Справа № 550/2/21
Провадження №1-кп/550/32/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 року смт. Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарях судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2020р. за №0000283 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іскрівка Полтавського (стара назва - Чутівського) району Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойових дій, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України, -

УСТАНОВИВ:
Епізод 1. 08 грудня 2020 року, близько 09.00 години, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відчинення вхідних дверей проник до квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де з приміщення однієї з кімнат, таємно викрав належний ОСОБА_6 велосипед «Салют», жіночого типу, рожево-сірого кольору, вартістю 1394,82 грн. Викраденим велосипедом ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна - крадіжці, поєднаній з проникненням у житло, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину, поєднаного з проникненням у житло.

Епізод 2. 10 грудня 2020 року, близько 12.00 години, ОСОБА_5 , діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою крадіжки грошових коштів, перебуваючи у вітальні житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав належні ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 800 гривень, які знаходилися на полиці в коробці червоного кольору. Викраденими грошовими коштами ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна - крадіжці, вчиненій повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та беззаперечно, та дав показання, що 08 грудня 2020 року, близько 09.00 години, він шляхом відчинення вхідних дверей проник до квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де з приміщення однієї з кімнат викрав велосипед «Салют», рожево-сірого кольору. Крім того, обвинувачений зазначив, що 10 грудня 2020 року, близько 12.00 години, він, перебуваючи у вітальні житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , викрав грошові кошти в сумі 800 гривень, які знаходилися на полиці в коробці червоного кольору.
Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає ці показання достовірними.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд кримінального провадження без їхньої участі, в яких вказали, що претензій до обвинуваченого не мають, вид та міру покарання обвинуваченого залишають на розсуд суду.
З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, так як показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, розглянувши кримінальні провадження в межах пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 2 ст. 185 КК України, та кваліфікує його дії: по епізоду 1 - за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжку, поєднану з проникненням у житло, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину, поєднаного з проникненням у житло; по епізоду 2 - за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжку, вчинену повторно, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення кримінального правопорушення повторно.
Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , а так само обставин, які б виключали злочинність його діянь, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується ст. ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
У відповідності до класифікації кримінальних правопорушень, визначеної ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , передбачене ч.2 ст. 185 КК України, є нетяжким злочином, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що: згідно довідки виконкому Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області №02-18/1655 від 16.12.2020 року ОСОБА_5 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ; характеризується посередньо; згідно довідки Чутівської ЦРЛ Полтавської області № 3528 від 18.12.2020р. ОСОБА_5 на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває; згідно довідки Чутівської районної ради №475/02-9 від 17.12.2020 року ОСОБА_5 не являється депутатом органів місцевого самоврядування Чутівського району; згідно посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 являється учасником бойових дій.
Згідно досудової доповіді Чутівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 20.01.2021 року, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній; виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для супільства.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпечність та обставини вчинення, та дані про особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, вину визнав повністю, щиро розповідав про скоєне та каявся, його поведінку до вчинення кримінальних правопорушень та під час кримінальних проваджень, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також висновок досудової доповіді органу пробації, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах, установлених у санкціях ч. ч. 3, 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, та приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України з іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, але в умовах контролю за його поведінкою під час іспитового строку.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Чутівського районного суду Полтавської області від 23.12.2020р. було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 09 год 30 хв 23.02.2021р.
Прокурор у судовому засіданні просив залишити в силі запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_5 за ухвалою слідчого судді Чутівського районного суду Полтавської області від 23.12.2020р.
Обвинувачений в судовому засіданні проти залишення в силі раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не заперечував.
У зв`язку з вищезазначеним, з огляду на те, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - вчинення іншого кримінального правопорушення, суд вважає, що до набрання вироком законної сили у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно залишити раніше обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись ст.ст.349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
-за ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 21.01.2021р.
Згідно п.п.1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їм про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_5 залишити раніше обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Після набрання вироком законної сили речові докази по справі:
- грошові кошти у сумі 600 грн, передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_7 , вважати повернутими, як йому належні;
- велосипед «Салют», жіночого типу, рожево-сірого кольору, переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 , вважати повернутим, як їй належний.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1