Справа № 401/310/20
Провадження № 1-в/401/57/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2020 р. м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя: ОСОБА_1

з участю:

секретар ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Світловодського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Кіровоградській області ОСОБА_4 ,

про вирішення питання про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року за № 2617-VIII щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання відносно засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженої 19 березня 2020 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю один рік, -

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2020 року провідний інспектор Світловодського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_6 звернулася до суду з поданням про вирішення питання про приведення вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 березня 2020 року у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року за № 2617-VIII (далі -Закон № 2617-VIII від 22.11.2018) щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання відносно засудженої ОСОБА_5 .

В обґрунтування подання зазначає, що вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 березня 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватою та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України останню звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

З 24 квітня 2020 року ОСОБА_5 перебуває на обліку в Світловодському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області.

01.07.2020 набрав чинності Закон № 2617-VIII від 22.11.2018, яким внесені зміни до ч. 1, 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із чим просить вирішити питання щодо зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженій ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення подання, зазначивши, що засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням, а тому приведення вироку у відповідність до вимог Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 фактично погіршить становище засудженої.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд подання без її участі, подання підтримує повністю. (а.с. 82)

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Неприбуття в судове засідання вказаних осіб, відповідно до ч.4 ст.539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши прокурора, вивчивши матеріали подання та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 березня 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватою та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень: за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів призначено остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України останню звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Вказаний вирок набрав законної сили 22 квітня 2020 року та був прийнятий до виконання Світловодським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області 24 квітня 2020 року.

Як вбачається з подання органу пробації, останнє подано до суду на підставі п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України, за якою під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 3 ст.74 КК України.

У поданні представник органу пробації просить вирішити питання щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому. При цьому орган пробації не навів конкретних вимог щодо виду та міри покарання, на яке він просить замінити призначене покарання.

За приписами ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст.72 цього Кодексу.

Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 з 01 липня 2020 року внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, яким таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Крім того, на час звернення з даним поданням до суду ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Таким чином, згідно Закону № 2617-VIII за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України, з 01 липня 2020 встановлений більш м`який вид покарання ніж був застосований до засудженої ОСОБА_5 , а саме обмеження вол. При цьому максимальна межа обмеження волі за ч.1 ст. 185 КК України встановлена на строк до 5 років, в той час як ОСОБА_5 засуджено до позбавлення волі на строк 1 (один) рік. В той час санкція ч. 2 ст. 185 КК України не змінилась та не передбачає можливість застосування більш м`якого покарання (штраф), максимальна межа застосування позбавлення волі залишено до 5 років.

Разом з тим, засуджена ОСОБА_5 покарання не відбувала, оскільки на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

У відповідності до ч. 2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

У відповідності до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тобто необхідно застосовувати найбільш сприятливий для винуватого закон із усіх, що були чинними у цей період.

Отже, з урахуванням правил ч. 3 ст.74 КК України та положень Закону № 2617-VIII, покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік ОСОБА_5 може бути замінено на обмеження волі строком на 5 років (максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону).

Щодо призначеного покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, суд зазначає, що останнє не перевищує максимальну межу, встановлену санкцією нового Закону.

Разом з тим, міра покарання це якісна і кількісна характеристика визначеного судом згідно із законом покарання за злочин. Таким чином, міра покарання охоплює не лише строк та розмір покарань, але і їхній вид та кількість, визначену судом.

З урахуванням змін внесених Законом № 2617-VIII до санкції ч. 1 ст.185 КК України пом`якшується вид покарання, однак, з урахуванням правил ч. 3 ст.74 КК України посилюється строк покарання.

Враховуючи, що максимальна межа покарання у виді обмеження волі, що може бути призначена за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, згідно Закону № 2617-VIII значно перевищує строк призначеного засудженому вироком суду покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку, що у даному випадку приведення вироку суду від 19 березня 2020 року у відповідність до вимог Закону № 2617-VIII погіршує становище засудженого.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування правил, встановлених ч. 1 ст.72 КК України.

Так, згідно ч. 6 ст. 72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу. В свою чергу можливість перерахування покарання за правилами, встановленими ч. 1 ст.72 КК України, можливе лише у разі відбуття засудженим частини покарання (ч. 3 ст. 74 КК України).

У даному випадку засуджена ОСОБА_5 покарання не відбуває, оскільки фактично звільнена від відбування покарання з випробовуванням за вироком суду, а тому відсутня можливість перерахувати відбуте нею покарання, а отже й застосовувати правила ч.1 ст.72 КК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання органу пробації.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 26, 372, 395, 535, 537, 539, КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Світловодського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області про вирішення питання про приведення вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 березня 2020 року у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року за № 2617-VIII щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженій ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з для її проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1