Справа №592/5989/16-к
Провадження №1-кп/592/8/20

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР № №0000165 від 02.06.2016 року за обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_4 , у пред`явленому обвинуваченні по ст.361 ч.2, 364 ч.2 КК України

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває вказане кримінальне провадження.

Від прокурора ОСОБА_3 у судовому засіданні надійшло клопотання в порядку ст. 333 КПК України, яке вмотивоване тим, що під час судового розгляду кримінального провадження для допиту в режимі відео конференції викликався свідок ОСОБА_6 , який в судові засідання не з`являвся, внаслідок чого розгляд кримінального провадження відкладався, хоча суд вживав заходи щодо його виклику в судові засідання шляхом направлення йому судових повісток, однак повістки не вручені свідку та повернуті без виконання із відміткою працівниками поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про те, що свідок не є належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Просить доручити органу досудового розслідування встановити місцезнаходження свідка ОСОБА_6 , повідомивши його про дату, час та місце розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання прокурора підтримали, не заперечували проти задоволення.

Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження визначено захист прав і законних інтересів суб`єктів, які потерпіли від кримінального правопорушення,охорона прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження і, насамперед, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а у випадку їх безпідставного порушення - захист шляхом відновлення в правах.

Європейський суд з прав людини у рішенні "Коем проти Бельгії" від 22.06.2000 р. зазначив,що основне призначення процесуальних норм-захистити обвинуваченого від будь-яких проявів зловживання владою.

Застосування належної правової процедури включає в себе дотримання засад (принципів) кримінального провадження, процесуальних засобів і способів їх реалізації, процесуальних гарантій прав і свобод учасників кримінального провадження та прийняття законних, обґрунтованих і справедливих рішень.

Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності,що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 333 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 333 КПК України передбачено, що у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами. Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.

Відповідно до пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) (далі - Конвенція) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, визначаючи межі перебігу таких строків, слід виходити з такого.

У кримінальному провадженні враховується як період досудового розслідування, так і період судового розгляду і апеляційного провадження. При цьому перебіг строків у кримінальному провадженні починається з часу, коли особі повідомлено про підозру, або з моменту затримання особи за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, а закінчується у момент, коли вирок набрав законної сили або кримінальне провадження закрито в цілому чи щодо конкретної особи.

Оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати належне виконання ними своїх процесуальних обов`язків (зокрема, щодо явки за викликом слідчого, прокурора, судовим викликом; дотримання умов обраного запобіжного заходу; надання у передбачених законом випадках доказів тощо); існування випадків зловживання процесуальними правами тощо. При цьому слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.

Оцінюючи спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень, слід враховувати послідовність та своєчасність здійснення процесуальних дій; наявність періодів бездіяльності (неактивності), причини якої мають з`ясовуватись у кожному конкретному провадженні; своєчасність повідомлення особи про підозру; обґрунтованість відкладення та зупинення кримінального провадження; своєчасність призначення кримінального провадження (кримінальної справи) до судового розгляду; встановлення випадків призначення судових засідань із великими інтервалами чи зволікання з переданням кримінального провадження з одного суду до іншого; проведення судових засідань у призначений час; дотримання строків постановлення суддею (або судом) мотивованої ухвали чи вироку і направлення копій процесуальних рішень учасникам судового провадження; повноту здійснення суддею контролю за виконанням працівниками суду своїх службових обов`язків, у тому числі щодо повідомлення учасників кримінального провадження про час та місце судового засідання; повноту та своєчасність вжиття слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом (суддею) заходів забезпечення кримінального провадження та інших заходів, спрямованих на недопущення недобросовісної поведінки учасників кримінального провадження; характер та ефективність дій, спрямованих на прискорення кримінального провадження тощо (справи "Смірнова проти Росії" від 24 липня 2003 року, "Вітрук проти України" від 16 вересня 2010 року, "Юртаєв проти України" від 31 січня 2006 року та інші).

Судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 333 КПК України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 163, 318, 333, 350, 395 КПК України, с у д, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 333 КПК України в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР № №0000165 від 02.06.2016 року за обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_4 , у пред`явленому обвинуваченні по ст.361 ч.2, 364 ч.2 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1