УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000656 від 05.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000656, відомості про яке 05.09.2018 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000656 від 05.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, здійснюється Одеською обласною прокуратурою.
Підставою для реєстрації вказаного кримінального правопорушення стали матеріали Управління служби безпеки України про те, що посадові особи Державного підприємства «Український дитячий центр «Молода гвардія» (код 33636307 м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 172) зловживаючи службовим становищем, за попередньою змовою з посадовими особами ТОВ «ВИВА», ТОВ «АГНІ», ТОВ «БК Титаніум», ТОВ «Спорт-Ін», ТОВ «Українська будівельно-енергетична компанія», ТОВ «Архітектурне бюро технічних ідей», ТОВ «Меліор Девелопмент» ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 здійснили розтрату та в послідуючому привласнення державних коштів, що були їм ввірені в особливо великих розмірах.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у відповідності пункту 4-2 постанови Кабінету міністрів України від 23.04.2014 №117 передбачено, що розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів у договорах про закупівлю товарів, робіт та послуг за бюджетні кошти можуть передбачати відповідно до належним чином оформленого рішення головного розпорядника бюджетних коштів попередню оплату у разі закупівлі на строк не більше 9 місяців робіт із будівництва та реконструкції об`єктів Державного підприємства «Український дитячий центр «Молода гвардія» по вул. Миколаївська дорога, 172, у м. Одесі, до 95% їх вартості.
Однак, у відповідності до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для будівництва та реконструкції об`єктів ДП «УДЦ «Молода гвардія», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 №788, на виконання бюджетної програми «Будівництво та реконструкція об`єктів ДП «УДЦ «Молода гвардія», у грудні 2017 року посадовими особами ДП «УДЦ «Молода гвардія» проведені процедури публічних закупівель, за результатами яких визначені переможці із якими укладені договори на виконання підрядних робіт.
Відповідно до п. 6 наказу Міністерства соціальної політики України №1924 від 05.12.2017 «Про внесення змін до наказу Міністерства соціальної політики України від 08.12.2016 №1496», ДП «УДЦ «Молода гвардія» за укладеними договорами із переможцями проведених процедур публічних закупівель: ТОВ «ВИВА» (код 22506912), ТОВ «АГИ» (код 13904720), ТОВ «БК «Титаніум» (код 38158237), ТОВ «Спорг-Ін» (код 39773241), ТОВ «Українська будівельно-енергетична компанія» (код 33261949), ТОВ «Архітектурне бюро технічних ідей» (код 40680255), ТОВ «Меліор Девелопмент» (код 41543977), ФОП ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_2 ), здійснено попередню оплату на термін до 9 місяців, у розмірі 95% від загальної вартості робіт у відповідності до укладених договорів, що загалом складає 41 952 641 грн.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що між Державним підприємством «Український дитячий центр «Молода гвардія» код 33636307 та Товариством з обмеженою відповідальністю «БК ТИТАНІУМ» код 38158237 укладено наступні договори, а саме:
- №188-Р/ПЗ від 27.12.2017 з виконанням робіт з будівництва (створення) об`єкта «Реконструкція волейбольно-баскетбольного майданчика табору «Сонячний» на території ДП «УДЦ Молода гвардія» по вул. Миколаївська дорога, 172 в м. Одеса з облаштуванням накриття та побутових приміщень», код ДК 45210000-2 Будівництво будівель (Будівництво спортивних об`єктів, будівництво багатоцільових об`єктів), на суму 8 664 204 грн.;
- №187-Р/ПЗ від 27.12.2017 з виконанням робіт з будівництва (створення) об`єкта «Реконструкція футбольного майданчика табору «Сонячний» на території ДП «УДЦ Молода гвардія» по вул. Миколаївська дорога, 172 в м. Одеса з облаштуванням накриття та побутових приміщень», код ДК 45210000-2 Будівництво будівель (Будівництво спортивних об`єктів, будівництво багатоцільових об`єктів), на суму 8 369 521 грн.;
- №186-Р/ПЗ від 27.12.2017 з виконанням робіт з будівництва (створення) об`єкта «Реконструкція тенісних кортів на території ДП «УДЦ Молода гвардія» по вул. Миколаївська дорога, 172 в м. Одеса з облаштуванням накриття та побутових приміщень», код ДК 45210000-2 Будівництво будівель (Будівництво спортивних об`єктів, будівництво багатоцільових об`єктів), на суму 9 600 000 грн.
Враховуючи викладене, допитано в якості свідка ОСОБА_7 , який зазначив, що неофіційно працював на ТОВ «Титаніум», по виконанню ремонтно-будівельних робіт ДП «УДЦ «Молода гвардія», а саме по виконанню робіт по наступним об`єктам: «реконструкції волейбольно - баскетбольного майданчика табору «Сонячний» на території ДП «УДЦ «Молода гвардія» з облаштуванням накриття та побутових приміщень.»; «реконструкції футбольного майданчика табору «Сонячний» на території ДП «УДЦ «Молода гвардія» з облаштуванням накриття та побутових приміщень.»; «реконструкції тенісних кортів на території ДП «УДЦ «Молода гвардія» з облаштуванням накриття та побутових приміщень».
В ході проведення досудового розслідування призначено будівельно-технічну експертизу.
Відповідно до висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи №597/598 від 07.07.2020 встановлено завищення вартості виконаних будівельних робіт відображених в актах приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма КБ-2в), на загальну суму 622 494,00 гривень.
02.12.2020 на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 27.11.2020, слідчим СУ ГУНП в Одеській області проведено обшук, у приватному будинку розташованому у Харківській області, Дергачівському районі, сщ/рада Малоданилівська, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :03:000:0331, площею 0,0927 га та на праві власності належить ОСОБА_8 (фактична адреса проживання ФОП ОСОБА_5 (інженер технічного нагляду).
Вилучене в ході обшуку, 03.12.2020 постановою слідчого визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження № 0000656, відомості про яке 05.09.2018 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, оскільки інформація, що міститься в даних об`єктах, має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.
З метою забезпечення його збереження, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від прокурора надійшла заява про розгляд поданого клопотання за його відсутності.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, що підтверджується телефонограмою.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з поданого клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів, прокурором при зверненні до слідчого судді з вказаним клопотанням не було дотримано вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, що позбавляє можливості слідчого суддю розглянути таке клопотання по суті.

Так, в порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна не зазначені правові підстави, мета відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідно обґрунтування необхідності арешту майна.

Зокрема, згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, у клопотанні сторони обвинувачення поверхнево зазначено про те, що вилучені речі та документи є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки інформація, яка міститься в даних об`єктах, має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Між тим, слідчий суддя не може визнати вказане формулювання сторони обвинувачення належним чином обґрунтованим та таким, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки з поданого клопотання не вбачаються відомості в частині того, на підтвердження яким конкретно обставин можливого вчинення кримінального правопорушення вилучені речі та документи в рамках даного кримінального провадження можуть бути використані.

Оскільки вказані відомості у поданому стороною обвинувачення клопотанні відсутні, слідчий суддя, відповідно, й позбавлений процесуальної можливості перевірити в цілому обґрунтованість доводів сторони обвинувачення в частині відповідності вилученого майна критеріям речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Викладені обставини унеможливлюють розгляд поданого стороною обвинувачення клопотання слідчим суддею, з огляду на що, слідчий суддя вважає за необхідне таке клопотання повернути прокурору з встановленням відповідного процесуального строку для усунення зазначених у клопотанні недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000656 від 05.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України повернути прокурору.
Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1