Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/269/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 червня 2020 року про відмову у задоволені клопотання слідчого про накладення арешту на земельну ділянку :02:000:8052 по АДРЕСА_1 по кримінальному провадженню внесеному 01 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 за ч.1 ст.197-1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
З представлених матеріалів судового провадження, вбачається що 11 червня 2020 року слідчий СВ Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000027, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Рішення районного суду обґрунтоване тим, що слідчий з прокурором не надали достатніх даних, на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо ознак кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна.

Також зазначено, що у даному випадку відсутня така обов`язкова кваліфікуюча ознака ч.1 ст.197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки, у зв`язку з тим, що на даний момент залишається чинним розпорядження голови облдержадміністрації та договір оренди на право користування земельною ділянкою.

Крім того, законне право переходу права користування на об`єкт нерухомого майна від одного орендаря до іншого, не змінює фізичних властивостей речового доказу, тому не потребує застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою повністю задовольнити клопотання слідчого про арешт майна, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:8052 по АДРЕСА_1 , що належить державі в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації із забороною розпорядження та користування.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею не враховано, що з метою збереження доказів та необхідності проведення слідчих дій для встановлення об`єктивної істини у справі є необхідність у накладені арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:8052 по вул.. 40 років Перемоги, 207 в с. Первозванівка Кіровоградського району Кіровоградської області.

Так, прокурор зазначає, що під час огляду місця події було встановлено, що дана земельна ділянка державної форми власності з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту» засіяна сільськогосподарською культурою, у зв`язку з чим використовується самовільно, за відсутності правовстановлюючих документів, тобто не за цільовим призначенням, визначеним документацією із землеустрою та розпорядженням Кіровоградської ОДА від 12.09.2019 року № 1010-р.

У зв`язку з цим, на думку прокурора, вказана земельна ділянка є об`єктом кримінально-протиправних дій, зберігає на собі сліди у виді посівів та відповідає критеріям визначених у ст..98 КПК України.

Крім того, зазначає, що договір оренди землі згідно розпорядження т.в.о. голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 12.09.2019 року № 1010-р між ТОВ «Промагропостач» та Кіровоградською районною державною адміністрацією припинено, шляхом його розірвання, та надано ОСОБА_8 дану земельну ділянку в оренду строком на 10 років для розміщення та обслуговування школи верхової їзди. Однак судом залишено поза увагою, те що ТОВ «Промагропостач» ліквідоване, тобто відсутня сторона з якою необхідно укласти додаткову угоду про припинення договору, у зв`язку з чим новий користувач не набув відповідних прав щодо вказаної земельної ділянки.

Також, прокурор в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, вказуючи на те, що під час проголошення ухвали присутнім не був, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 червня 2020 року отримав лише 30 червня 2020 року.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню за таких підстав.
Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, даних про вручення прокурору копії оскаржуваної ухвали слідчого судді від 22 червня 2020 року, яка проголошена 22 червня 2020 року, матеріали не містять.
В контексті застосування на практиці вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права на доступ до правосуддя та справедливий суд, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 22 червня 2020 року пропущений прокурором з об`єктивних, незалежних від нього причин і підлягає поновленню.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки матеріали доводять наявність законних та обґрунтованих підстав для накладення арешту на майно.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027 від 01.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України.

Встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:8052 загальною площею 25,9800 га, що розташована по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту», належить до державної форми власності, що підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру.

Розпорядженням т.в.о. голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 12.09.2019 року № 1010-р припинено дію договору оренди землі, шляхом його розірвання, укладеного між Кіровоградською районною державною адміністрацією та ТОВ «Промагропостач» та надано земельну ділянку в оренду ОСОБА_8 в оренду строком на 10 років для розміщення та обслуговування школи верхової їзди за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення державної власності.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на земельній ділянці по АДРЕСА_1 розміщено об`єкт нерухомого майна-комплекс будівель, що належать ОСОБА_8 на підставі договору купівлі продажу від 04.11.2016 року.

Однак, згідно наданої інформації Кропивницької райдержадміністрації та Департаменту агропромислового розвитку Кіровоградської облдержадміністрації договір оренди вищезазначеної земельної ділянки не укладено.

Право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:8052 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстроване.

За інформацією Кропивницького управління ГУ ДПС у Кіровоградській області орендна плата за вказану земельну ділянку не сплачується.

Під час огляду місця події, встановлено що дана земельна ділянка засіяна сільськогосподарською культурою, а отже використовується не за цільовим призначенням, яке визначене документацією із землеустрою та розпорядженням Кіровоградської ОДА від 12.09.2019 року № 1010-р.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:8052 загальною площею 25,98000 га, що розташована по АДРЕСА_1 використовується самовільно, за відсутності правовстановлюючих документів.

Отже, на думку колегії суддів, дана земельна ділянка є об`єктом кримінально протиправних дій, зберігає на собі сліди у виді посівів, що надає достатні підстави вважати, що земельна ділянка державної форми власності з кадастровим номером :02:000:8052 загальною площею 25,98000 га, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Конкретно визначена у клопотанні слідчого земельна ділянка відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а відтак з урахуванням позиції сторони обвинувачення, а також загальних засад кримінального судочинства ( ст. 7, 9, 13, 16, 22 23, 26 КПК України) та загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 132 КПК України) колегія суддів вважає, що у даній ситуації, арешт майна відповідає інтересам та потребам досудового розслідування в цій справі, такий вид втручання у права та законні інтереси спрямований на встановлення фактичних обставин справи, арештоване майно можливо використати як доказ обґрунтованості причетності або непричетності до даного кримінального правопорушення.

На даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є арешт майна.

Сукупність доданих до клопотання матеріалів вказує на те, що земельна ділянка є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому накладення арешту на вказане майно до прийняття остаточного рішення у кримінальній справі, відповідає критеріям ст. 170 КПК України, буде лише сприяти об`єктивному розслідуванню та запобігання можливості його перетворення, знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, арешт земельної ділянки необхідний з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, відшкодування завданих збитків інтересам держави в особі громади.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо наявності підстав для накладення арешту на майно. На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Таким чином, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановлення нової ухвали про задоволення клопотання слідчого та арешт майна в кримінальному провадженні, внесеного 01 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України.

Керуючись ст.ст. 173, 174, 309, 370 - 372, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 червня 2020 року про відмову у задоволені клопотання слідчого про накладення арешту на земельну ділянку :02:000:8052 по АДРЕСА_1 у кримінальному провадженню внесеного 01 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 за ч.1 ст.197-1 КК України - скасувати.

Клопотання слідчого СВ Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 від 11 червня 2020 року, погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у даному кримінальному провадженні - задовольнити.

На земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:8052 загальною площею 25,98000 га., розташованої по АДРЕСА_1 , що належить державі в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації - накласти арешт із забороною її використання.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4