Провадження № 1-кп/161/1140/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 08 вересня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002369, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 10.08.2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє - 25.03.2019 Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України надано іспитовий строк 3 роки.
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2 ст.185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, 26.06.2020 близько 22.50 год., перебуваючи в приміщенні гуртівні «ПАККО №1808» ТзОВ «ГІППО», за адресою: м.Луцьк, вул.Ковелська, 68А, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав з полиці торгівельного залу пляшку віскі «Woodford Reserve», ємкістю 0,7 л, вартістю 665,30 грн, після чого пройшов поза касовими зонами, таким чином, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не закінчив його з причин, які не залежали від його волі, оскільки був виявлений та затриманий співробітниками охорони ТзОВ «ГІППО».
Таким чином, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст.15 ч.2 ст.185 ч.2 КК України, тобто таємно викрав чуже майно, вчинене повторно, вчинивши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, суду дав показання, що 26.06.2020 ввечері, в приміщенні гуртівні «ПАККО №1808» ТзОВ «ГІППО», за адресою: м.Луцьк, вул.Ковельська, 68А, намагався викрасти пляшку віскі та вийшов повз каси, однак був зупинений працівниками охорони магазину, коли намагався вийти. Вартості викраденого майна не заперечує. Збитки відшкодовані шляхом вилучення та повернення викраденого майна. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Письмовою заявою представника потерпілого стверджується факт відшкодування завданої шкоди, шляхом повернення вилученого майна, щодо покарання покладається на розсуд суду.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч.2 ст.185 ч.2 КК України, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.
При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України справи, суд відносить щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, має постійне місце проживання, представник потерпілого не наполягав на суворій мірі покарання, претензій матеріального характеру не має, оскільки викрадене майно вилучене працівниками поліції, та повернуто, при цьому, обвинувачений вчинив умисний корисливий злочин, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, вчинив новий злочин під час іспитового строку, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та підвищену суспільну небезпечність, тому суд, призначає покарання в межах санкції ст.15 ч.2 ст.185 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.71 КК України.
На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, залишити за належністю законному володільцеві та у матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.15 ч.2 ст.185 ч.2 КК України та призначити покарання 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 25.03.2019 3 роки 1 місяць позбавлення волі, остаточно визначити до відбуття ОСОБА_4 4 (чотири) роки 1 місяць позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази:
-лазерний диск залишити у матеріалах кримінального провадження;
-пляшку віскі «Woodford Reserve», ємкістю 0,7 л залишити за належністю законному володільцеві ТзОВ «ГІППО».
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1