ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.
Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001771 від 12.12.2019 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, частково задоволено клопотання слідчого третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_13 та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, не одруженого, з вищою освітою, оперуповноваженого 3 відділу ГВБКОЗ УСБУ в Харківській області, старшого лейтенанта, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , без використання засобів електронного контролю, строком з 09 грудня 2020 року по 13 січня 2021 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки:

-прибувати до слідчих у кримінальному провадженні співробітників Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві та до прокурорів у провадженні прокурорів військової прокуратури Харківського гарнізону, а також до суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчих у кримінальному провадженні співробітників Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві та до прокурорів у провадженні прокурорів військової прокуратури Харківського гарнізону, а також суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим;

-здати на зберігання до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Як вбачається з клопотання та ухвали слідчого судді, ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, за процесуальним керівництвом військової прокуратури Харківського гарнізону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001771 від 12.12.2019, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Частково задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зазначив, що 10 листопада 2020 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001771 від 12 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до 5 місяців, тобто до 13 січня 2021 року.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Адвокат ОСОБА_6 захисник в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту у нічний час доби.
На обґрунтування своїх вимог вказує, що ухвала слідчого судді містить детальний виклад обставин кримінального провадження, наведений у клопотанні слідчого, проте не містить висновків щодо їх пов`язаності з необхідністю обрання саме такого запобіжного заходу, а також оцінки аргументів сторони захисту з цього приводу.

Просить звернути увагу, що досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні розпочато 12.12.2019.

Події, участь у яких інкримінується ОСОБА_7 та іншим підозрюваним як кримінальне правопорушення, відбулись з 23 по 25 травня 2019 року. В результаті вказаних подій потерпілими визнано 2 особи.

Проте, незважаючи на намагання досудового слідства оцінити дії підозрюваних як системні, тривалі, постійні, з ретельним плануванням та підготовкою епізодів злочинної діяльності, виявити інші епізоди протиправної поведінки підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні слідству не вдалось.

При цьому, підозрюваним стало відомо про досудове розслідування лише в серпні 2020 року.

На думку захисника зазначені обставини підтверджують те, що після 25 травня 2019 року ОСОБА_7 та інші підозрювані за період понад рік і 2 місяці не вчинили жодного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим ствердження слідчого у кримінальному провадженні про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - щодо продовження чи вчинення інших правопорушень після вручення повідомлення про підозру безпідставне, що слідчим суддею залишено поза увагою.

Вказує, що ствердження слідчого про те, що без застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду - спростовується тим, що про досудове розслідування за вказаними подіями ОСОБА_7 стало відомо в серпні 2020 року, коли були проведені обшуки за місцем проживання підозрюваних, один з підозрюваних ОСОБА_8 був затриманий, згодом йому обраний запобіжний захід - тримання під вартою. Крім того, повідомлення про підозру вручено ОСОБА_7 04.12.2020 р. В цей же день йому вручена копія клопотання про обрання запобіжного заходу. Проте 09.12.2020 він вчасно з`явився до суду, де розглядалось клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу.

Вказані обставини, на переконання захисника, також залишились поза увагою слідчого судді.

Заперечує ствердження слідчого про можливість здійснення ОСОБА_7 незаконного впливу на потерпілих, свідків, понятих, експертів, оскільки у випадку такого бажання ОСОБА_7 мав можливість здійснювати такий вплив після того, як йому стало відомо про проведення досудового слідства - з серпня 2020 року, проте таких дій не вчиняв, жодних доказів намагання вплинути на учасників провадження ОСОБА_7 слідством не встановлено.

Також слідчим суддею жодним чином не вказано - як саме враховано, зокрема - вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного; його майновий стан; відсутність судимостей; та ін.

На думку захисника із змісту ухвали незрозуміло як саме слідчий суддя дійшов, зокрема, висновку про відсутність у ОСОБА_7 , його рідних чи знайомих - коштів, що унеможливлює застосування застави. Адже в судовому засіданні зазначені обставини не досліджувались, клопотання слідчого також з цього приводу будь-яких доказів не містить.

