Справа № 643/289/21
Провадження № 1-в/643/94/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Олійника О.О.,

при секретарі Свешнікової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання начальника Московського відділу поліції головного управління національної поліції в Харківській області Дводненка С. про вирішення питання про речові докази,-

В С Т А Н О В И В :

13 січня 2021 року на адресу суду Московського районного суду м. Харкова звернувся начальник Московського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області Дводненко С. із клопотанням про вирішення питання щодо речових доказів.

В обгрунтування зазначеного клопотання посилався на те, що, у вироці суду не вирішено питання щодо речового доказу - ножа, який був приєднаний до кримінальної справи в якості речового доказу постановою слідчого про приєднання до справи речових доказів від 16.02.1999 року та зданого до камери зберігання речових доказів Московського ВП ГУНП в Харківській області за квитанцією № 299 і стосовно якого у вироці суду від 12.04.2000 року немає ніяких вказівок, у кримінальній справі № 1-216/2000 р. за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання, призначене на 01.02.2021 року учасники процесу належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Будь яких заяв та клопотань від учасників процесу не надходило.

Згідно до ч. 1 ст. 411 КПК України (в редакції 1960 року), питання пов`язані з виконанням вироку суду, вирішуються у судовому засіданні за участю прокурора.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 411 України (в редакції 1960 року), в судове засідання, як правило, викликається засуджений, а за його клопотанням і захисник. Якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, викликається також при необхідності цивільний позивач і цивільний відповідач. Неявка цих осіб не зупиняє розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути клопотання про вирішення питання щодо речових доказів за відсутності учасників справи.

Вивчивши документи та матеріали, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання та які надані до суду, суд приходить до наступного.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 12.04.2000 року, ОСОБА_1 визнано винним за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 140 КК України та призначено покарання за ч. 2 ст. 141 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна; за ч. 2 ст. 140 КК України у вигляді двох років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна. В силу ст. 42 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна, у ВТК суворого режиму. Речові докази у справі: відро пластмасове, яке знаходиться в камері сховища Орджонікідзевського РВВС м. Харкова повернуто батькам ОСОБА_2 ; антену автомобільну вважати повернутою ОСОБА_3 ; ніж, який зберігається в Московському РВ знищити.

13 січня 2021 року на адресу суду звернувся начальник Московського відділу поліції головного управління національної поліції в Харківській області Дводненко С. із заявою про вирішення питання щодо речових доказів, а саме ножа, який був приєднаний до кримінальної справи в якості речового доказу постановою слідчого про приєднання до справи речових доказів від 16.02.1999 року та зданого до камери зберігання речових доказів Московського ВП ГУНП в Харківській області за квитанцією № 299 і стосовно якого у вироку суду від 12.04.2000 року немає ніяких вказівок, у кримінальній справі № 1-216/2000 р. за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, згідно довідки від 21 січня 2021 року, виданою Московським районним судом м. Харкова, матеріали кримінальної справи № 1-216/2000 за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була знищена за спливом строків зберігання у 2009 році, відповідно до Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строку зберігання (наказ ДСА України № 1087 від 06.01.2006 року).

При розгляді клопотання судом застосовуються норми КПК України в редакції 1960 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України /в редакції 1960 року/ питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.

Відповідно до п. 9 ст. 324 КПК України (в редакції 1960 року), суд при ухваленні вироку повинен вирішити питання про долю речових доказів.

Як вбачається зі змісту вироку Московського районного суду м. Харкова від 12.04.2000 року, копію якого разом з довідкою про знищення справи було досліджено у судовому засіданні, у кримінальній справі № 1-216/2000 за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів передбачених ч. 1 ст. 141, ч. 2 ст. 140 КК України, питання про долю речових доказів було вирішено у резолютивній частині вироку. Зокрема, прийнято рішення і про долю речового доказу - ножа, який було вирішено знищити.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання начальника Московського відділу поліції головного управління національної поліції в Харківській області, у звязку з тим, що питання з яким звернувся автор вказаного клопотання було вирішено у вироку Московського районного суду м. Харкова від 12.04.2000 року у справі № 1-216/2000, шляхом знищення ножа, як речового доказу.

Керуючись ст.ст. 324, 330, 409, 411 КПК України 1960 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання начальника Московського відділу поліції головного управління національної поліції в Харківській області щодо вирішення питання про долю речового доказу ножа у справі № 1-216/2000 за вироком Московського районного суду м. Харкова від 12.04.2000 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя - О.О. Олійник