Справа №:755/7376/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И

"15" липня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з вказаною скаргою, в якій просить повернути майно, яке було тимчасово вилучено 13.06.2019 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: жорсткий диск WD Red WF20EFRX; жорсткий диск Seagate S/N: SЕ10РХХ9; планшет Samsung Tab Pro 8/4, S/N: RF2F20NQRWV; ноутбук НР Pavilion dv6, HSTNN-E05C; ноутбук Samsung S/N ZN7093HZ300055E; ноутбук НР Pavilion dv4i-21000, Sеrіаl: CND014164N; флеш-накопичувач Місrо SD, 4 GВ; банківська картка Приват Банк НОМЕР_1 ; банківська картка Приват Банк НОМЕР_2 ; банківська картка Приват Банк НОМЕР_3 ; банківська картка Ваnk оf Аmеrіса НОМЕР_4 ; банківська картка Ваnk оf Аmеrіса НОМЕР_5 ; банківська картка Приват Банк НОМЕР_6 ; картка МАХІ ЕSРRІТ 933434; флеш-накопичувач Silicon Power 16 gb; зовнішній диск My Passport WX41AS3V5350.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в жодне з призначених судових засідань не з`явився, повідомлявся належним чином за адресою зазначеною у скарзі, інші засоби зв`язку у скарзі не вказав, причини неявки суду не повідомив.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність особи, яка її подала.

Слідчий суддя дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

28.05.2019 року слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного місця проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, як-то: банківських карток, карток платіжних систем, комп`ютерної техніки, системних блоків, серверного обладнання, ноутбуків, планшетів, жорстких дисків, флеш накопичувачів, інших носіїв інформації, wi-fi роутерів, маршрутизаторів, мобільних телефонів, грошових коштів, чорнових записів, сім-картк, квитанцій, а також інших речей та документів, які є знаряддям такого кримінального правопорушення.

13.06.2019 року було проведено обшук та вилучено майно, зокрема: 2 жорсткі диски, планшет, 3 ноутбуки, 2 флеш-накопичувача, 6 банківськи карт, карту MAXI ESPRIT та зовнішній диск.

15.07.2019 року слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 визнано в якості речового доказу у кримінальному провадженню у т.ч. жорсткі диски, планшет, ноутбуки, флеш-накопичувача, банківські карти, карту MAXI ESPRIT та зовнішній диск.

З указаного процесуального рішення слідчого убачається, що вилучене майно під час обшуку визнано речовими доказами, так як відповідає критеріям ст. 98 КПК України, що указує на те, що з моменту визнання цього майна саме речовим доказом, таке майно можливо ідентифікувати, як саме те, яке дозволив ухвалою від 28.05.2019 року відшукувати слідчий суддя, тобто, як дані на яких містяться відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення та які можуть слугувати доказами у вказаному кримінальному провадженні, а також інші дані, які можуть бути використані в ході досудового розслідування.

При цьому слід зауважити, що Кримінальний процесуальний Кодекс України розділяє поняття «тимчасово вилученого майна» та «майна до якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку».

Так, згідно ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

В свою чергу, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України майном до якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку є вилучені речі та документи, які входять до переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та/або відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Особа, яка подала скаргу, у ній посилається на неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами Кримінального процесуального Кодексу України.

Але, стаття ст. 303 КПК України, яка містить в собі виключний перелік дій та бездіяльності слідчого, що може бути оскаржена під час досудового розслідування, вказує на те, що під час досудового розслідування може бути оскаржена лише бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні саме тимчасово вилученого майна, подання ж скарги на неповернення «майна до якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку» цією статтею Кодексу не передбачено.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені положення закону, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, зважаючи на неявку в судове засіданні сторони кримінального провадження, яка подала дане клопотання, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 22, 26, 167-169, 171, 173, 236, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя