УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/8735/20

Провадження № 1-кс/638/2235/20

02.09.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю підозрюваної ОСОБА_3

з участю захисників підозрюваної ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 , що представляє інтереси ОСОБА_3 на повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 365-2 Кримінального кодексу України
ВСТАНОВИВ:

25.08.2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_4 , що представляє інтереси ОСОБА_3 на повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 365-2 Кримінального кодексу України, згідно якої заявник просить суд: 1) скасувати повідомлення про підозру від 09.06.2020 року, складене слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене з заступником прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000334 від 12.12.2018 року за частинами першою, третьою, четвертою статті 358 КК України, частиною четвертою статті 190 КК України, частиною третьою статті 365-2 КК України вручене та висунене ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 365-2 КК України; 2) зобов`язати уповноважених осіб Харківської місцевої прокуратури №1, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000334 від 12.12.2018 року за частинами першою, третьою, четвертою статті 358 КК України, частиною четвертою статті 190 КК України, частиною третьою статті 365-2 КК України внести зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо виключення із кримінального провадження №0000334 від 12.12.2018 року за частинами першою, третьою, четвертою статті 358 КК України, частиною четвертою статті 190 КК України, частиною третьою статті 365-2 КК України відомостей про вручення 09.06.2020 року повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_3 . Вимоги скарги обґрунтовує тим, що за версією органу досудового розслідування, ОСОБА_3 своїми злочинними та протиправними діями вчинила кримінальне правопорушення - злочин, передбачений частиною 3 статті 365-2 КК України, тобто у зловживанні повноваженнями суб`єктом державної реєстрації прав, державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди для іншої особи, що спричинило тяжкі наслідки, однак, слідчим було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення завідомо невинній особі на підставі доказів, яких у матеріалах кримінального провадження не було, повідомлення про підозру не містить стислого викладу всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , які на той момент вже були відомі органу досудового розслідування, зокрема не було зазначено інших суттєвих обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_3 . Орган досудового розслідування умисно приховував від суду та від підозрюваної обставини та докази, які виправдовують підозрювану. В інкримінованому ОСОБА_3 діянні зазначений склад кримінального правопорушення відсутній, зокрема, відсутні протиправне використання ОСОБА_3 своїх повноважень, так як остання вчинила дії, які відповідають чинному законодавству. Крім того, в неї відсутній корисливий мотив вчинення зазначеного злочину, спеціальна мета у вигляді неправомірної вигоди, крім того злочин є умисним, а діяння, яке інкриміноване їй не містить таких ознак. Просить суд скаргу задовольнити.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_3 , а також її захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скаргу підтримали у повному обсязі, просили суд її задовольнити.

В судовому засіданні прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 проти задоволення скарги заперечував у повному обсязі, просив суд відмовити у її задоволенні.

Дослідивши матеріали скарги, вислухавши учасників кримінального провадження, оцінивши письмові доводи заявника, та наведені докази у їх сукупності, суддя вважає, що у задоволені скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень статті 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі статтею 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі статтею 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 12.12.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 1 статті 358, частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358, частиною 4 статті 358, частиною 3 статті 365-2, частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 09.06.2020 року вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 365-2 Кримінального кодексу України, яке складене слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 та погоджене із заступником прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000334 від 12.12.2018 року за частинами першою, третьою, четвертою статті 358 КК України, частиною четвертою статті 190 КК України, частиною третьою статті 365-2 КК України.

Із поданої скарги вбачається, що підставою для скасування повідомлення про підозру заявник вважає, те що вручене повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, ОСОБА_3 є невинною у інкримінованому їй діянні, у сторони обвинувачення відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких можна було б припустити, що є ознаки інкримінованого кримінального правопорушення у діях ОСОБА_3 , адже жодної вигоди від вчинення вказаних в підозрі дій ОСОБА_3 не отримувала, від вчинення зазначеної реєстраційної дії її заробітна плата не залежала, відсутній умисел у вчиненому діянні, відсутня шкода, про яку зазначає сторона обвинувачення, не підтверджено належними та допустимими доказами наявність спеціальної мети вчинення вказаного кримінального правопорушення, яка передбачена статтею 365-2 КК України.

Згідно з вимогами частини 1 статті 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Підозра - це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням із прокурором), яке ґрунтується на зібраних доказах під час досудового розслідування та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення з повідомленням про це такій особі та із роз`ясненням її прав та обов`язків.

Окрім того, під повідомленням про підозру також можна розуміти кримінальне процесуальне рішення слідчого, прокурора, яке приймається в обов`язковому порядку у випадках затримання особи за підозрою в учиненні кримінального правопорушення або наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення в письмовій формі й тягне за собою набуття особою, щодо якої воно прийняте, процесуального статусу підозрюваного.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення.

Обґрунтованою є підозра за наявності таких принципових обставин: 1) врученого письмового повідомлення про підозру з обов`язковим посиланням на докази вчинення особою кримінального правопорушення; 2) наявності в матеріалах кримінального провадження доказів, що підтверджують учинення особою кримінального правопорушення; 3) доведення перед судом вагомості й достатності наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення; 4) оцінювання судом доказів учинення особою кримінального правопорушення.

Вимога достатності доказів до моменту притягнення особи до кримінальної відповідальності означає, що в розпорядженні слідчого повинна бути така сукупність доказів, яка, будучи неповною, приводить тим не менше до обґрунтованого висновку про винуватість особи, котра притягується, і виключає в цей момент розслідування протилежного висновку.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачений статтею 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені статтею 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру статтею 277 КПК України.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно статті 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі, якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (стаття 278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (стаття 279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень статті 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень частини 1 статті 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Відповідно до статті 89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, а тому сукупність інших зібраних органом досудового розслідування доказів будуть перевірятися, оцінюватися в ході судового розгляду, не дає підстав для скасування підозри.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

За своїм змістом повідомлена 09.06.2020 року ОСОБА_3 підозра відповідає вимогам статті 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги статті 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_3 причетна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 365-2 Кримінального кодексу України.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого судового розгляду. За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду цієї скарги підлягає до з`ясування дотриманні у ході повідомлення про підозру ОСОБА_3 вимоги глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_3 органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст.276-278 КПК України, тому подана скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 , що представляє інтереси ОСОБА_3 на повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 365-2 Кримінального кодексу України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1