ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2021 Справа №607/19316/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду в місті Тернополі під час судового засідання обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0002081 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернелів-Руський Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-

в с т а н о в и в :
10 жовтня 2020 року близько 02.00 год. у ОСОБА_5 , який перебував у приміщенні фойє ТВП ГУНП в Тернопільській області, що на бульварі Т. Шевченка, 10 у м. Тернополі, усвідомлюючи, що перед ним працівник поліції, виник злочинний умисел спрямований на спрямований на умисне заподіяння інспектору роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенант поліції ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням нею службових обов`язків. Реалізуючи свій злочинний умисел, він, з метою перешкодити інспектору роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанту поліції ОСОБА_7 виконанню покладених на неї службових обов`язків, застосовуючи фізичну силу, умисно наніс один удар правою ногою в ділянку грудної клітки останньої, внаслідок чого завдав ОСОБА_7 фізичний біль та тілесні ушкодження у вигляді синця лівої молочної залози, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

04 січня 2021 року в даному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідно до вимог ч.1 ст.468 КПК України, укладено угоду про примирення, за якою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації вчиненого за ч.2 ст.345 КК України, щодо відсутності матеріальних претензій та цивільного позову у справі, щодо узгодженого покарання у виді обмеження волі на строк три роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням, та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення.

Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо затвердження угоди про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просить суд угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні просили затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у даному кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання можливі для виконання.

При затвердженні угоди про примирення, суд, відповідно до вимог ст.ст.65,66 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, є те, що він повністю визнав свою вину, у вчиненому щиросердечно розкаявся.

Обставиною, що обтяжує відповідальність, відповідно до ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, суд вбачає наявність підстав, що підтверджують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та можливості затвердження судом угоди про примирення і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання, яка узгоджена сторонами в угоді про примирення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,373,374,475 КПК України, Суд,-

з а с у д и в :
затвердити угоду про примирення від 04 січня 2021 року, укладену між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 Кримінального кодексу України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 04 січня 2021 року покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк три роки.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1