Також поза увагою слідчого судді залишені доводи сторони захисту про те, що оскільки ОСОБА_7 не одружений, проживає один - обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту унеможливлює повсякденне забезпечення життєдіяльності без сторонньої допомоги.

Позиції інших учасників судового провадження.
Учасники, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явилися, звернулися до апеляційного суду з заявами про розгляд апеляційної скарги захисника без їх участі.

Прокурор в заяві просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001771 від 12.12.2019, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.02.2018 між СБУ в особі заступника Голови Служби безпеки України генерал лейтенанта ОСОБА_14 та громадянином ОСОБА_7 укладено контракт про проходження військової служби у Службі безпеки України строком на 5 років.

На підставі наказу Голови Служби безпеки України № 227 від 22.02.2018 ОСОБА_7 зараховано у розпорядження начальника УСБУ в Харківській області з 23.02.2018.

Наказом № 27-ос/ від 03.02.2020 ОСОБА_7 призначено на посаду оперуповноваженого 3 відділу ГВБКОЗ УСБУ в Харківській області.

ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді оперуповноваженого 3 відділу ГВБКОЗ УСБУ в Харківській області, вчинив вимагання за наступних обставин.

Так, 23.05.2019, ОСОБА_7 , переслідуючи мету отримання швидких доходів, в тому числі і незаконним шляхом, та з метою наживи і особистого незаконного збагачення, вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , направлену на конкретну злочинну мету - отримання доходу шляхом вимагання чужого майна із застосуванням насильства, поєднане з розподілом функцій та обов`язків між членами групи, яке мало характерну «спеціалізацію», а саме вчинення однорідних, системних злочинів, з ретельним плануванням та підготовкою вчинення кожного з епізодів злочинної діяльності, постійним підшукуванням можливостей для вчинення нових злочинів, конспірацією злочинної діяльності, розробкою специфічних способів контактування з потерпілим та підготовкою до злочину, наявністю стійких зав`язків між членами групи, спільною матеріально-фінансовою базою, а також тривалою злочинною діяльністю. Усі члени групи, розуміли, що вчинювані ними злочини проти недоторканності власності, посягають на найвищі соціальні цінності, у зв`язку з чим викриття їх злочинної діяльності безумовно потягне за собою сувору кримінальну відповідальність. Тому, не бажаючи бути викритими, члени групи підкорялись розробленим та відомим всім членам групи правилам щодо внутрішньої дисципліни, усвідомлюючи мету функціонування такої групи та свою належність до неї, вчиняли ряд запланованих злочинів.

На етапі створення групи, ОСОБА_7 за домовленістю з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , створено умови, які свідчать про готовність групи реалізовувати свої злочинні наміри, а саме: визначили об`єкти злочинного посягання; визначили напрямок спільної та погодженої з усіма учасниками групи діяльності, метою якої було незаконне збагачення шляхом заволодіння майном громадян; розробили план діяльності групи, пов`язаний із здійсненням його членами комплексу ретельно спланованих, організованих, послідовних та взаємопов`язаних дій, які були обумовлені досягненням однієї злочинної мети, направленої на отримання злочинного прибутку; визначили та розподілили функції та ролі кожного з членів групи.

Розробляючи та узгоджуючи детальний план злочинної діяльності, співучасники погодили між собою схему скоєння злочинів, направлених на протиправне заволодіння грошовими коштами та майном громадян. У якості об`єкту протиправних дій, співучасники обрали осіб, які купували наркотичні засоби через мережу «Інтернет», що свідчило про наявність у потерпілих грошових коштів або майна, а також про бажання зберегти в таємниці відомості про вживання ними наркотичних засобів, що зменшувало ризики звернення потерпілих до правоохоронних органів.

Членами групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , заздалегідь узгоджено між собою та схвалено кожним, у якості способу вчинення злочину застосування психологічного та фізичного впливу на особу, якого повинно бути достатнім для пригнічення її волі та примусу безпідставно передати своє майно та необґрунтовану суму.

Таким чином була створена група, яка спеціально зорганізувалась для вчинення тяжких злочинів проти власності, об`єднана єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення мети єдиного плану, відомого всім учасникам групи.

