УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000195 від 16.04.2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 07.10.2010 Ренійським районним судом Одеської області за ст. 186 ч. 2 КК України до позбавленням волі на строк 4 роки, звільненого 07.10.2014 по відбуттю строку покарання, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання з боку сторони обвинувачення.
Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000195 від 16.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 310 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку квітня 2020 року, більш точна дата слідством не встановлена, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення умисного, корисливого злочину на шлях виправлення не став, при невстановлених слідством обставинах, керуючись корисливим мотивом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків, вступив у злочинну змову з раніше знайомим йому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та іншою невстановленою особою, діючи спільно, заздалегідь розподіливши між собою ролі з метою заволодіння майном ОСОБА_9 під приводом продажу автомобіля «Ніссан Альмера» 2006 року випуску за 3500 доларів США.
З метою реалізації злочинного умислу на вчинення розбійного нападу, усвідомлюючи незаконність своїх дій ОСОБА_5 запропонував потерпілому ОСОБА_9 придбати автомобіль «Ніссан Альмера» 2006 року випуску за 3500 доларів США. На пропозицію ОСОБА_10 потерпілий погодився та запропонував останньому домовитись про зустріч з власником зазначеного автомобіля.
В подальшому, 12.04.2020 приблизно о 14:30 потерпілий ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_5 та на автомобілі потерпілого «Рено Кенгу», 2000 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 направились у заздалегідь обумовлене з ОСОБА_7 , місце, а саме: с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, магазин «М`ясо», що по вул. Пастера, 38.
Приїхавши до вказаної адреси, потерпілий ОСОБА_9 припаркував свій автомобіль «Рено Кенгу», неподалік заправки «МОТТО» та пішки разом з ОСОБА_5 направились до зазначеного магазину «М`ясо», де їх очікував ОСОБА_7 , який представився ім`ям ОСОБА_11 .
Реалізовуючи спільний умисел на вчинення розбійного нападу, ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) повідомив потерпілому, що автомобіль знаходиться неподалік та точне місце він вкаже візуально. По прибуттю до буд. 10 по вул. Будьонного в с. Нерубайське, ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_9 почали очікувати прибуття автомобіля.
Через декілька хвилин до автомобіля потерпілого підійшли двоє невстановлених чоловіків, в ході досудового розслідування було встановлено серед них ОСОБА_8 , а на обличчі в них були одягнуті медичні маски.
В подальшому, відповідно до узгодженого плану та відведених ролей ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення розбійного нападу, усвідомлюючи незаконність своїх дій, діючи за попередньою домовленістю і згодою між ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановленим досудовим розслідуванням чоловік, наніс удар в область голови потерпілому ОСОБА_9 та погрожуючи фізичною розправою, приставив ніж до тулуба, розірвавши при цьому куртку потерпілого, а ОСОБА_8 та інший невстановлений досудовим розслідуванням чоловік, погрожуючи предметами, ззовні схожими на ножі, почали вимагати у потерпілого грошові кошти.
Продовжуючи свій умисел направлений на заволодіння майном ОСОБА_9 погрожуючи застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ОСОБА_8 та невстановлений досудовим розслідуванням чоловік, заволоділи грошовими коштами, які належать ОСОБА_9 в розмірі 90000 гривень (купюрами номіналом в 500 гривень в кількості 100, та купюрами номіналом в 200 гривень в кількості 200шт.), шкіряним гаманцем коричневого кольору вартістю 400 гривень, в якому знаходились 2 банківські карти банку «ПриватБанк», а також розкладним ножом потерпілого, з рукояткою чорного кольору вартістю 1000 гривень.
Після чого, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з невстановленим досудовим розслідуванням чоловіком побігли по вул. Будьонного в с. Нерубайське та разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що підставою для продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є ризики, які у відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України, встановлені під час застосування запобіжного заходу та до теперішнього часу не змінились. Крім того, продовження строку дії обов`язків обумовлюється необхідність проведення ряду процесуальних дій.
2. Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказавши, що підозрюваний не має намір впливати на потерпілого, відшкодував частину заподіяної шкоди, ризики відсутні.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
17.07.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для здоров`я особи, яка зазначала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Крім того, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.
4.2. Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.
Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 17.07.2020 відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.09.2020.
10.09.2020 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси було продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08.11.2020 року.
Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Враховуючи обґрунтованість підозри, з огляду на тяжкість інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187, КК України, а також тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги, також суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, не зменшився та продовжує існувати.
Враховуючи також те, що матеріали кримінального провадження містять анкетні дані потерпілого, який в подальшому, буде допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на потерпілого, схиляючи його до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, зокрема, його корисливий характер, а також враховуючи те, що останній не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 ..
4.3. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення, метою і підставою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є необхідність запобігання ризикам, а також виконання ряду процесуальних дій в рамках даного кримінального провадження.
Згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.09.2020 року, строк досудового розслідування кримінального провадження №0000195 від 16.04.2020 року було продовжено до 17.11.2020 року, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування, необхідно виконати ряд процесуальних дій.
Як вбачається з клопотання, в рамках кримінального провадження для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні необхідно: повторно допитати підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ; витребувати з експертних установ висновки експертиз, а саме: судово- трасологічну експертизу за експертною спеціальністю 4.2 « Дослідження знарядь, агрегатів, інструментів і залишених ними слідів, ідентифікація цілого за частинами» та судово-медичну експертизу; з урахуванням отриманих доказів вирішити питання щодо остаточної кваліфікації дій підозрюваних; скласти повідомлення про підозру в кінцевій редакцій та за виявленими обставинами допитати підозрюваних; в повному обсязі отримати характеризуючи дані щодо підозрюваних; виконати вимоги, передбачені ст. ст. 290, 291 КПК України, а саме: відкрити матеріали стороні захисту у кримінальному провадженні, а також скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі дії, необхідність у проведенні яких виникне в ході досудового розслідування.
Відтак, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
4.4. Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави є неможливим з огляду на те, що підозрюваний не має місця постійної роботи, а застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
Враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000195 від 16.04.2020 року - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 15 (п`ятнадцять) днів, до 17.11.2020 року, з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1