ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2381/20 Справа № 202/621/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Амур - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2020 року про відмову в задоволенні подання заступника начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області ОСОБА_9 про звільнення від покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_8 ,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Амур - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2020 року в задоволенні подання заступника начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області ОСОБА_9 про звільнення від покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_8 було відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що відносно ОСОБА_8 були внесені відомості до ЄРДР за № 000097 від 10.01.2019 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, а обвинувальний акт щодо останнього направлено до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. 31.01.2019 відносно ОСОБА_8 внесені відомості до ЄРДР за № 000266 за ч. 3 ст. 185 КК України, а обвинувальний акт щодо останнього направлено до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. 25.05.2019 відносно ОСОБА_8 внесені відомості до ЄРДР за № 001332 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, а обвинувальний акт щодо останнього направлено до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, тобто після постановлення вироку Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 13.05.2018 року останній продовжив вчиняти нові умисні корисливі злочини, та на даний момент тривають судові розгляди зазначених кримінальних проваджень в Бабушкінському та Кіровському районних судах м. Дніпропетровська.
Суд дійшов висновку, що під час іспитового строку ОСОБА_8 не виконував обов`язки, покладені на нього вироком та вчинив нові злочини, а тому до засудженого не може бути застосовано положення ст.78 КК України, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для звільнення засудженого ОСОБА_8 від покарання по закінченню іспитового строку.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 не погодилась з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Амур - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2020 року. Постановити нову ухвалу про задоволення подання заступника начальника АНД РВ філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області ОСОБА_9 , про звільнення від відбуття покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_8 .
Вважає ухвалу Амур - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2020 року незаконною та необґрунтованою.
Зазначає, що в матеріалах справи відсутні вироки суду, яким ОСОБА_8 визнано винним та засуджено, а тому доводи суду про те, що в період іспитового строку засуджений не виконував обов`язки, покладені на нього вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2018 року, та вчинив нові злочини, з огляду на презумпцію невинуватості, є безпідставними.

Під час апеляційного розгляду засуджений та його захисник, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурор заперечував проти задоволення даної апеляції.
В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як визнано практикою Європейського суду з прав людини і про це вказано в рішенні від 15 липня 2010 року у справі «Олександр Смірнов проти України», органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатись на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або для обґрунтування своїх рішень.
Однак, судом першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримано не було.
Апеляційним переглядом встановлено, що 13.04.2018 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_8 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання, роботи.
Як убачається з наданих матеріалів, строк відбування покарання ОСОБА_8 закінчився 13.04.2020 року і тому заступник начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області ОСОБА_9 звернулася до суду з поданням про звільнення останнього від покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням іспитового строку засудженого.
Оскаржуваною ухвалою Амур - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2020 року було відмовлено в задоволенні подання заступника начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області ОСОБА_9 про звільнення від покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_8 з тих підстав, що відносно останнього внесено відомості до ЄРДР та обвинувальні акти направлені до суду, що свідчить про те, що під час іспитового строку ОСОБА_8 не виконував обов`язки, покладені на нього вироком та вчинив нові злочини, а тому до засудженого не може бути застосовано положення ст.78 КК України, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для звільнення засудженого ОСОБА_8 від покарання по закінченню іспитового строку.
З даним висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.
Так, згідно зі ст. 62 Конституції України та п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Однією з загальних засад кримінального провадження, встановленою статтею 17 КПК України є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Отже, будь-яке втручання у права людини має ґрунтуватися на положеннях закону, тобто відповідати принципу законності, який передбачає абсолютний правовий захист та є засадничим компонентом правової системи.
Разом з цим, під час апеляційного розгляду було встановлено, що остаточного рішення за обвинувальними актами, направленими до суду, на які є посилання в клопотанні органу пробації та ухвалі суду першої інстанції, наразі немає, тобто відсутній жоден вирок суду, яким було б визнано винним та засуджено ОСОБА_8 за вчинення зазначених кримінальних правопорушень, натомість тривають лише судові розгляди даних кримінальних проваджень в Бабушкінському та Кіровському районних судах м. Дніпропетровська, а з огляду на вищевикладене, за відсутності обвинувального вироку суду не можна й стверджувати про те, що ОСОБА_8 скоїв вказані кримінальні правопорушення у період іспитового строку за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 квітня 2018 року, а отже не можна й константувати, що засуджений не виконував обов`язки, покладені на нього вироком та вчинив нові злочини, а тому до нього не може бути застосовано положення ст.78 КК України, що було зроблено судом першої інстанції.
Таким чином, місцевий суд допустив в даному конкретному випадку істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, яке відповідно до ст. 412 КПК України перешкодило повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване судове рішення, і суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути допущені місцевим судом порушення, у зв`язку з чим вказані обставини згідно із п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
Крім того, згідно зі ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.
У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Виходячи з положень ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Як убачається з наданих матеріалів, судове провадження з розгляду клопотання органу пробації було здійснено за відсутності засудженого. Разом з тим, матеріали провадження не містять даних, передбачених ч. 1 ст. 136 КПК України, а саме, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Таким чином, суд не прийняв всіх можливих заходів для належного повідомлення про дату та час розгляду подання органу пробації засудженого ОСОБА_8 , чим порушив вимоги вищезазначеної норми закону, оскільки з журналу судового засідання вбачається що судом було розглянуто дане подання без його участі та без належного повідомлення останнього.
Згідно із ч. 3 ст. 43 КПК України, виправданий, засуджений має права обвинуваченого, передбачені статтею 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.
Згідно ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.
Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 не може вважатися законною і обґрунтованою. На переконання колегії суддів, допущені судом порушення кримінального процесуального закону, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотними і такими, що перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Разом з тим, порушення судом вищенаведених вимог кримінального процесуального закону не відноситься до передбаченого в ч. 1 ст. 415 КПК України переліку безумовних підстав призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Проте, відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Колегія суддів вважає, що такими загальними засадами кримінального провадження у цьому випадку є верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, дотримання яких не було забезпечено під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 .
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та у зв`язку з допущенням судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, з урахуванням загальних засад кримінального провадження і з метою забезпечення прав всіх учасників цього провадження, вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Під час нового судового розгляду необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, створити сторонам необхідні умови для забезпечення рівних прав у наданні доказів на підтвердження своїх позицій і доведенні перед судом їх переконливості та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам закону.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Ухвалу Амур - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2020 року про відмову в задоволенні подання заступника начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області ОСОБА_9 про звільнення від покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_8 - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4