Справа № 129/1570/17
Провадження №11-кп/801/920/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянула матеріали кримінального провадження № 0000150 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 25.06.2020, якою обвинувальний акт за ст. 191 ч. 3, ст. 410 ч. 1, ст. 366 ч. 1, ст. 368 ч. 4, ст. 425 ч. 2 КК України щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставки Піщанського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 ,
- повернуто прокурору.
Згідно ухвали суду, допущено порушення вимог ч.4 ст. 291 КПК України, оскільки прокурором з обвинувальним актом було направлено до суду ще й витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань (арк. 50-54);

- в порушення вимог ч. 3, 4 ст. 291 та ст. 293 КПК України обвинуваченому ОСОБА_7 , копія обвинувального акту, яка була вручена обвинуваченому, прокурором не підписана, не зазначено кількість аркушів кожного додатку, доданого до обвинувального акту, не зазначені анкетні відомості потерпілого;

- в порушення вимог п.3 ч.2 ст.291 КПК України крім потерпілих вказано ще й представника потерпілого.

- в порушення вимог п.7 ч.2 ст.291 КПК України зазначено шкоду від одного злочину, а обвинувачується Мазур за рядом статей КК;

- порушено вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

- порушено порядок складання реєстру матеріалів досудового розслідування, а саме вказані відомості, які в силу ст. 109 КПК України не повинні бути вказані (рапорти, доручення про проведення досудового розслідування, повідомлення про початок досудового розслідування, доручення в порядку ст. 40, 41 КПК України, клопотання про тимчасовий доступ, тощо).

Не погодившись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить судове рішення про повернення прокурору обвинувального акту скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

На думку прокурора, обвинувальний акт містить усі перелічені відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України. Обставини, які, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, викладено в обвинувальному акті чітко і конкретно. При цьому, наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а ухвала Немирівського районного суду Вінницької області не містить жодного висновку про невідповідність обвинувального акту хоча б одній з вимог кримінального процесуального Кодексу України.
Адвокат ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала свої заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просила ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, адвоката та обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вправі з підготовчого судового засіданні повернути обвинувальний акт прокурору у випадку якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України.
Будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту, з урахуванням стадії судового розгляду підготовче судове засідання, є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.
З огляду на викладене, суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору, оскільки будь-яких суттєвих та істотних порушень вимог ст. 291 КПК України при його складанні суд не навів.
Крім того, як вбачається з оскаржуваного судового рішення, суд, повертаючи прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 для усунення недоліків, послався на те, що порушено порядок складання реєстру матеріалів досудового розслідування, а саме вказані відомості, які в силу ст. 109 КПК України не повинні бути вказані (рапорти, доручення про проведення досудового розслідування, повідомлення про початок досудового розслідування, доручення в порядку ст. 40, 41 КПК України, клопотання про тимчасовий доступ, тощо).
Посилання суду в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали на неправильність складання реєстру матеріалів досудового розслідування відомостей, як на підставу повернення обвинувального акту, - є помилковим, оскільки відповідно до вимог ч. 4 ст. 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування є лише додатком до обвинувального акту, і його невідповідність вимогам КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Отже, поняття «обвинувачення» включає в себе такі складові елементи як виклад фактичних обставин кримінального провадження та формулювання обвинувачення.
З матеріалів розглядуваного кримінального провадження убачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 191 ч. 3, ст. 410 ч. 1, ст. 366 ч. 1, ст. 368 ч. 4, ст. 425 ч. 2 КК України, вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 291 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, розмір процесуальних витрат тощо викладено чітко і конкретно.
Що стосується обвинувального акту щодо ОСОБА_7 то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Підстав стверджувати, що зміст обвинувачення ОСОБА_7 є неконкретним немає, а тому доводи, викладені в ухвалі Немирівського районного суду, про те, що недотримання вимог статті 291 КПК унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження та можливість забезпечення справедливого судового розгляду відповідно до Європейської конвенції з прав людини і є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, а тому ухвалу суду слід скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 містить усі відомості, визначені ч. 2 ст. 291 КПК України.
В обвинувальному акті, на сторінці 27, вказано потерпілу сторону, якою є військова частина - польова пошта НОМЕР_1 (юридична особа) та вказано представника цієї військової частини ОСОБА_9 , із зазначенням його даних та адреси проживання.
Посилання суду на те, що в обвинувальному акті не зазначені анкетні відомості потерпілого та в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України крім потерпілих вказано ще й представника потерпілого не ґрунтуються на нормах процесуального закону.
Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 291 КПК України, вказані вище реквізити мають бути зазначені в довідці про юридичну особу, яка додається до обвинувального акту, лише у разі, здійснення по відношенню до такої юридичної особи провадження. Військова частина - польова пошта НОМЕР_1 є потерпілою стороною та жодного провадження по відношенню до неї не здійснювалось.
Обвинувальний акт містить відомості про належність військової частини - польова пошта НОМЕР_1 до Збройних Сил України. Військова частина сформована на підставі директиви Генерального штабу України Збройних Сил України №0360 від 07.05.2014.
Під час проведення підготовчого засідання представником потерпілої сторони - військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_10 надано суду витяг з наказу про перейменування вказаної військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (без зміни статусу) у військову частину НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 153).
Крім того, тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_11 було надано доручення ОСОБА_12 як представника потерпілої сторони.
З чого слідує, що доводи суду про відсутність у справі відомостей щодо відсутність даних про потерпілого та невірність зазначення представника потерпілого є безпідставними.
Щодо решти мотивів суду то колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Обвинувальний акт містить відсутні підписи, а тому недоліки про кі вказує захист не гуртуються на матеріалах справи.
Окрім того, Суд вважає за необхідне звернути увагу, що з аналогічних підстав ухвалою Гайсинського районного суду від 23.01.2018 (т. 1 а.с. 174-175) обвинувальний акт вже повертався прокурору, однак ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21.03.2018 (т. 1 а.с. 204-206) рішення суду першої інстанції було скасовано та призначено новий судовий розгляд.
Положеннями ч. 3 ст.415 КПК України передбачено, що висновки і мотиви, з яких апеляційною інтанцією скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Керуючись ст. ст. 291, 404, 405, 407 КПК України
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 25.06.2020, якою обвинувальний акт за ст. 191 ч. 3, ст. 410 ч. 1, ст. 366 ч. 1, ст. 368 ч. 4, ст. 425 ч. 2 КК України щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4