НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
24 грудня 2020 року Справа № 322/1196/20

Провадження № 1-кс/322/341/20

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні за скаргою ОСОБА_3 на постанову начальника СД Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 17 грудня 2020 року,

встановив:
22.12.2020 слідчим суддею Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_4 заявлено самовідвід на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, обґрунтований таким.

21.12.2020 протоколом автоматичного визначення слідчого судді номер провадження: 1-кс/322/339/20, єдиний унікальний номер судової справи: 322/1196/20, суддю ОСОБА_4 було визначено слідчим суддею Новомиколаївського районного суду Запорізької області в провадженні за скаргою депутата Новомиколаївського районної ради Запорізької області ОСОБА_3 від 21.12.2020 на постанову начальника СД Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 17.12.2020 про закриття кримінального провадження № 0000045 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Зі змісту скарги випливає, що досудове розслідування у вказаному провадженні проведено неповно, розслідування велося в іншому напрямку, оскільки ухвалою слідчого судді від 09.11.2020 ЄУ № 322/1019/20 провадження № 1-кс/263/20 (яка була підставою кримінального провадження № 0000045), було зобов`язано працівників Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області також внести в ЄРДР відомості за ст.ст. 28, 358, 364, 110 КК України, чого зроблено не було. ОСОБА_3 , просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Також у скарзі ОСОБА_3 , наводячи перелік дій, які на його думку повинні були проведені для повноти досудового розслідування, просив зобов`язати працівників Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області звернутися до президента України ОСОБА_6 , чи він підтримує неправомірні (на переконання скаржника) дії ряду посадових осіб, серед яких зазначено і ОСОБА_7 , як слідчого суддю Новомиколаївського районного суду Запорізької області.

Крім цього предметом розгляду згаданої в скарзі ОСОБА_3 ухвали слідчого судді від 09.11.2020, виступала скарга останнього щодо невнесення працівниками Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області відомостей в ЄРДР за ст.ст. 28, 351, 358, 364 КК України, окрім інших посадових осіб, також і щодо ОСОБА_7 , як слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області.

Наведені обставини, як зазначено у заяві судді про самовідвід, можуть вважатися такими, що охоплюються положеннями п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України і п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, оскільки у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 81 КПК України, заяву про відвід передано на розгляд судді ОСОБА_1 в порядку, передбаченому статтею 35 цього Кодексу.

ОСОБА_3 під час розгляду заяви слідчого судді про самовідвід заявив, що довіряє розгляд його скарги слідчому судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_8 та не має сумнівів у його неупередженості.

Інші особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду питання про самовідвід повідомлялись належним чином.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви про самовідвід, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
За правилами статті 80 КПК України: за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід (ч. 1); за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч. 2); заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження (ч. 3); заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу (ч. 4); відвід повинен бути вмотивованим (ч. 5).
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Виходячи з наведеного, суддя не може брати участь у судовому провадженні, зокрема, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Разом з цим, стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справах «Білуха проти України», «Ветштайн проти Швейцарії»).

У заяві про самовідвід слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_4 не стверджує про свою упередженість під час розгляду даного кримінального провадження, а лише зазначає про можливі сумніви в його неупередженості у стороннього спостерігача. Водночас інші учасники судового провадження так само не висловили жодних сумнівів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , а сам скаржник заявив, що довіряє слідчому судді.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність обставин, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, у зв`язку з чим заява про самовідвід не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76, 80 82, 369 372, 392, 532 КПК України, суд

ухвалив:
1. Відмовити в задоволенні заяви слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні №322/1196/20.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1