Провадження №1-кс/463/238/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова
Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника адвоката ОСОБА_3 розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 поданої в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні , -
в с т а н о в и в:

До суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 поданої в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні.
Скаргу мотивує тим, що ОСОБА_4 була подана заява про вчинення кримінальних правопорушень. Вказані відомості були внесені до ЄРДР. Слідчому ТУ ДБР у м. Львові було скеровано клопотання про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000358 від 01 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України. Вважає, що вказаними незаконними, на думку скаржника, діями працівників поліції їй була спричинена значна матеріальна та моральна шкода. 21.12.2020 року слідчим ТУ ДБР у м. Львові була винесена постанова про відмову у визнанні її потерпілою в кримінальному провадженні № 0000358 від 01 квітня 2020 року. Вважає таку постанову неправомірною, оскільки вказаними кримінальними правопорушеннями їй була спричинена значна моральна шкода та матеріальна шкода, а відтак адвокат ОСОБА_3 вимушений звернутися з скаргою в інтересах ОСОБА_4 в суд, просить скаргу задоволити. Крім того просить зобов`язати слідчого вручити їй пам`ятку про права та обов`язки потерпілої.
В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав в повному обсязі та просив задоволити її покликаючись на докази,які містяться в матеріалах вказаної скарги.
Слідчий ТУ ДБР у м. Львові в судове засідання не з`явився, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги. Своїм клопотанням поданим на адресу суду просить розглядати скаргу без його участі.
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступних висновків:
Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно з ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів скарги та постанови про відмову у визнанні потерпілою, ОСОБА_4 зверталася з заявою про вчинення стосовно неї кримінального правопорушення. Вказані відомості були внесені до ЄРДР органом досудового розслідування. Слідчому ТУ ДБР у м. Львові було скеровано клопотання про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000358 від 01 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України , однак згідно постанови слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові їй було відмовлено, оскільки вона не довела фактів спричинення ні матеріальної, ні фізичної, а ні моральної шкоди., крім того не з`явилася на допити в якості свідка у кримінальному провадженні
У відповідності до п.33 рішення ЄСПЛ «Шмалько проти України та п.44 рішення ЄСПЛ «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст.. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності,яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.
Зважаючи на той факт, що у заяві про вчинення злочину та з матеріалів самої скарги та постанови про відмову у визнанні потерпілою досліджених в судовому засіданні вбачається ймовірність завдання останній,як і матеріальної так і моральної шкоди згаданим кримінальним правопорушенням, а саме втратою працівниками правоохоронних органів правовстановлюючих документів, що їй належать про що в своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення чітко вказувала заявник, відтак керуючись принципом змагальності, вважаю, що скаргу слід задоволити частково, а саме: скасувати постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000358 від 01 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.
Що ж стосується прохальної частини скарги щодо зобов`язання слідчого ТУ ДБР у м. Львові про вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілої, то слід зазначити, що слідчий суддя не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, у тому числі і функцію процесуального керівництва досудового розслідування, а також втручатись у закріплену ст. 40 КПК України процесуальну самостійність слідчого,а тому така вимога не підлягає до задоволення.
Керуючись вимогами статей,22,26,220,221,303,306,309,372 КПК України, -

ухвалив:
Скаргу задоволити частково.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000358 від 01 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України
Зобов`язати слідчого ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 , або іншого слідчого який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000358 від 01 квітня 2020 року повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 про визнання її потерпілою із врахуванням обставин зазначених у вказаній ухвалі.
В решті вимог-відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1