Провадження №11-сс/801/581/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно підозрюваного:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Вінниці, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні має малолітню дитину, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого Слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .
Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001410 від 11.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Встановлено, що ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 11.08.2020 близько 02:00 год., перебуваючи поблизу будинку № 32 по вулиці Замостянській у м. Вінниці, помітили на зупинці громадського транспорту ОСОБА_11 , а поряд із ним, на лавці, - належний останньому рюкзак чорного кольору. У цей час у ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виник спільний умисел відкрито заволодіти майном ОСОБА_11 , про що вони домовились між собою, розподіливши ролі, вступивши таким чином у попередню змову.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, опираючись на дії один одного, відкрито, з метою незаконного збагачення, підбурювані жагою легкої наживи, з корисливих спонукань, підійшли до ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_10 , погрожуючи ОСОБА_11 застосуванням до нього фізичної сили в разі вчинення опору, притримуючи руки потерпілого, почав шукати в кишенях його одягу цінні речі. Далі ОСОБА_10 дістав із лівої внутрішньої кишені куртки ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Нокіа» у корпусі чорного кольору та забрав його собі. В цей час ОСОБА_8 забрав із лавки рюкзак чорного кольору із написом «Арсенал», всередині якого знаходились чоловічі джинси чорного кольору, футболка синього кольору із написом «ПриватБанк» та чоловіча сумка (барсетка) чорно-білого кольору із зарядним пристроєм до мобільного телефону марки «Нокіа» всередині. Загальна вартість перелічених речей, що належали ОСОБА_11 , становить близько 1 000 грн.
У подальшому ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_10 зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденими речами на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму близько 1000 грн.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Вінниці, українцю, громадянину України, з повною середньою освітою, неодруженому, непрацюючому, фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому 12.08.2020 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
11.08.2020 року гр. ОСОБА_8 був затриманий на місці вчинення злочину в порядку ст. 208 КПК України.
Причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:
заявою ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення;
протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_11 ;
протокол допиту свідка ОСОБА_12 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_15 .
В діях ОСОБА_8 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема:
переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на строк від 4 до 6 років;
незаконного впливу підозрюваного на потерпілого чи свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно;
вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 вчинив умисний тяжкий злочин. Тому застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_8 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.
Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, за наведених підстав слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки злочин було вчинено із застосуванням насильства.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2020 клопотання слідчого Слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 задоволено.
Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Визначено, що строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_8 , тобто до 05 години 37 хвилин 09 жовтня 2020 року.
Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 09 жовтня 2020 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 поданій в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 серпня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби з 22.00 до 06.00 год.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 суд першої інстанції в достатній мірі не оцінив обґрунтованість ризиків на які посилається сторона обвинувачення у своєму клопотанні, не оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України. А саме, не було в повній мірі враховано міцність соціальних зв`язків підозрюваного за місцем постійного проживання, зокрема наявність у нього родини, неповнолітньої дитини, не було враховано наявність в останнього цілої низки досягнень в спорті, невеликий розмір завданої потерпілому шкоди та відсутність непогашених судимостей. У зв`язку з чим вважає, що висновки суду викладені у судовому рішенні містять істотні суперечності.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подану апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Підозрюваний ОСОБА_8 апеляційну скаргу свого захисника підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор ОСОБА_6 заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, вважає її законною та обґрунтованою.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи адвоката та підозрюваного, прокурора, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчим суддею було враховано вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Зокрема, слідчий суддя враховував те, що ОСОБА_8 не працює, має постійне місце проживання, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, майстер спорту міжнародного класу. Проте, не дивлячись на вищенаведене, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів та соціальних зв`язків, а також особливу зухвалість кримінального правопорушення по якому оголошено підозру, яке вчинено із застосуванням насильства, слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. А тому не вбачав підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 .
Також слідчий суддя враховуючи те, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України є обґрунтованою, а прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому прийшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке відповідно ст.12 КК України, віднесено до тяжких.
Це узгоджується також із з нормою п.4 ч.2 ст.183 КПК України, за змістом якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з доводами захисника щодо можливості застосування відносно підозрюваного менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, так як при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати також і тяжкість звинувачення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Фактичні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, умисного тяжкого злочину, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на обґрунтованість застосування саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування даного підозрюваного під вартою та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

При цьому, наявність певних соціальних зв`язків, зокрема постійного місця проживання, наявність родини, на утриманні неповнолітньої дитини, наявність цілої низки досягнень в спорті про що зазначає захисник підозрюваного в своїй апеляційній скарзі, не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.
Крім того, ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, або ж про інші обставини, які б переважили встановлені ризики.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Таким чином, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, вірно оцінив у сукупності наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватою, а також існування викладених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваного, встановив наявність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, навівши в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого, що, на переконання колегії суддів апеляційного суду, в повній мірі відповідає вимогам закону.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Разом з тим, колегія суддів також погоджується з висновками слідчого судді в частині відсутності обґрунтованих підстав для визначення розміру застави, оскільки кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , вчинене із застосуванням насильства відносно потерпілого ОСОБА_11 , що повністю узгоджується з вимогами п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, яким передбачено право слідчого судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Суд апеляційної інстанції вважає постановлене судове рішення законним і обґрунтованим.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 серпня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4