284е від 30 липня 2018 року, протоколами слідчих експериментів за участю потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_20 , а також протоколами пред`явлення осіб для впізнання. Крім того, як зазначено у висновку судово-медичної експертизи №2284е від 30 липня 2018 року, локалізація та характер виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, не суперечать механізму, локалізації та характеру, на які вказує ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту за її участю.

Будь-яких фактів про отримання потерпілою ОСОБА_5 таких тілесних ушкоджень в інший час та за інших обставин, судом не встановлено та стороною захисту не доведено. Крім того, показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо його дій відносно потерпілої ОСОБА_5 повністю спростовані висновком додаткової судово-медичної експертизи №2581е від 28 серпня 2018 року (а.с.189-191), в якому зазначено, що в ході проведення слідчого експерименту (а.с.183-186) ОСОБА_7 вказує, що схопив ОСОБА_5 рукою за ліве передпліччя та відтягнув у бік, однак під час огляду потерпілої будь-яких тілесних ушкоджень в області лівого передпліччя не встановлено.

Поряд з цим, суд зауважує, що послідовність позиції потерпілої простежується від моменту її звернення з заявою у поліцію до розгляду справи в суді, при цьому будь-яких причин оговорювати обвинуваченого, з її сторони, в ході судового розгляду не встановлено, оскільки як потерпіла ОСОБА_5 , так і сам обвинувачений ОСОБА_7 , кожен зокрема, стверджували, що у неприязних відносинах попередньо між собою вони не перебували. В той же час, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 достовірно був обізнаний з тим, що потерпіла ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу та в той момент виконувала свої службові обов`язки.

Крім того, судом не можуть бути прийняті до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_7 в тій частині, що фізична сила до представників влади ним була застосована у зв`язку з тим, що останні нібито перешкоджали йому вийти з магазину, оскільки вони повністю спростовані показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , які пояснили суду, що за спиною у обвинуваченого ОСОБА_7 , коли він знаходився за прилавком, був службовий вхід, через який приймається товар, двері якого були відчинені.

Не можуть також бути прийняті судом до уваги і показання свідка ОСОБА_21 як доказ винуватості, або невинуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме у заподіянні потерпілій ОСОБА_5 , яка є працівником правоохоронного органу, тілесних ушкоджень, оскільки зазначений свідок, як свідчать його показання в судовому засіданні, не перебував у приміщенні магазину «Продукти», у зв`язку з чим, на думку суду, не може підтвердити або спростувати нанесення обвинуваченим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілій.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що тілесних ушкоджень потерпілій він не наносив, суд розцінює не інакше, як обрану позицію захисту з метою уникнення відповідальності, оскільки такі доводи обвинуваченого, окрім його власних тверджень, жодним іншим доказом не підтверджені та водночас об`єктивно спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Виходячи з наведеного аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає безсумнівно доведеним факт заподіяння обвинуваченим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 у зв`язку з виконанням останньою своїх службових обов`язків. З цих же підстав доводи сторони захисту щодо невинуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину на увагу суду не заслуговують.

Таким чином, за встановлених обставин, оцінюючи зібрані та досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, з врахуванням принципу змагальності та критерію «поза розумним сумнівом», суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_19 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, має малолітню дитину.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , передбачених ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на зазначене, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_19 , а також позиції прокурора, який орієнтував суд на застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

Потерпілою ОСОБА_5 по справі заявлені цивільні позови про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди на суму 30 000 грн. та майнової шкоди у сумі 20 000 грн.
Згідно із положеннями ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову.

Стаття 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст.ст.22, 1166 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Шкода завдана неправомірними діями майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час розгляду кримінального провадження встановлено, що в результаті дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_5 були спричинені легкі тілесні ушкодження. В результаті отримання тілесних ушкоджень, як зазначено у цивільному позові, потерпілої нібито були витрачені кошти в сумі 5000 грн. на оплату лікування, однак ні потерпілою, ні її представником, суду не надано жодного документального підтвердження понесених витрат, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. З аналогічних підстав, у зв`язку з відсутністю документального підтвердження, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15 000 грн.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_5 в частині стягнення моральної шкоди, суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідностідо ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода полягає у тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Таким чином, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілої ОСОБА_5 , яка була завдана їй незаконними діями обвинуваченого ОСОБА_7 шляхом спричинення тілесних ушкоджень, враховуючи характер, обсяг та тривалість душевних страждань, яких зазнала потерпіла, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає заявлений розмір моральної шкоди у сумі 30 000 грн. завищеним, в зв`язку з чим приходить до висновку, що сума в розмірі 20 000 грн., повністю відповідає глибині моральних страждань та переживань потерпілої і підлягає стягненню з обвинуваченого.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1