Номер справи 710/620/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

особи щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_5

його законного представника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в режимі відеоконференції з Дніпровською філією «Спеціальний заклад з надання психічної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», клопотання старшого слідчого криміналіста ВРЗСПЖЗО СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 лютого 2020 року за №0000054, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, непрацюючого, одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , який, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №81 від 19 лютого 2020 року, позбавлений здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, 01 лютого 2020 року близько 23 години 23 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території власного будинковолодіння, за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, які проявилися в результаті спільного розпивання алкогольних напоїв з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взявши до рук дерев`яну табуретку, яка стояла на кухні в будинку, наніс потерпілому ОСОБА_10 удар в життєво важливі органи, а саме в область голови, від якого потерпілий впав на коліна впершись об підлогу руками. Після цього, ОСОБА_5 декілька разів вдарив ОСОБА_10 правою ногою в область грудної клітки та живота, в результаті чого потерпілий ОСОБА_10 повністю впав на живі. В подальшому, ОСОБА_5 перевернув потерпілого ОСОБА_10 на спину та наніс йому декілька ударів кулаком правої руки в обличчя. Після отриманих ударів потерпілий ОСОБА_10 піднявся на коліна та виповз з кухні до веранди будинку, де ОСОБА_5 знову завдав йому декілька ударів правою ногою в область грудної клітки та живота, від яких потерпілий впав на живіт та втратив свідомість, після чого ОСОБА_5 затягнув закривавлене тіло ОСОБА_10 знову до кухні будинку.

В результаті вказаних незаконних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, а саме забиття мозкової речовини в області лівих і правих підкоркових ядер та в товщі його стовбурного відділу, крововиливи у шлуночках мозку, субарахноїдальні крововиливи півкуль головного мозку, а саме: на випуклій поверхні обох тім`яних часток та потиличної частки справа і скроневої частки зліва, перелом виличної дуги із крововиливом в прилеглі тканини, перелом кісток носу із кровотечею, травматична екстирпація 1, 2, 3, 5 зубів верхньої щелепи зліва із просяканням кров`ю даних областей, крововиливи на внутрішній поверхні м`яких тканин випуклої частини голови, а саме: лоб справа, тім`яна справа, центр тім`яно-потиличної, центр потиличної, потилична зліва, ліва лобно-скронева області, просякання кров`ю правого і лівого скроневих м`язів, рана в центрі тім`яної області (ближче до лобної), яка розташована на фоні садна із травматичною епіляцією волосся в його проекції та навколо якого є численні садни, суцільний синець обличчя, який розповсюджується на наступні ділянки обличчя: верхня частина правої щоки із захопленням правої виличної області, повіки правого ока, верхня і середня третини носу, повіки лівого ока, лоб зліва, ліва скронева із захватом завушної області, ліва вилична та практично вся ліва щока із саднами на своїй поверхні, суцільний крововилив білкової оболонки кута лівого ока, синці на лобі справа та на підборідді зліва із саднами на своїй поверхні, синці на кінчику носу, в області кута нижньої щелепи справа і на підборідді справа, суцільний синець верхньої губи із підлеглим по проекції крововиливом слизової оболонки, яка має розчавлення своєї поверхні та рану справа, яка переходить на шкіру даної губи, садни в правій і лівій лобно-тім`яній областях, в центрі лобу, на підборідді справа та в його центрі, суцільний синець нижньої губи із підлеглим по проекції крововиливом слизової оболонки, яка має розчавлення своєї поверхні, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №05-6-02/042 від 26 травня 2020 року, виникли від дії тупого твердого предмета, прижиттєві, по давнині спричинення, враховуючи дані судово-гістологічної експертизи, можуть відповідати проміжку часу, що рахувався десятками хвилин, можливо 1-3 години, перед моментом смерті та містять ознаку тяжкого тілесного ушкодження, а саме небезпека для життя. Смерть ОСОБА_10 перебуває в прямому причинному зв`язку із даними ушкодженнями.

Крім того, спричинив ряд інших тілесних ушкоджень, які приміняючи їх до живих людей, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, середнього ступеню тяжкості та легких тілесних ушкоджень, які не перебувають у причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_10 ..

Смерть ОСОБА_10 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася під оболонковою і внутрішньо мозковою кровотечею із забиттям мозкової речовини та отяготилася набряком із набуттям головного мозку.

Дії ОСОБА_5 мають ознаки суспільно-небезпечного діяння, яке кваліфікується як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за що передбачена відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст.115 КК України.

Слідчий, за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що він вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності.

Під час судового розгляду особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 , у присутності його законного представника та захисника, не заперечував обставин, які викладені у фабулі клопотання слідчого та проти застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру. Крім того пояснив, що дійсно 01 лютого 2020 року у нічний час він перебував за адресою свого місця проживання та разом ОСОБА_10 вживав алкогольні напої. В цей час до нього додому прийшла співмешканка потерпілого. Потім він пішов доїти корову, а ОСОБА_10 та його співмешканка залишилися в будинку. Коли він повернувся до будинку, співмешканки потерпілого вже не було, а в хаті був безлад. Потім він виявив відсутність своїх грошей у сумі 4000 гривень, які були в будинку. Він вирішив, що зазначені гроші взяла, співмешканка потерпілого, в зв`язку з чим пред`явив йому претензію щодо повернення викрадених коштів. З даної підстави у них виникла сварка в ході якої потерпілий взяв ножа, який лежав на столі, та хотів його поранити або вбити. Після цього він взяв стілець, на якому сидів, та вдарив потерпілого по голові ззаду, ісля чого той впав, а він продовжував наносити удари. Подальші свої дії він не пам`ятає, а коли прийшов до тями, то потерпілий вже був мертвий.

Законний представник та захисник проти задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим типом нагляду не заперечували. Разом з тим, захисник зауважив, що на його думку обставини суспільно небезпечного діяння вчиненого ОСОБА_5 , кваліфіковано не вірно, та вважає, що в даному випадку має місце умисне вбивство при перевищенні меж необхідної самооборони, та просив надати відповідної кваліфікації діям його підзахисного.

Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні надала покази, що вона офіційно була дружиною потерпілого, але спільно з останнім вже тривалий час не проживає. Щодо обставин вбивства її колишнього чоловіка нічого пояснити не може, так як даної події не бачила. Вважала за доцільне задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру.

Свідок ОСОБА_11 під час судового розгляду надала покази, що вона раніше проживала в будинку ОСОБА_10 та була наймачем, оскільки сплачувала йому 200 гривень в місяць за проживання, а також сплачували комунальні послуги. Дійсно 01 лютого 2020 року у вечірній час вона прийшла до ОСОБА_5 за запрошенням ОСОБА_10 , який просив його забрати так, як перебував у стані сп`яніння. У ОСОБА_5 вдома вона перебувала близько 2 годин, мила посуд та спостерігала як вони з ОСОБА_10 вживали горілку. Потім вона пішла додому, а ОСОБА_10 залишився вдома у ОСОБА_5 , оскільки останній повідомив, що вони продовжать вживати горілку. За час перебування вдома у ОСОБА_5 жодних конфліктів не виникало та ОСОБА_10 ніяких грошей їй не давав. Інших осіб у ОСОБА_5 в будинку, коли вона уходила з нього, не було. Обставини вбивства ОСОБА_10 їй невідомі, оскільки свідком даної події не була.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 під час судового розгляду надали покази, що вони були запрошені працівниками поліції були присутніми в якості понятих під час проведення слідчої дії, а саме слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 щодо відтворення події вбивства ОСОБА_10 . Слідчий експеримент відбувався за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 . В ході проведення даної слідчої дії ОСОБА_5 розповів та показав на місці обставини вбивства ОСОБА_5 . При цьому, до ОСОБА_5 під час вказаної слідчої дії будь-якого фізичного та психічного тиску, а також інших протиправних дій зі сторони працівників поліції не застосовувалося. Добровільність та щирість ОСОБА_5 під час проведення вказаної слідчої дії у них не викликало будь-яких сумнівів.

Крім того, під час судового розгляду прокурором надані письмові докази, які безпосередньо досліджені судом та у повній мірі підтверджують обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме:

- протокол огляду місця події від 02 лютого 2020 року з фототаблицею та компакт диском з відеозаписом, відповідно до якого, в ході проведення огляду місця події, а саме будинку АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_10 , а також вилучено: змиви речовини бурого кольору з порогу; змиви речовини бурого кольору з цегляної огорожі; зразки волосся з п`яти ділянок голови трупа; мікронакладення з лівої та правої рук трупа; зразки нігтьових пластин з лівої та правої рук трупа; шапку; наволочку; сокиру; мобільний телефон «Самсунг» (а.п.105-121);

- протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 від 03 лютого 2020 року, відповідно до якого, останній за місцем свого проживання, за участі понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , розповів про обставини вбивства ОСОБА_10 та показав механізм його вчинення (а.п.132-133);

- протокол огляду місця події від 02 лютого 2020 року з фототаблицею, відповідно до якого, ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції свій верхній одяг та пояснив, що у даному одязі він був одягнутий під час вбивства ОСОБА_10 (а.п.122-125);

- протокол огляду місця події від 03 лютого 2020 року, відповідно до якого, працівником поліції проведено огляд трупа ОСОБА_10 , під час якого вилучено: футболку чорного кольору; кофту на ґудзиках темно-синього кольору; кофту сіро-коричневого кольору; светр сірого кольору; нижню білизну; спортивні штани темно-синього кольору; штани темно-синього кольору; куртку коричневого кольору, а також відібрано папілярні візерунки слідів рук та долонь трупа (а.п.129-131);

- протокол огляду місця події від 03 лютого 2020 року з фототаблицею, відповідно до якого, ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції дерев`яну табуретку синього кольору та пояснив, що даною табуреткою він наносив удари ОСОБА_10 в область голови. Крім того, добровільно видав працівникам поліції ніж металевий з червоною ручкою та пояснив, що даним ножем ОСОБА_10 намагався нанести йому тілесні ушкодження (а.п.134-136);

- копію лікарського свідоцтва про смерть №042 від 03 лютого 2020 року, відповідно до якого, ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Причина смерті: «Малокровність внутрішніх органів. Травма голови, шиї і тулуба» (а.п.126);

- висновок експерта №05-6-01/046 від 04 лютого 2020 року, відповідно до якого, згідно даних судово-медичного огляду у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не виявлено (а.п.138);

- висновок експерта №05-1-08/69 від 19 лютого 2020 року, відповідно до якого, встановлено групу крові трупа ОСОБА_10 (а.п.129-130);

- висновок експерта №05-1-09/96 від 14 лютого 2020 року, відповідно до якого, встановлено групу крові ОСОБА_5 (а.п.150-151);

- висновок експерта №05-1-08/91 від 24 березня 2020 року, відповідно до якого, кров людини, знайдена на наволочці в будинку ОСОБА_14 , могла походити від трупа ОСОБА_10 (а.п.159а-161);

- висновок експерта №05-5-06/68 від 20 березня 2020 року, відповідно до якого, сліди крові у змиві з лівої руки підозрюваного ОСОБА_5 , може походити від крові потерпілого ОСОБА_10 (а.п.166-167);

- висновок експерта №05-1-08/90 від 18 березня 2020 року, відповідно до якого, сліди крові людини вилучені біля порогу будинку та з цегляної огорожі порогу могли походити від трупа ОСОБА_10 (а.п.172-174);

- висновок експерта №1/351 від 06 березня 2020 року, відповідно до якого, на поверхні предмету, ззовні схожого на ніж, слідів папілярних узорів не виявлено (а.п.179-184);

- висновок експерта №05-1-08/93 від 20 березня 2020 року, відповідно до якого, сліди крові людини на чорному чоботі, могли походити за рахунок крові потерпілого ОСОБА_10 (а.п.189-191);

- висновок експерта №05-1-08/92 від 20 березня 2020 року, відповідно до якого, сліди крові людини на сорочці, штанях спортивних, куртці, парі чобіт гумових, могли походити від трупа ОСОБА_10 (а.п.202-205);

- протокол огляду предметів від 04 березня 2020 року, відповідно до якого, слідчим проведено огляд електронного носія інформації з файлом з аудіозаписом. При прослуховуванні даного файлу встановлено, що чоловічий голос телефонує до служби поліції та в розмові повідомляє, що він поскандалив та прибив чоловіка, далі уточнює убив кулаком. Називає свої данні, як ОСОБА_5 , та дані потерпілого ОСОБА_15 (а.п.212-213);

- висновок експерта №05-5-06/81 від 25 березня 2020 року, відповідно до якого, при судово-медичній експертизі ножа, наданого на дослідження, крові не виявлено (а.п.221);

- висновок експерта №05-4-05/42 від 02 червня 2020 року, відповідно до якого, на підставі проведеної судово-медичної експертизи шкіряних клаптів від трупа ОСОБА_10 , експерт приходить до висновку, що ушкодження на шкіряному клапті виникло внаслідок дії твердого тупого предмета з обмеженою поверхнею в місці контакту, що в своєму складі мав тригранний кут; не виключається можливість виникнення ушкодження на шкіряному клапті внаслідок дії частини дерев`яного табурету, що наданий на експертизу (а.п.228-229);

- висновок експерта №05-6-02/042 від 26 травня 2020 року, відповідно до якого, смерть ОСОБА_10 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася під оболонковою і внутрішньо мозковою кровотечею із забиттям мозкової речовини та отяготилася набряком із набубнявінням головного мозку. На трупі виявлені численні тяжкі тілесні ушкодження, які виникли від дії тупого твердого предмета, прижиттєві, по давнині спричинення, враховуючи дані судово-гістологічної експертизи, можуть відповідати проміжку часу, що рахувався десятками хвилин, можливо 1-3 години, перед моментом смерті, є небезпечними для життя. Смерть ОСОБА_10 перебуває у прямому причинному зв`язку із даними ушкодженням. Також виявлені ушкодження, які відносяться до середнього та легкого ступеня тяжкості. В крові трупа виявлено етиловий спирт, кількість якого, примінюючи до живих людей, відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння. Тілесні ушкодження, які виявлені на трупі ОСОБА_10 , не могли виникнути за механізмом падіння останнього з положення стоячи або близького до такого (а.п.230-233).

Таким чином в судовому засіданні, шляхом дослідження доказів, встановлено, що 2 лютого 2020 року мало місце суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 115 КК, а саме - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, яке вчинено саме ОСОБА_5 .

При цьому суд не враховує позицію захисника, щодо наявності процесуальних порушень під час отримання деяких із доказів, зокрема з мотивів відсутності підтвердження повноважень конкретних слідчих на проведення слідчих дій, під час яких такі докази були отримані, в силу відсутності відповідних постанов. Вирішуючи питання щодо допустимості таких доказів, суд керується правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові ухваленій 19 травня 2020 року, при перегляді справи №490/10025/17провадження № 51-6116 км 19, згідно з п.19, якої, Суд не вважає, що відсутність постанови про визначення певного слідчого або прокурора сама по собі означає, що цей слідчий або прокурор не мав відповідних повноважень.

Також, суд не приймає до уваги версію сторони захисту про те, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння здійснюючи самозахист, захищаючись від дій ОСОБА_10 , який мав намір нанести йому тілесні ушкодження ножем.

Так, з протоколу огляду місця події від 03 лютого 2020 року з фототаблицею, вбачається, що ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції ніж металевий з червоною ручкою та пояснив, що даним ножем ОСОБА_10 намагався нанести йому тілесні ушкодження.

Вищевказаний ніж під час досудового розслідування був предметом дослідження експертів під час проведення судово-дактилоскопічної та судово-медичної експертиз, відповідно до висновків яких, на ньому слідів папілярних узорів та крові не виявлено, що об`єктивно спростовує версію ОСОБА_5 , про намагання Недопаса, спричинити йому цим ножем тілесні ушкодження.

Крім того, згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не виявлено.

Також така версія спростовується і вході аналізу пояснень самого ОСОБА_5 , щодо подальших подій, зокрема, щодо нанесення ним удару табуретом по задній частині голови Недопасу, що об`єктивно виключає факт його нападу в цей момент на ОСОБА_5 , оскільки з локалізації удару, вбачається, що ОСОБА_10 на момент нанесення йому удару табуреткою по голові був повернутий спиною до ОСОБА_5 . Крім тог, як пояснив сам ОСОБА_5 , після удару табуреткою, ОСОБА_10 вже не ніс ОСОБА_5 ніякої загрози, та не тримав у руках ножа, проте ОСОБА_5 продовжував протягом тривалого часу наносити йому численні удари, направлені у життєво важливі органи, зокрема і в голову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що версія сторони захисту про те, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння здійснюючи самозахист, оскільки ОСОБА_10 мав намір нанести йому тілесні ушкодження ножем, повністю спростовується матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, згідно правової позиції Європейського суду з прав людини викладеної у п.18 справи "G.v.France", п.39 "Halilovic v.Bosnia and Herzegovina", почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №81 від 19 лютого 2020 року, ОСОБА_5 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час, виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді органічного психічного розладу, набутого внаслідок перенесеної у минулому закритої черепно-мозкової травми та внаслідок тривалої алкогольної інтоксикації, з поступово прогресуючим перебігом, актуальною галюцинаторно-маячною (параноїдною) симптоматикою, грубими некомпенсованими психопатоподібними розладами збудливого типу, що супроводжуються нерізко-вираженими інтелектуально-мнестичнимим порушеннями та грубими розладами критичних і прогностичних функцій, що позбавило на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає підекспертному правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні.

З огляду на виявлені психопатологічні феномени, зокрема, зважаючи на наявність актуальної параноїдної симптоматики, враховуючи прояви грубої психопатоподібної поведінки збудливого типу, враховуючи відсутність будь-якого адекватного психіатричного супроводу за місцем проживання, особливості інкримінованих підекспертному дій, комісія вважає, що ОСОБА_5 виявляє клінічні ознаки активного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Наведені у вищевказаному висновку експертизи обставини надають суду достатні підстави визнати ОСОБА_5 неосудним.

Відповідно до дослідженого судом висновку стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №81 від 19 лютого 2020 року, на час вчинення суспільно небезпечного діяння та на час проведення експертизи ОСОБА_5 страждав на психічний розлад, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними. Тобто, у ОСОБА_5 встановлено наявність як медичного критерію (хронічне психічне захворювання), так і інтелектуальної й вольової ознак юридичного критерію (нездатність усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними).

Саме на підставі вказаних обставини, суд зробив висновок про вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння у стані неосудності та, як наслідок, необхідність застосування щодо останнього примусових заходів медичного характеру.

Разом із тим, враховуючи, що стан неосудності пов`язаний з відсутню у особи інтелектуальної та вольової ознак, з ним несумісні наявність у свідомості особи чітко сформованих мети й мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину, тому встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. Юридична оцінка суспільно небезпечному діянню в такому випадку повинна надаватись, виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне виключити з фабули обставин вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння, яка зазначена у клопотанні, посилання слідчого на форму вини ОСОБА_5 та мету, яку останній бажав досягти вчиняючи суспільно небезпечне діяння, а саме наступні речення: «маючи умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, діючи протиправно та цілеспрямовано, реалізуючи свій єдиний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 »; «для спричинення тілесних ушкоджень».

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії, або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусовий захід медичного характеру - госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Згідно ч.5 ст.94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічного хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікуванні в умовах суворого нагляду.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, пов`язане з позбавленням життя іншої людини, яке відповідно до ст.12 КК України (в редакції, чинній до 01 липня 2020 року) класифікується як особливо тяжкий злочин, у стані неосудності, при цьому, за своїм психічним станом потребує примусового лікування, суд вважає за необхідне застосувати щодо нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, яким є Дніпровська філія «Спеціальний заклад з надання психічної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України».

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати на проведення експертиз у загальній сумі 2380 гривень 91 копійка компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, дія якого закінчується 23 серпня 2020 року включно, слід продовжити до набрання даною ухвалою законної сили, задовольнивши заявлене прокрором клопотанняи

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.19, 92, 93, 94, 115 КК України, ст.124, 369-372, 512, 513, 516 КПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого криміналіста ВРЗСПЖЗО СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 лютого 2020 року за №0000054 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку вчиненням ним у стані неосудності суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психічної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», що розташований за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 84.

Продовжити строк запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психічної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», що розташований за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 84, до набрання даною ухвалою законної сили.

Судові витрати на проведення експертиз у загальній сумі 2380 гривень 91 копійка компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Речові докази:

1). Копію аудіо запису повідомлення ОСОБА_5 , яке надійшло 01 лютого 2020 року о 23 годині 23 хвилини на спецлінію «102» з номеру мобільного оператора НОМЕР_1 щодо вбивства ОСОБА_10 , яка знаходиться на електронному носії диску, залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

2). Чобіт; ніж; мобільний телефон з SIM картою, кришкою та батареєю; сокиру; спортивні штани; куртку; кофту; гумові чоботи; табуретку, які знаходяться на зберіганні в камері схову Шполянсьского ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області повернути ОСОБА_5 , передавши їх його законному представнику ОСОБА_6 ;

3). Три сліди папілярних візерунків; зразки волосся з п`яти частин голови трупа ОСОБА_10 ; зрізи нігтів з правої руки трупа ОСОБА_10 ; зрізи нігтів з лівої руки трупа ОСОБА_10 ; мікронакладення з правої руки трупа ОСОБА_10 ; мікронакладення з лівої руки трупа ОСОБА_10 ; змив речовини бурого кольору з цегляної огорожі порогу; шапку просякнуту речовиною бурого кольору; наволочку зі слідами речовини бурового кольору; зрізи нігтів з правої руки ОСОБА_5 ; зрізи нігтів з лівої руки ОСОБА_5 ; марлевий тампон зі змивами з лівої долоні ОСОБА_5 ; марлевий тампон зі змивами з правої долоні ОСОБА_5 ; речі з трупа ОСОБА_10 , які знаходиться на зберіганні в камері схову Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, - знищити.

Копію даної ухвали направити до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психічної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Головуючий ОСОБА_1