Справа № 307/2491/20
Провадження №1-кп/307/808/20
УХВАЛА

02 жовтня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Тячів матеріали кримінального провадження № 0000168 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204 КК України

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2020 року до Тячівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000168 від 31 серпня 2020 року, по обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, разом із угодою про визнання винуватості від 31 серпня 2020 року, яка укладена між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі його захисника адвоката ОСОБА_4 .
Прокурор ОСОБА_3 , у підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, вважав, що умови угоди повністю відповідають вимогам КПК України і закону України про кримінальну відповідальність.
Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що йому зрозуміло суть обвинувачення за ч. 1 ст. 204 КК України, він визнав себе винуватим повністю у вчиненні кримінального правопорушення за наведених у обвинувальному акті обставин та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена у вказаному кримінальному провадженні.
Захисник ОСОБА_4 також просив суд затвердити угоду про визнання винуватим у кримінальному провадженні щодо його підзахисного.
Заслухавши думку учасників судового провадження у підготовчому судовому засіданні, перевіривши надані суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 за ч.1 ст. 204 КК України, суд приходить до наступних висновків.
Так, у п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити у її затвердженні.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Статтею 472 КПК України передбачено зміст угоди про визнання винуватості, у якій зазначаються серед іншого також узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Отже, зі змісту статті 472 КПК України вбачається, що сторони угоди зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання. Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання, не мають виходити за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, сторони мають узгоджувати покарання, відповідно до положень пунктів 1-2 ч.1ст. 65 КК України, тобто в межах , встановлених санкцією статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК. А також при узгодженні покарання сторонам слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Врахування зазначених вимог кримінального закону має бути відображено у змісті угоди, а узгоджена міра покарання повинна мати на меті виконання цього покарання.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Перевіряючи надану суду угоду про визнання ОСОБА_5 винуватості, на її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що її зміст не в повній мірі відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. Під час досудового розслідування, 31.08.2020 року, між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором виконувачем обов`язків начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 за участі захисника адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої сторони узгодили покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 204 КК України у вигляді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 85000,00 грн.
Згідно із ч.1 ст.204 КК України (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення) незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів караються штрафом від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.
Таким чином умови вказаної угоди не відповідають вимогам кримінального закону у частині узгодженого сторонами покарання, так як покарання, що узгоджене сторонами угоди та визначено ОСОБА_5 ч.1 ст.204 КК України не відповідає санкції вказаної статті, оскільки таке визначено без конфіскації та знищення незаконно виготовлених підакцизних товарів, які є обов`язковими.
Аналізуючи умови угоди на відповідність інтересам суспільства, суд приходить до висновку, що вказана угода не відповідає вище зазначеним критеріям, оскільки, не наведено фактів надання обвинуваченим будь якої допомоги в установленні невідомих обставин справи, зокрема, щодо осіб у яких він придбав тютюнові вироби 30.05.2020 року, походження таких підакцизних товарів, в тому числі щодо їх незаконності, причетність інших осіб до вчинення злочину, у скоєнні якого він обвинувачується, а відтак, у суду відсутні належні правові підстави вважати, що умови угоди відповідають суспільному інтересу.
А тому, суд приходить до висновку, що угода не відповідає також і інтересам суспільства, адже спрямована виключно на задоволення приватного інтересу обвинуваченого щодо пом`якшення покарання.
За наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та продовжити судовий розгляд у загальному порядку.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про неможливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами в даному кримінальному провадженні.
При цьому слід роз`яснити, що згідно з частиною 8 статті 474 КПК України повторне звернення з угодою у цьому кримінальному провадження не допускається.

Відповідно до ч.1, 7 ст.474 КПК України, якщо суд відмовляє в затвердженні угоди, а досудове розслідування закінчено, суд продовжує розгляд кримінального провадження в загальному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження підлягає розгляду в загальному порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 314, 371-372, 468-470, 472, 474 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в затверджені угоди про визнання винуватості, укладеної 31 серпня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000168 між прокурором виконувачем обов`язків начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі його захисника адвоката ОСОБА_4 .
Роз`яснити учасникам судового провадження, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Відкласти підготовче судове засідання на 11 годину 00 хвилин 29 жовтня 2020 року у приміщенні Тячівського районного суду у Закарпатської області, про час місце розгляду справи повідомити сторони.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1