Провадження №1-кс/752/5486/20
У Х В А Л А
про арешт майна

13.07.2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 та слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання, внесене в рамках кримінального провадження № 0000089 від 29.05.2020 року слідчим слідчого управління ГУ СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

слідчий СУ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, зокрема прилад нічного бачення ПНВ-57Е (комплект ПНВ-57ЕТ та ПНВ-56ЕТС) з технічною документацією (інстуркція по експлуатації, технічний опис, формуляр), що міститься в ящику з маркувальним написом "ПНВ-57Е ХШТ5279".

Фіксація під час судового засідання не здійснювалась, оскільки таке клопотання не заявлялось.

В обґрунтування вимог, викладених у клопотанні про арешт майна, слідчим зазначено, що слідчим управління Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 29.05.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України.

Враховуючи обставини провадження, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, слідчий вважає за необхідне не викликати власника майна, захисника під час проведення розгляду судом вказаного клопотання.

Вислухавши пояснення слідчого, який підтримав клопотання, а також дослідивши матеріали, долучені до клопотання, встановлено наступне.

В межах досудового розслідування встановлено, що 04.05.2020 ОСОБА_5 , порушуючи встановлений порядок здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експертному контролю, та не маючи відповідних дозвільних документів з ДСЕК України, здійснив відправку з України до США міжнародного поштового відправлення з трекінговим номером № 1Z06W05V, в якому знаходився прилад нічного бачення ПНВ 57Е.

Відповідно до висновку Міністерства оборони України прилад нічного бачення ПНВ - 57Е є товаром військового призначення, міжнародна передача якого здійснюється за відповідним дозволом ДСЕК України.

09.07.2020 в ході огляду місця події в приміщенні зони митного контролю ВМО №3 м/п Спеціалізований Київської митниці держмитслужби, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено металевий ящик з маркувальним написом «ПНВ-57Е ХШТ5279», в якому міститься прилад нічного бачення ПНВ 57Е (комплект ПНВ-57ЕТ та ПНВ-56ЕТС) з технічною документацією (інструкція по експлуатації, технічний опис, формуляр).

09.07.2020 року постановою слідчого вищевказаний прилад визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000089.

Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Частиною 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного.

Частиною 10 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

На даному етапі провадження до завдань суду не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого про накладення арешту, підлягає задоволенню як обґрунтоване, з метою забезпечення відчуження, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Клопотання - задовольнити.

У кримінальному провадженні № 0000089, зареєстрованого в ЄРДР 29.05.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України, накласти арешт на прилад нічного бачення ПНВ 57 Е (комплект ПНВ-57ЕТ та ПНВ-56ЕТС) з технічною документацією (інструкція по експлуатації, технічний опис, формуляр), що міститься в ящику з маркувальним написом «ПНВ-57Е ХШТ5279».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя