Справа № 206/4009/20
Провадження № 1-кс/206/349/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2020 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро скаргуОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,
ВСТАНОВИВ
До Самарського районного суду міста Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження. В своїй скарзі заявник посилається на те, що в провадженні Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходилось кримінальне провадження № 0002599 від 10.10.2017. Так, постановою слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 04.11.2019 вказане кримінальне провадження було закрито з підстави, передбаченої п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме через те, що 03.05.2019 Першим слідчим відділом СУ регіональної прокуратури Дніпропетровської області провадження № 0001367 від 30.10.2017 за ч. 3 ст. 190 КК України по факту заволодіння майном ОСОБА_5 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Дана постанова є незаконною, оскільки 10.10.2017 ОСОБА_3 звернувся до АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, (незаконна перереєстрації трьох транспортних засобів ОСОБА_5 ). 30.10.2017 адвокат ОСОБА_7 звернувся в прокуратуру Дніпропетровської області з заявою в інтересах ОСОБА_6 про скоєння ОСОБА_3 з якимось поліцейським кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України та що, ОСОБА_3 не є сином ОСОБА_5 . Так, ОСОБА_3 вважає, що під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження, не були дотримані вимоги ст. 284 КПК України та кримінальні провадження № 0002599 та 0001367 не можна вважати щодо тих самих діянь. В зв`язку із чим, просив скасувати постанову слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 04.11.2019 про закриття кримінального провадження № 0002599, відомості про яке внесено до ЄРДР 10.10.2017 та зобов`язати слідчого продовжити досудове розслідування кримінального провадження №0002599.
ОСОБА_3 в судовому засідання скаргу підтримав, просив скаргу задовольнити.
Вислухавши пояснення та доводи ОСОБА_3 , дослідивши зміст скарги з додатками, мотиви, якими заявник обґрунтовує свою скаргу, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо існує нескасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.
З копії постанови про закриття кримінального провадження від 04.11.2019 вбачається, що слідчим ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0002599, внесеного в ЄРДР 10.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України у відповідності до п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Свою постанову слідчий мотивував тим, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 10.10.2017 до АНД ВП ДВП звернувся ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шахрайським шляхом, вчиненим у великих розмірах, заволоділа майном його покійного батька. В матеріалах кримінального провадження наявні відомості про те, що Першим слідчим відділом СУ регіональної прокуратури Дніпропетровської області проводилось розслідування за к.п. № 0001367 від 30.10.2017 за ч. 3 ст. 190 КК України по факту заволодіння майном ОСОБА_5 , а саме транспортних засобів зазначених в описі потерпілого ОСОБА_3 , 1991 р.н., сина покійного ОСОБА_5 . За час розслідування Першим слідчим відділом СУ регіональної прокуратури Дніпропетровської області отримано тимчасовий доступ до матеріалів к.п. № 0002599 від 10.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, в ході якого було вилучено ряд оригіналів документів, які стосуються спільних (тотожних) обставин злочину. 03.05.2019 Першим слідчим відділом СУ регіональної прокуратури Дніпропетровської області провадження № 0001367 від 30.10.2017 за ч. 3 ст. 190 КК України по факту заволодіння майном ОСОБА_5 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.
З копії постанови про закриття кримінального провадження від 03.05.2018 вбачається, що слідчим в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління регіональної прокуратури Дніпропетровської області радником юстиції ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001367, внесеного в ЄРДР 30.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Свою постанову слідчий мотивував тим, що слідчим управлінням прокуратури Дніпропетровської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження № 0001367 від 30.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння шахрайським шляхом групою осіб за попередньою змовою з окремими працівниками ГУНП в Дніпропетровській області майном ОСОБА_5 . 31.10.2017 ОСОБА_6 звернулась із заявою до ТСЦ 1241 РСЦ МВС в Дніпропетровській області про те, що вона не здійснювала перереєстрацію вказаних транспортних засобів, у зв`язку з чим реєстрацію транспортних засобів було повернуто за ОСОБА_5 , а отже матеріальна шкода відсутня. Таким чином, оскільки в ході досудового розслідування не здобуто доказів, які б об`єктивно вказували на причетність працівників ТСЦ 1241 РСЦ МВС в Дніпропетровській області чи інших працівників ГУНП в Дніпропетровській області до заволодіння майном ОСОБА_5 , у діях останніх встановлено відсутність складу злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчий суддя звертає увагу, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, як цього вимагає КПК України.
Однак, з вищевказаної постанови про закриття кримінального провадження слідує, що досудове розслідування проведено неповно, а мотиви, які стали підставою для закриття кримінального провадження, є непереконливими, оскільки слідчий мав всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, тому що лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства.
В той же час, слідчий суддя вважає, що в обох кримінальних провадженнях не йде мова про одне й те саме діяння, оскільки досудове розслідування в них здійснювалося стосовно різних діянь, різних осіб, які мають суттєві відмінності в складах цих злочинів. Перевірка наявності або відсутності в діях громадянки ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження за № 0001367 не проводилася і слідчим встановлено відсутність складу злочинів за ч. 3 ст. 190 КК України лише щодо дій працівників ТСЦ 1241 РСЦ МВС в Дніпропетровській області чи інших працівників ГУНП в Дніпропетровській області.
За наведених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий ОСОБА_4 неправомірно послався як на підставу для закриття кримінального провадження за № 0002599 наявність нескасованої постанови від 03 травня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001367 щодо одного того самого діяння.
Окрім цього, згідно відповіді слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 03.04.2020 за № 45.4/Я-1-7, що кримінальне провадження Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 1 було відновлено, проте не зазначив яке саме кримінальне провадження відновлено.
Окрім цього, незважаючи на вимогу слідчого судді, матеріали кримінального провадження № 0002599 для їх дослідження в судовому засіданні не представленні, а відтак доводи заявника про незаконність постанови не спростовані.
З цих же підстав слідчий суддя позбавлений можливості перевірити наведене в оскаржуваній постанові твердження про наявність нескасованої постанови про закриття кримінального провадження за тим же фактом щодо того самого діяння, яке розслідувалось в кримінальному провадженні № 0001367 від 10.10.2017.
За таких обставин визнати досудове розслідування всебічним, повним та ефективним, а прийняте за його результатами рішення про закриття кримінального провадження законним та обґрунтованим не надається можливим, у зв`язку з чим постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Частиною 6 ст. 22 КПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Частиною 1 ст. 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК Україна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий під час досудового розслідування, в порушення ст. 2 КПК України, не прийняв заходів щодо повного і неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя, з метою здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню в частині скасування постанови слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 04 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження № 0002599 за ч. 3 ст. 190 КК України.

Вимоги заявника ОСОБА_3 щодо зобов`язання слідчого продовжити досудове розслідування № 0002599 задоволенню не підлягають з огляду на вичерпний перелік рішень (ухвал), які слідчий суддя може постановити за результатами розгляду скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 22, 24, 26, 284, 303-307, 369-376 КПК України,
ПОСТАНОВИВ
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0002599 - задовольнити частково.
Постанову слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 04 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження № 0002599 за ч. 3 ст. 190 КК України скасувати, та матеріали кримінального провадження № 0002599 за ч. 3 ст. 190 КК України повернути для проведення досудового розслідування.
В іншій частині скарги відмовити.
Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1