УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/11746/20

Провадження № 1-в/638/757/20

20.11.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю представника заявника ОСОБА_4

з участю засудженого ОСОБА_5

з участю захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_5 , 1983 року народження, про умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 , 1983 року народження, звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з поданням про умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 Кримінального кодексу України.

Представник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив суд відмовити у його задоволенні з мотивів необґрунтованості.

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просили суд задовольнити клопотання, оскільки сумлінною працею та ставленням до праці засуджений довів своє виправлення.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.

Вивченням матеріалів особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_5 вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10 липня 2018 року визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 286 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки, згідно ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднане покарання, невідбуте за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.12.2013 року у вигляді 6 місяців позбавлення волі, і остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05.09.2019 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_7 задоволено частково: вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10 липня 2018 року у відношенні ОСОБА_5 змінено: відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 21 лютого 2016 року (з дня фактичного його затримання), зарахувавши йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21 лютого 2016 року по 30 серпня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; зарахувати у строк відбування покарання, за цим вироком, строк попереднього ув`язнення з 31 серпня 2018 року по 19 березня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; з 20 березня 2019 року по 05 вересня 2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в решті вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10 липня 2018 року залишити без змін.

Початком строку відбування покарання є 21.02.2016 року, а кінцем строку відбування покарання 27.02.2022 року. В місцях позбавлення волі знаходиться з 02.03.2016 року, під час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» вимог режиму тримання не порушував, не заохочувався, до праці не залучався.

Вивченням даних про особу засудженого та даних, що характеризують засудженого під час відбування ним покарання, встановлено наступне.

З 04.10.2018 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)». Наразі переведений для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)».

За період відбування покарання допустив порушення вимог режиму відбування покарання, за що покараний у дисциплінарному порядку. На даний час характеризується позитивно, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Був заохочений адміністрацією установи.

Працевлаштований на виробництві установи на посаді «підсобний робітник». Приймає активну участь у суспільно - корисній праці. Проявляє ініціативу у виконанні робіт з благоустрою відділення та прилеглої території, зразково виконує цю роботу, надає допомогу у оформленні наочної інформації. До праці ставиться сумлінно, чесно виконує свої трудові обов`язки. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується у роботі та побуті, здійснює за ними належний догляд. Виконує роботи із самообслуговування. Не допускає порушень вимог правил пожежної безпеки і правил безпеки праці. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, має позитивну соціальну спрямованість, подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, побачень, прагне до підвищення загальноосвітнього рівня, займається самоосвітою, читає художню та духовну літературу, участь у роботі самодіяльних організацій не приймає, однак проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи.

Згідно медичної довідки працездатний, під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував.

Згідно характеристики від 29.11.2019 року засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, не приймає участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, до складу ради колективу засуджених відділення не входить, на профілактичному обліку не перебуває. Вимог режиму відбування покарання не порушував, адміністрацією установи не заохочувався.

Має заохочення подяку від 21.01.2020 року та від 04.08.2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» запровадження даного правового інституту, має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої статтею 50 Кримінального кодексу України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у вказаній постанові в пункті 17, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до частини 2 статті 81 Кримінального кодексу України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки, тобто активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання тощо.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком. Під час прийняття рішення про застосування умовно-дострокового звільнення, повинна вивчатися поведінка засудженого протягом усього строку відбування покарання, його ставлення до вчиненого та до режиму відбування покарання, активну участь у суспільному житті установи виконання покарань.

Відповідно до частини 3 статті 6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з частиною 1 статті 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Застосовані до засудженого ОСОБА_5 заохочення, такі як «виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання трудового розпорядку та вимог безпеки праці» мають місце лише у 2020 році, хоча засуджений відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» з 04.10.2018 року, а тому викликають сумнів у доведенні виправлення засудженого.

За весь час перебування в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25) засуджений ОСОБА_5 позитивно не характеризувався і лише згідно характеристик 2020 року засуджений проявляє готовність до самокерованої правослухняної поведінки, раніше ж характеризувався посередньо, заохочень не мав.

Також матеріали особової справи засудженого містять особовий рахунок по заробітній платі №1321, з якого вбачається, що у 2018 році засуджений працював: у жовтні 3 дні, у листопаді 9 днів, у 2019 році засуджений працював: у квітні 7 днів, травні 25, червні 20, листопаді 5, грудні - 6 днів.

Ці факти не дають достатніх підстав дійти твердого переконання та висновку про те, що засуджений за весь період відбування даного покарання довів своє виправлення, а тому суд вважає, що матеріали особової справи засудженого містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на даний час не можливо прийняти рішення щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 в порядку, визначеному статтею 81 Кримінального кодексу України, адже переконаності в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, немає, а тому подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 537 ч. 1 п. 2, ч. 4 ст. 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , 1983 року народження, про умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 Кримінального кодексу України, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з моменту оголошення.

Головуючий