Справа № 214/4974/18
1-кп/214/419/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останні рази:

- 02 серпня 2018 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185 ст. ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік, вирок якого змінено ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.11.2018 року: в мотивувальній частині вироку виключене посилання на рецидив злочину, в іншій частині вирок залишений без змін;

- 09 вересня 2019 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, вирок якого скасовано вироком Дніпровського апеляційного суду від 11.12.2019 року в частині призначеного покарання та призначено покарання за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02.08.2018 року виконувати самостійно,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 повторно, 11 лютого 2017 року, приблизно об 11 годині, перебуваючи в приміщенні гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, шляхом зламу замку до вхідної двері проник до кімнати №24 в указаному гуртожитку, з якої таємно викрав майно, належне ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон «Doogee LEO-young DG 280X», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 1217,60 грн., роутер «TP-Link TL-WR841N(Ru), с/н S/N 137A2605248, вартістю 463,32 грн., мультиварку «Редмунд RMC-M 4525» вартістю 930,53 грн., електропіч білого кольору на дві конфорки вартістю 391,30 грн., монітор LG 19 дюймів вартістю 1154,40 грн., два подовжувача сірого та білого кольору на 2 та на 5 входів вартістю 96,90 грн. та пак пива «Жигулівське 1,5 л» вартістю 168 грн., після чого з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 4422,05 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушеннята повністю підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, при цьому у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, оскільки він зробив для себе належні висновки та не вчинить такого надалі.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини, суд, отримавши на це згоду всіх учасників судового провадження, дослідив наступні докази: показання обвинуваченого та письмові матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, визнавши у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, впевнившись при цьому у добровільності позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження, а також роз`яснив їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Отже, письмовими матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, встановлено, що останній раніше судимий, за місцем свого проживання характеризується позитивно, на цей час під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває (а.с.78-94).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особисте ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем свого проживання характеризується позитивно, під наркологічним чи психіатричним наглядом на цей час не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, визнається щире каяття останнього.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, у судовому засіданні не встановлено.

Тому суд, ураховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, тяжкість його наслідків, його суспільну небезпеку, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обставин, уважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкцій статей Особливої частини КК України.

Оскільки обвинувачений вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення до постановлення 09 вересня 2019 року вироку Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу, скасованого вироком Дніпровського апеляційного суду від 11.12.2019 року в частині призначеного покарання, а, отже, остаточне покарання йому має бути обрано за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати суд стягує з обвинуваченого у відповідності до ст. 126 КПК України, а долю речових доказів вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09.09.2019 року, скасованим вироком Дніпровського апеляційного суду від 20.12.2019 року в частині призначеного покарання, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років та 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання 28 вересня 2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України перерахувати ОСОБА_4 один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 28 вересня 2018 року і до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1113 грн. 30 коп. у рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення експертизи.

Після набрання вироком законної сили, речові докази три сліди папілярних узорів на 3-х відрізках липкої стрічки зберігати в матеріалах кримінального провадження, подовжувач сірого кольору на 5 входів, який зберігається в камері схову речових доказів Саксаганського ВП КВП за квитанцією №001624 повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .