Справа № 159/4422/20
Провадження № 1-кс/159/1315/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про арешт майна
07 вересня 2020 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 від 12.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст.190 КК України про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

12 серпня 2020 року за заявою ОСОБА_4 розпочато кримінальне провадження №0000146 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 серпня 2020 року приблизно о 09.30 год невстановлені особи, перебуваючи в АДРЕСА_1 , за місцем проживання потерпілих, шляхом обману заволоділи коштами в сумі 2500 дол США.

На час вчинення кримінального правопорушення особи користувались транспортним засобом марки «Mersedes-benz E 220 CDI» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

03 вересня 2020 року під час санкціонованого обшуку даний транспортний засіб вилучено у громадянина Румунії в м.Одеса.

04 вересня 2020 року дізнавач ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_5 , внесено до суду клопотанням про накладення арешту на даний транспортний засіб та документи, які в ньому знаходились : свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на прізвище ОСОБА_6 , страховий поліс на даний транспортний засіб №70523772, акт виконаних робіт №ARM0076995 від 29.08.2020, рахунок на прізвище платника ОСОБА_6 , видаткова накладна від 16.12.2019, страховий поліс №163798012.
Клопотання про арешт мотивовано тим, що вказані предмети визнані речовими доказами, тому існує необхідність їх збереженні під контролем дізначава.
На розгляд клопотання прокурор, слідчий не з`явились, подали заяви про проведення слухання у їх відсутності.
Представник власники майна адвокат ОСОБА_7 подала письмові заперечення проти задоволення клопотання, в якій звернула увагу суду на те, що власник транспортного засобу ОСОБА_6 є фізичною особою - підприємцем, який здійснює господарську діяльність у сфері надання послуг з оренди транспортних засобів. На час вчинення кримінального правопорушення автомобіль «Mersedes-benz E 220 CDI» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував у платному користуванні згідно договору укладеного через сайт http://avprokat.com/. Під час допиту ОСОБА_6 назвав дані особи, яка орендувала трансепортний засіб та внесла плату за користування. Окрім того, зазначив, що транспортний засіб був залишений цим орендарем без погодження з власником в іншій області. Представник власника майна вважає, що арешт транспортного засобу за таких умов є непропорційним втручанням у право власності та спричиняє значні майнові втрати для суб`єкта господарювання.
Фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно слідчий суддя зобов`язаний перевірити дотримання органом досудового розслідування процедури отримання цього майна та вирішити питання про можливість та необхідність обмеження прав володільця майна задля досягнення органом досудового розслідування мети кримінального провадження.
Частиною другою статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконнимо бігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Порядок тимчасового вилучення майна визначений статтею 168 КПК України, зокрема тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207,208 цього Кодексу, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій статті 167 КПК майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
В силу ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема :
- правову підставу для арешту майна;
- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом
З наданих слідчому судді документів вбачається, що особи, які вчинили кримінальне правопорушення, користувались транспортним засобом «Mersedes-benz E 220 CDI» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Тому автомобіль відповідає критеріям речового доказу, а потреба досудового розслідування вимагає встановлення заборони відчуження автомобіля.

Проте, як встановлено слідчим суддею даний автомобіль на праві власності належить ОСОБА_6 , останній надає його в оренду на підставі електронних договорів. Під час допиту ОСОБА_6 повідомив дані особи, яка користувалась автомобілем на час вчинення кримінального правопорушення. Згідно протоколу обшуку автомобіль дізнавачем оглянутий, тому на переконання слідчого судді, відсутня необхідність у встановленні заборони користуватись та розпоряджатись автомобілем.

Таким чином, клопотання дізнавача про арешт автомобіля підлягає частковому задоволенню.

Що стосується клопотання дізнавача в частині накладення арешту на документи, вилучені під час обшуку з автомобіля, то слідчому судді не надано даних про можливість їх використання в кримінальному провадженні як доказу.

Часткове задоволення клопотання та відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна ( ч.3 ст.173 КПК України).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання дізнавача СД Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000146 від 12.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст.190 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «Mersedes-benz E 220 CDI» сірого кольору, номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , заборонивши його відчужувати.

Відмовити у задоволенні клопотання про арешт свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на прізвище ОСОБА_6 , страхового полісу на даний транспортний засіб №70523772, акту виконаних робіт №ARM0076995 від 29.08.2020, рахунка на прізвище платника ОСОБА_6 , видаткової накладної від 16.12.2019, страхового полісу №163798012.
Зобов`язати дізнавача СД Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 повернути ОСОБА_6 автомобіль «Mersedes-benz E 220 CDI» сірого кольору, номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та решту вилучених під час обшуку документів.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1