Справа № 349/1526/20
Провадження № 11-кп/4808/51/21
Категорія ст. 331 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2020 року про продовження строку тримання під вартою строком на сорок п`ять днів з визначенням розміру застави,

в с т а н о в и в :

1. Зміст ухвали суду першої інстанції.

1.1. Оскаржуваною ухвалою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк сорок п`ять днів до 03 лютого 2021 року, включно. Визначено заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 42 040 гривень. Постановлено, що у разі внесення застави на ОСОБА_8 буде покладено відповідні обов`язки.

1.2. Ухвала суду мотивована наступним.

Суд першої інстанції, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, враховуючи відсутність міцних соціальних зв`язків (неодружений, відсутність постійної роботи), наявність у ОСОБА_8 судимостей за вчинення злочинів, з метою запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та в зв`язку з недостатністю застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, дійшов висновку про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю визначення застави.

2. Доводи апеляційної скарги:

- звинувачення прокурора надмірні, незаконні та шаблонні;

- прокурор навів неправдиві та шаблонні докази;

- вину обвинувачений визнає повністю, тому ризик, що він буде впливати на суд та слідчі органи, вважає абсурдним;

- щодо можливого впливу на потерпілих, стверджує, що потерпілий ОСОБА_10 не має до обвинуваченого ні моральних, ні матеріальних претензій, просить взагалі не карати ОСОБА_8 , на суди з`являтись не буде. Відповідна заява потерпілого є в матеріалах справи, відтак ризик впливу на потерпілого необґрунтований;

- прокурор безпідставно стверджує, що обвинувачений не має постійного місця роботи, оскільки він неофіційно працював в ТзОВ «МХП», м. Рогатин, де на полі збирав з комбайном сою, де і був затриманий працівниками поліції. Також є покази охоронної служби, що ОСОБА_8 дійсно там працював. Оскільки раніше судимий, то важко офіційно працевлаштуватись;

- щодо відсутності міцних соціальних зв`язків, апелянт стверджує, що в нього багато близьких родичів: тітка, дядько, брати, сестри, бабуся;

- не відповідають дійсності твердження прокурора, що обвинувачений не має постійного місця проживання, оскільки він постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 , про що можуть підтвердити співмешканці, працівники поліції, оперативний слідчий Остащук Лілія;

- обвинувачений зобов`язується виконувати всі законні вимоги домашнього арешту.

Просить змінити обраний щодо нього запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

2.1. Щодо поновлення пропущеного строку.

Апелянт запевняє, що апеляційну скаргу було написано в строк, визначений законодавством на оскарження 10.11.2020. Однак, вона з незрозумілих причин була втрачена працівниками, зі слів УВП, працівниками пошти. 24.12.20 апеляційну скаргу обвинувачений подав повторно. Просить поновити строк, пропущений з поважних, незалежних від нього, причин.

3. Провадження в апеляційному суді.

3.1. В засіданні апеляційного суду обвинувачений просив задовольнити апеляційну скаргу, та виконувати усі зобов`язання, якщо йому буде змінено запобіжний захід на домашній арешт.

3.2. Прокурор просив залишити скаргу без задоволення, оскільки заявлені ризики не зменшились з часу застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. Апеляційний перегляд здійснюється відповідно до рішення КСУ від 13.06.2019 і п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України в межах апеляції, доводів та заперечень сторін провадження, згідно приписів ст. 404, 405, 407 КПК України.

4.2. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Оскаржувана ухвала постановлена 21.12.2020.

14.12.2020 незгідний із цим рішенням обвинувачений звернувся до апеляційного суду, однак його скарга не була оформлена належно. 24.12.20 ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду апеляційне провадження закрите, оскільки належно оформлена апеляційна скарга станом на 24.12.20 до суду не надходила.

Отже, обвинувачений у встановлений законом строк оскаржив судове рішення і тому строк звернення до суду з апеляційною скаргою немає потреби поновлювати, він фактично не пропущений - скарга не надійшла в апеляційний суд вчасно через обставини, які не залежали від обвинуваченого.

4.3. Нормою ч. 1 ст. 194 КПК України при вирішенні питання законних підстав для утримання особи під вартою на суд покладено обов`язок установити: 1) обґрунтованість підозри (ст. 177 КПК України); 2) наявність ризиків (ст. 177 КПК України); 3) можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів (ч.1. ст. 183 КПК України).

4.4. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Перше. Справа перебуває на стадії розгляду по суті, обґрунтованість обвинувачення перевіряється в установленому КПК порядку і тому докази апеляційний суд не оцінює, а тільки констатує, що вони є і пов`язують обвинуваченого з подією правопорушення.

Друге. ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення різного роду злочинів, зокрема корисливої спрямованості, востаннє 09.12.2016 року вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 5 ст. 72 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнившись із місця позбавлення волі, належних висновків не зробив та на шлях виправлення не став, та в період непогашеної судимості знову вчинив корисливий злочин.

В Івано-Франківському міському суді на розгляді перебуває ще одне кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 про його обвинувачення за ч. 2 ст. 186 та ст. 395 КК України.

Це також свідчить про високу імовірність виникнення мотивів у обвинуваченого уникнути правосуддя і про високу ймовірність учинення нового злочину.

Третє. Кримінальне правопорушення, в скоєнні якого обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_8 , є тяжким злочином (ст. 12 КК України), за нього передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі.

Це також може сприяти виникненню намірів уникнути відповідальності способами, які визначені у п. 1 - 4 ч. 1 ст. 177 КПК України і вказує на наявність підстав уважати, що більш м`який запобіжний захід не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

5. Зважаючи на існування вказаних обставин та ризиків підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2020 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5