Справа № 626/2060/20
Провадження № 1-кс/626/1/2021
УХВАЛА
Іменем України

12 січня 2021 року Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні скаргу підозрюваного ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2020 року підозрюваний ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою про скасування повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України в кримінальному провадженні №00000110 від 27.08.2020.
12.01.2021 року ОСОБА_5 подав уточнення до даної скарги у зв`язку із врученням йому 28.12.2020 року повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри в частині визначеного розміру заподіяної шкоди.
Із скарги слідує таке.
08.10.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.
28.12.2020 року ОСОБА_5 повідомлену про зміну раніше повідомленої підозри.
Із змісту зміненого повідомлення про підозру вбачається, що на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді управляючого ТОВ «Ранок», з корисливих мотивів, всупереч вимог ст. 116-126 Земельного кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, діючи умисно з невстановленими слідством особами, вчинив самовільне зайняття земельної ділянки площею 73,7981 га з кадастровим номером :05:000:0028 (землі промисловості) та кадастровим, площею 2,071 га з кадастровим номером :05:000:0085 (землі резерву), розташовані на території Іванівської сільської ради Красноградського району Харківської області, у вигляді їх використання у своїх потребах шляхом посіву, обробки та вирощування технічної сільськогосподарської культури - соняшника.Крім цього, за версією сторони обвинувачення ОСОБА_5 своїми діями завдав майнової шкоди державі в розмірі 3 795 680,97 грн. Частиною 1 ст. 197-1 КК України встановлено кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.
В свою чергу ч. 2 ст. 197-1 КК України встановлює відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею, або групою осіб, або щодо земельних ділянок особливо цінних земель, земель в охоронних зонах, зонах санітарної охорони,' санітарно-захисних зонах чи зонах особливого режиму використання земель.
Втім, ОСОБА_7 не є особою, яка раніше судима за ст. 197-1 КК України, що підтверджено, зокрема, відомостями описаними в тексті повідомлення про підозру.
Земельні ділянки, по які йдеться у повідомленні про підозру - з кадастровим номером :05:000:0028 (землі промисловості) та площею 2,071 газ кадастровим номером :05:000:0085 (землі резерву) - не відносяться до земельних ділянок особливо цінних земель, земель в охоронних зонах, зонах санітарної охорони, санітарно- захисних зонах чи зонах особливого режиму використання земель.
Таким чином, ОСОБА_5 інкримінують вчинення злочину у складі групи осіб. Проте ці особи були та залишаються не відомими, а факт їх існування наявний виключно у тексті повідомленої підозри та ніяким чином не підтверджений зібраними матеріалами кримінального провадження.
На думку сторони захисту, сторона обвинувачення не вірно визначила кваліфікацію у цьому кримінальному провадженні, а за таких обставин повідомлення про підозру є беззаперечно необгрунтованим.
Крім цього, аналізуючи зміст ст. 197-1 КК України, підозрюваний вважає, що цей злочин відноситься до категорії злочинів з матеріальним складом, а тому для встановлення об`єктивної сторони цього злочину слід встановити не тільки самовільне зайняття земельної ділянки, але й настання суспільно небезпечних наслідків - спричинення її власнику або законному володільцю значної шкоди.
Відповідно до примітки до цієї статті, шкода визнається значною, якщо вона у 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.
Сторона обвинувачення у тексті повідомлення про підозру чітко вказує, що ОСОБА_5 , завдав майнової шкоди державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в розмірі 2 999 139,87 грн, яка потім змінена на 3 795 680,97 грн.
Зазначена сума розрахована працівником Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (лист від 16.09.2020).
Разом з тим, встановлення наявності або відсутності шкоди у кримінальному провадженні є прерогативою експерта, про що вказують норми КПК України.
За ч. 1 ст. 101 КПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на' запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.
Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених ст. 242 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
За ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.
З урахуванням ст. 243 КПК України, експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.
Тобто, повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 08.10.2020 в частині, визначення розміру заподіяної шкоди базується не на висновку експертизи, а на підставі листа працівника Держгеокадастру у Харківській області, а відтак є лише припущенням, що є недопустимим та теж слугує аргументом для скасування повідомлення про підозру.
Також відповідно до матеріалів вказаного кримінального провадження, 19.08.2020 від голови правління AT «Новоселівський ГЗК» ОСОБА_8 до Красноградського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява про вчинення злочину (вх. №4467 від 19.08.2020), про що свідчить рапорт прокурора Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_9 який я долучаю до цього клопотання.
Разом з тим, кримінальне провадження, за цією заявою лише 27.08.2020 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000110, що суперечить вимогам ст. 214 КПК України (початок досудового розслідування) та Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 за №298.
Відповідно до п. 1 Параграфу 3 Розділу 1 Порядку унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України, а саме: заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України.
За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, . розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Тобто, заява голови правління AT «Новоселівський ГЗК» ОСОБА_8 внесена до ЄРДР в порушення строків, визначених ч. 1 ст. 214 КПК України, тобто досудове розслідування є незаконним, а відтак всі докази, отримані під час слідства є недопустимими.
Далі, як слідує із змісту заяви ОСОБА_8 та долучених до неї документів, 28.10.2008 Красноградська районна державна адміністрація надала в оренду AT- «Новоселівський гірничо-збагачувальний комбінат» земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0028, площею 112,5318 га., цільове призначення якої - землі промисловості.
Земельна ділянка перебуває у власності держави та надана в оренду на 49 років, на момент підписання договору оренди не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню; земельна ділянка є вільною від будівель, споруд, об`єктів інфраструктури. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 5 765 044,63 грн. - за договором, за версією сторони обвинувачення - 17 605 838,59 грн. Розмір річної орендної плати за договором на 2008 рік - 172 951,33 грн. (3% від нормативної грошової оцінки). Умови використання земельної ділянки - для розташування кар`єру скляних пісків, у тому числі, але не виключно для потреб, пов`язаних із видобуванням корисних копалин, для розміщення та експлуатації основних, адміністративно-побутових, підсобних і допоміжних будівель та споруд гірничодобувного підприємства, його під`їзних шляхів та інженерних мереж.
Відповідно до змісту протоколу допиту члена правління AT «Новоселівський ГЗК» ОСОБА_10 01.04.2020 між гірничо-збагачувальним комбінатом та ФОП ОСОБА_11 укладено договір, за яким ФОП ОСОБА_11 повинен здійснювати заходи щодо знешкодження та запобігання розповсюдженню на земельній ділянці площею 112 га шкідливих бур`янів, в тому числі амброзії полинолистої і повитиці рівнинної та інших. При цьому ФОП на власний розсуд планує та виконує роботу у строки та способи, які не заборонені законом. 14.08.2020 на адресу ФОП ОСОБА_11 від AT «Новоселівський ГЗК» спрямовано лист з проханням надати акт передачі-приймання виконаних робіт, переліку (найменування та обсягу) робіт, що були здійснені на виконання вказаного вище договору, проте відповідь їм не надійшла.
Тобто, на момент повідомлення про підозру ОСОБА_5 сторона обвинувачення мала відомості про те, що ФОП ОСОБА_11 відповідно до договору мав здійснити на свій розсуд дії, направлені на знешкодження та запобігання розповсюдження шкідливих бур`янів, однак слідством не перевірено, які саме заходи ним здійснено. Тобто досудове розслідування не повне, необ`єктивне та не всебічне.
Так, сторона захисту вважає і матеріалами кримінального провадження підтверджено, що ФОП ОСОБА_11 в межах виконання умов договору від 01.04.2020 (про який йдеться у протоколі допиту ОСОБА_10 ) для знешкодження та запобігання розповсюдженню шкідливих бур`янів здійснено комплекс заходів по передпосівній обробці грунту, посіву, вирощуванню та збиранню технічної сільськогосподарської культури - соняшника.
Між ФОП ОСОБА_11 та ТОВ «Ранок» укладено договір про надання послуг від 01.09.2020, за яким ТОВ «Ранок» надає послуги із збору врожаю соняшника на земельній ділянці, розташованій в районі с. Берестовенька Красноградського району. При цьому ФОП ОСОБА_11 повинен чітко, ясно і своєчасно визначити завдання.
Так, 16.09.2020 з боку ФОП ОСОБА_11 вказано ТОВ «Ранок» про необхідність виїзду на означену ним земельну ділянку в межах укладеного між ними договору та здійснення заходів із збору врожаю соняшника. Працівники ТОВ «Ранок» з використанням сільськогосподарської техніки ТОВ «Ранок» збирали врожай соняшника ФОП ОСОБА_11 , коли працівники поліції вилучили та арештували техніку, мотивуючи це проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом самовільного зайняття земельної ділянки із кадастровим номером :05:000:0028 та земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0085.
Про взаємовідносини між ТОВ «Ранок» та ФОП ОСОБА_11 обумовлених договором про надання послуг було вказано слідству під час допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , однак сторона обвинувачення продовжує ігнорувати цей факт та не перевіряє ці обставини.
В тексті повідомлення про підозру ОСОБА_5 інкриміновано вчинення самовільного заняття земельних ділянок у вигляді їх використання у своїх потребах шляхом посіву, обробки та вирощування технічної сільськогосподарської культури - соняшника.
Разом з тим, матеріали кримінального провадження не містять відомостей, які б' свідчили що в квітні 2020 року саме ОСОБА_5 здійснив посів, обробку та вирощування соняшника - це є також припущенням сторони обвинувачення і не узгоджується із відомостями викладеними у протоколі допиту ОСОБА_10 від 03.09.2020 та договором від 01.04.2020 між ФОП ОСОБА_11 та AT «Новоселівський ГЗК» щодо знешкодження бур`яну на земельній ділянці із кадастровим номером :05:000:0028.
Таким чином, сторона захисту вважає повідомлення про підозру ОСОБА_5 передчасним, необгрунтованім, безпідставним, таким, що не підкріплене доказами та не підтверджене матеріалами кримінального провадження.
Крім того, сторона захисту звернулася до Харківського Науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса із заявою про проведення комісійної судової інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні №00000110 від 27.08.2020.
Відповідно до висновку якої проведення заходів направлених на збір технічної сільськогосподарської культури - соняшника із земельних ділянок з кадастровим номером, :05:000:0028 (землі промисловості) та площею 2,071 га з кадастровим номером :05:000:0085 (землі резерву) не можна вважати самовільним заняттям.
Також експертами встановлено, що необхідність проведення робіт на земельних ділянках з кадастровими номерами :05:000:0028, :05:000:0085 після збирання технічної сільськогосподарської культури - соняшника, з метою приведення цих ділянок у стан придатний для їх безпосереднього цільового використання, а саме - проведення вскришних робіт з метою, добування корисних копали (земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0028) та сільськогосподарських робіт (земельна ділянка з кадастровим . номером :05:000:0085) - відсутня. Так само відсутня й потреба у проведенні заходів з рекультивації вказаних земельних ділянок.
Крім того, експертами визначено, що безпосередньо після збирання технічної сільськогосподарської культури - соняшника земельні ділянки з кадастровими номерами :05:000:0028, :05:000:0085 можна використовувати за своїм цільовим призначенням, а сам комплекс заходів з обробки земельних ділянок (посів, обробка, вирощування соняшника) не призводить до порушень поверхневого шару грунту та не заподіює шкоди власникам або користувачам земельної ділянки.
Тобто, посів, обробка, вирощування та збирання сільськогосподарської культури - соняшника є одним із способів знешкодження та запобігання розповсюдженню бур`яну, застосування якого не шкодить земельним ділянкам та не може нанести матеріальної шкоди власнику або користувачу (висновок від 22.12.2020).

Таким чином, сторона захисту не погоджується із твердженнями, викладеними у повідомленні про підозру від 08.10.2020, тому що вони не відповідають фактичним обставинам, які мали місце в дійсності, не свідчать про об`єктивність досудового слідства, а докази, якими обгрунтовується підозра є неналежними, недопустимими, недостовірними та недостатніми, що в цілому свідчить про необґрунтованість повідомлення про підозру.

Також із скарги слідує, що Закон не містить однозначних вказівок на те, на якому саме етапі кримінального провадження має бути повідомлено про підозру, орієнтуючи слідчого на фактичні обставини справи - тоді, коли буде достатньо доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості, на момент повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення необхідна наявність такої системи доказів, яка виключала б будь-які сумніви щодо того, що кримінальне правопорушення справді відбулося; що кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; що діяння підозрюваного містить склад конкретного кримінального правопорушення; що відсутні обставини, які виключають її відповідальність тощо.

Згідно із ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не можу бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Тому, зважаючи на викладене, ОСОБА_5 просить свою скаргу задовольнити.

Прокурор, слідчий просили відмовити у задоволенні скарги з таких підстав.

КПК України не визначає ні поняття обґрунтованої підозри, ні її критеріїв. Разом з тим положення ч. 2 ст. 8 КПК України зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що стала частиною національного законодавства.
Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90, «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.94, зазначено, що під «обґрунтованою підозрою» необхідно розуміти існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. Водночас в остатньому рішенні ЄСПЛ навів важливий критерій обґрунтованості підозри та її відмежування від кінцевого обвинувачення. Суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що необхідні для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Тобто, для вирішення питання щодо обґрунтованості підозри оцінка наданих слідчому судді доказів повинна здійснюватися не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, а з тією метою, щоб визначити ймовірність причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також те, чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Крім того, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті. На підставі розумної оцінки здобутих у сукупності доказів він повинен тільки визначити, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення ймовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.
Крім того, повідомлення про підозру це процесуальна дія слідчого або прокурора, яка ґрунтується на наявності в органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення та є поєднаною із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності в них повноважень на прийняття такого рішення.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що на час повідомлення про підозру ОСОБА_5 були наявні достатні докази для його підозри у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ч. 2 ст. 197-1 КК України, а саме: показання представника АТ «Новоселівський гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_10 щодо виявлення факту вирощування сільськогосподарських культур на земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:0028 на території Іванівської сільської ради Красноградського району Харківської області, яка на правах оренди перебуває у користуванні АТ «Новоселівський ГЗК»; свідчення мешканців сіл Іванівське та Берестовенька Красноградського району ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які надали показання про те, що бачили навесні 2020 року сільськогосподарську техніку у вигляді тракторів, комбайнів та вантажних автомобілів з логотипами ТОВ «Ранок» за допомогою яких невідомими їм особами оброблялася вказана земельна ділянка; огляд земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0028, проведений 09.09.2020, під час якого за участю головного спеціаліста відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області ОСОБА_15 та ФОП ОСОБА_16 , яка має відповідний дозвіл на проведення землевпорядних робіт та послуг, здійснювалося фіксування меж земельної ділянки та обчислення площі наявних на ній посівів соняшнику; огляд земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0028, проведений 16.09.2020, під час якого було виявлено два комбайни марки «New Holland» та три автомобілі марки «КАМАЗ», а також працівників ТОВ «Ранок, котрі з використанням вказаної техніки здійснювали збирання врожаю соняшнику та його перевезення (з пояснень останніх за вказівкою ОСОБА_5 ) до виробничих об`єктів зазначеного підприємства; лист Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 16.09.2020 щодо розрахунку шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття та використання земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0085 та :05:000:0028.
Інші обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребували перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування. Отже, було дотримано вимоги КПК України, а в розумінні практики ЄСПЛ існувала обґрунтована підозра.
Посилання ж підозрюваного у поданій скарзі на необґрунтованість підозри через такі підстави як начебто відсутність ознак для кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 197-1 КК України, оскільки не встановлені інші особи, а факт їх існування з тверджень підозрюваного наявний виключно у тексті повідомлення про підозру та не підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження - не відповідає дійсності з огляду на наявність у матеріалах досудового розслідування свідчень самого ОСОБА_5 про те, що вказівки по збиранню врожаю соняшнику на самовільно зайнятих земельних ділянках він отримував від власників ТОВ «Ранок», зокрема ОСОБА_17 , що свідчить про причетність останніх до вчиненого злочину. У зв`язку з викладеним для підтвердження означених фактів матеріали досудового розслідування щодо невстановлених на даний час осіб виділені в окреме провадження.

