Комінтернівський районий суд м.Харкова
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла заява засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В своєму клопотанні засуджена просила розглядати справу за її відсутністю.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , підтримала заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та просила застосувати щодо неї умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

Прокурор заперечував щодо задоволення заяви засудженої, пояснив , що питання про застосування умовно-дострокового звільнення щодо засудженої ОСОБА_5 вирішувалось на комісії і було прийнято рішення не направляти матеріали до суду для вирішення питання про умовно - дострокове звільнення. Засуджена характеризується посередньо, вину у вчиненому визнає, працює, стягнень не має. Прокурор вважає, що остання своєю поведінкою та ставленням не довела свого виправлення, а тому відсутні підстави для її умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного:

За змістом ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пленум Верховного Суду України в п.2 своєї Постанови № 2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" зазначив, що умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого: даних про його попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 засуджена Київським районним судом м. Харкова 18.10.2017 року за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнена з іспитовим строком на 2 роки , з покладенням на неї обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.09.2019 року скасовано призначене вироком Київського районного суду м. Харкова 18.10.2017 року звільнення від відбування покарання з випробуванням. Направлено засуджену ОСОБА_5 для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

Початок відбуття строку покарання засудженій рахується з 25.11.2019 року, кінець строку покарання 25.11.2021 року.

Після прибуття ОСОБА_5 до ДУ «Качанівська виправна колонія № 54», вона працевлаштована та на наданий час працює швачкою.

За час відбування покарання до ОСОБА_5 не застосовувались заходи стягнення.

В матеріалах справи міститься характеристика на засуджену ОСОБА_5 з ДУ «Качанівська ВК № 54», яка порушень режиму не допускала та характеризується посередньо, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться задовільно. Вину у скоєному злочині визнала.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Засуджена ОСОБА_5 працевлаштована, до праці ставиться задовільно, характеризується посередньо, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, До ОСОБА_5 не застосовувались заходи стягнення.

Таким чином, враховуючи, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстави для умовно-дострокового звільнення від покарання ОСОБА_5 відсутні, оскільки остання на даний час не довела сумлінною поведінкою та ставленням свого виправлення.

На підставі викладеного, ст. 81 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) діб з часу її проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Суддя- ОСОБА_1