В період з 24 по 25 травня 2019 дана група вчинила на території Харківської області тяжкий злочин за наступних обставин:

24.05.2019 в період часу з 10.00 до 11.00 годин, ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , діючи з метою незаконного збагачення, маючи загальний умисел, спрямований на вимагання чужого майна, прибули у лісосмугу, що на окружній дорозі у місті Харкові, поблизу АЗС «Маршал», неподалік від ринку «Лоск», та, маючи інформацію про місцезнаходження «закладки» з невідомою речовиною, розосередились на прилеглій території та організували засідку. В той же день в період часу з 13.00 до 14.00 годин до вказаного місця прибув гр. ОСОБА_15 , на а/м BMW 325 I, д.н.з. НОМЕР_1 , який підняв зазначену «закладку» з невідомою речовиною та направився в бік вказаного транспортного засобу. Побачивши що ОСОБА_15 взяв «закладку», ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , підбігли до ОСОБА_15 та нанесли йому декілька ударів кулаками рук та ногами по голові та тулубу завдавши потерпілому ОСОБА_15 фізичного болю, таким чином подавивши волю до опору з боку потерпілого.

Далі, для досягнення своєї мети, діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись психічною вразливістю потерпілого ОСОБА_15 , розуміючи, що не мають права на його майно, погрожуючи завданням ударів та інших насильницьких дій, почали вимагати у потерпілого грошові кошти у сумі 100000 грн. за не притягнення його до кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_15 , сприймаючи погрози ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , як реальні та перебуваючи у пригніченому стані, вирішив виконати незаконні вимоги вказаних співучасників.

Не маючи вказаної суми грошових коштів ОСОБА_15 звернувся до своєї співмешканки ОСОБА_16 , розповів про те, що трапилось та про необхідність збирати гроші. Коли гроші не вийшло знайти, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , повідомили, що у них є знайомі, які мають можливість видати 100000 грн. під заставу квартири батьків, для чого батькам необхідно приїхати до посольства РФ, розташованому по АДРЕСА_3 . Батьки з`їздили на зустріч, однак їм для отримання грошей наказали замість застави - переоформити право власності на їх квартиру, на що вони відмовились. У зв`язку з тим, що грошей у ОСОБА_15 не було, то ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 одягли йому на голову невстановлену річ, яка не давала можливість потерпілому бачити маршрут пересування та відвезли його до гаражу, розташованому біля будинку АДРЕСА_4 , де він перебував ніч.

Наступного дня, тобто 25.05.2019 точний час в ході досудового розслідування не встановлено, співучасники відвезли потерпілого ОСОБА_15 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області, розташованого за адресою: м. Харків, пр. Московський 89, в якому ОСОБА_16 нотаріально засвідчила фіктивний договір позики, згідно якого вона нібито отримала від зловмисників 100000 грн. та 29.05.2019 зобов`язана повернути вказану суму позики.

Крім того встановлено, що 24.05.2019 точний час в ході досудового розслідування не встановлено, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір ОСОБА_7 ,за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи з метою незаконного збагачення, маючи загальний умисел, спрямований на вимагання чужого майна, прибули на перехрестя вул. Комуни та вул. Рудика, розташованому неподалік від Меморіалу Слави у м. Харкові, та, маючи інформацію про місцезнаходження «закладки» з невідомою речовиною, розосередились на прилеглій території та організували засідку. В той же день, в період часу з 20.40 до 23.00 годин до вказаного місця прибув гр. ОСОБА_17 , на а/м ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_2 , який підняв зазначену «закладку» з невідомою речовиною та направився в бік вказаного транспортного засобу. Побачивши що ОСОБА_17 взяв «закладку», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , підбігли до ОСОБА_17 та нанесли йому декілька ударів кулаками рук та ногами по голові та тулубу завдавши потерпілому ОСОБА_17 фізичного болю, таким чином подавивши волю до опору з боку потерпілого. Далі, для досягнення своєї мети, діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись психічною вразливістю потерпілого ОСОБА_17 , розуміючи, що не мають права на його майно, погрожуючи завданням ударів та інших насильницьких дій, почали вимагати у потерпілого грошові кошти у сумі 3000 доларів США за не притягнення його до кримінальної відповідальності. Потерпілий ОСОБА_17 , сприймаючи погрози ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , як реальні та перебуваючи у пригніченому стані, вирішив виконати незаконні вимоги вказаних співучасників.

Не маючи при собі вказаної суми грошових коштів ОСОБА_17 звернувся до свого брата ОСОБА_18 , який знаходячись у Німеччині погодився вислати йому міжнародний грошовий переказ, як тільки відкриються банківські установи. У зв`язку з тим, що грошей у ОСОБА_17 з собою не було, то ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 одягли йому на голову невстановлену річ, яка не давала можливість потерпілому бачити маршрут пересування та відвезли його до гаражу, розташованому біля будинку АДРЕСА_4 ,де він перебував ніч.

Наступного дня, тобто 25.05.2019 в період часу з 13.00 до 14.20 годин співучасники відвезли потерпілого ОСОБА_17 до відділення АК «Приватбанк», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Мялом`ясницька, 2-а в якому останній під наглядом ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які діяли з відома та в інтересах всіх членів групи, отримав грошовий переказ на суму 2145,15 доларів США, що еквівалентно 56494,02 гривень, та передав зловмисникам.

За викладених вище обставин ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

04.12.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Цього ж дня слідчий Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_13 звернувся до районного суду з клопотанням, погодженим прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_19 про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці.

Слідчим суддею дане клопотання задоволено частково.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) здійснювати вплив на потерпілих, свідків, оскільки значна частина свідків проживає у м. Харкові.
Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_17 від 13.01.2020, 12.10.2020; протоколом впізнання за фотознімками потерпілим ОСОБА_17 ОСОБА_7 від 03.06.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 24.06.2020; протоколом огляду автомобіля марки ВАЗ 2102, д.н. НОМЕР_2 від 27.04.2020; протоколом огляду квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 16.07.2020; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_17 від 16.01.2020; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_15 від 03.08.2020, 03.12.2020; протоколом впізнання за фотознімками потерпілим ОСОБА_15 . ОСОБА_7 від 06.08.2020; протоколом огляду автомобіля марки «Фольцваген Гольф» р/н НОМЕР_3 від 22.10.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 22.10.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 06.07.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 13.08.2020; протоколом впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_23 ОСОБА_7 від 13.08.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 03.01.2020.

Враховуючи надані органом досудового розслідування докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність.

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.

Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може покинути території Харківської області; 2) незаконно впливати на свідків, потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, з огляду на те, що ОСОБА_7 перебуваючи на посаді оперуповноваженого 3 відділу ГВБКОЗ УСБУ в Харківській області та розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою серед співробітників УСБУ в Харківській області здійснити вплив на потерпілого, свідків, понятих, експертів як благаючи або умовляючи їх, так і безпосередньо з використанням зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, потерпілому, понятим, експертам щоб вони відмовилися від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.
Наведені у клопотанні слідчого дані, які належним чином перевірені слідчим суддею, дають підстави для застосування до ОСОБА_7 одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Слідчим суддею також перевірено можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, зокрема і особистого зобов`язання, на який посилається адвокат у поданій апеляційній скарзі.

Проте, з огляду на наявність наведених вище ризиків, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту у нічний час доби не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам.

Колегією суддів не беруться до уваги доводи захисника щодо оцінки органом досудового розслідування дій підозрюваних як системних, тривалих, постійних, з ретельним плануванням та підготовкою епізодів злочинної діяльності, оскільки наведеному надається оцінка під час розгляду справи по суті, та під час обрання запобіжного заходу не вирішується.

Також в апеляційній скарзі відсутні належним чином обґрунтовані та підтверджені відомості про особу підозрюваного ОСОБА_7 , які б могли стати підставою для обрання менш суворого запобіжного заходу чи свідчили про неможливість застосування обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, вважає що обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Інший більш м`який запобіжний захід належним чином не зможе перешкодити реалізувати підозрюваним наведених вище ризиків та не буде відповідати суспільному інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості.

На підставі викладеного, апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4