Мається в матеріалах кримінального провадження і висновок судової економічної експертизи від 28.12.2020 №СЕ-19/121-20/22662-ЕК, проведеної Харківським НДЕКЦ МВС України, відповідно до якої ОСОБА_5 завдав майнової шкоди державі в розмірі 3 795 681, 27 гривень.

Решта тверджень ОСОБА_5 щодо необґрунтованості повідомлення йому про підозру жодним чином не має правовим наслідок скасування пред`явленої підозри.

Крім того, підозрюваним недотримано процесуальних строків подання скарги на скасування повідомлення про підозру, визначених ч. 1 ст. 304 КПК України, а саме протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Так, відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України скарга на повідомлення слідчого про підозру може бути подана після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Тобто право на подання скарги виникло у підозрюваного 09.12.2020 і той протягом десяти днів, а саме до 19.12.2020 включно, мав право подання відповідної скарги. Однак скарга була подана до суду лише 25.12.2020, вже після спливу процесуальних строків для оскарження. Окрім цього, 28.12.2020 ОСОБА_5 згідно ст. 278 КПК України було складено та вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 2 ст. 197-1 КК України. Тобто повідомлення ОСОБА_5 про підозру від 08.10.2020 наразі втратило своє правове значення та не може бути предметом оскарження.

Крім того, 28.12.2020 року стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано матеріали кримінального провадження для ознайомлення. Вислухавши учасників судового розгляду та перевіривши надані ними докази, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із даної скарги слідує, що сторона захисту не погоджується із твердженнями, викладеними у повідомленні про підозру від 08.10.2020, тому що вони не відповідають фактичним обставинам, які мали місце в дійсності, не свідчать про об`єктивність досудового слідства, а докази, якими обгрунтовується підозра є неналежними, недопустимими, недостовірними, недостатніми, що в цілому свідчить про необґрунтованість повідомлення про підозру та відсутність складу злочину у діях ОСОБА_5 .

В той же час сторона обвинувачення надала докази винуватості ОСОБА_5 та повідомила про завершення досудового розслідування, і надання доступу до матеріалів досудового розслідування відповідно до вимог ст. 290 КПК України.

Згідно вимог ч.1,2 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Приймаючи до уваги вищевикладене, доводи підозрюваного про відсутність в його діях складу злочину, так як зібрані докази під час досудового розслідування є неналежними, недопустимими, недостовірними, недостатніми, слідчий суддя не може прийняти до уваги, оскільки на стадії розгляду скарг, слідчим суддею не може надаватися оцінка допустимості та належності доказів.

Слідчий суддя роз`ясняє підозрюваному ОСОБА_5 положення ч.3 ст. 89 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Керуючись ст. ст. 303-309 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Відмовити підозрюваному ОСОБА_5 у задоволенні скарги про скасування повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України в кримінальному провадженні №00000110 від 27.08.2020.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя