Справа № 1-10/11
Провадження № 1-в/589/119/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка заяву ОСОБА_3 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа, виданого 23.05.2012р., про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 60840 грн. на виконання вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01.02.2011р. у справі № 1-10/11, -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2020р. ОСОБА_3 звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа, виданого 23.05.2012р., про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 60840 грн., на виконання вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01.02.2011р. у справі № 1-10/11.

В обґрунтування заяви зазначає, що 01.02.2011р. відносно нього постановлений обвинувальний вирок, яким також вирішено питання щодо відшкодування шкоди потерпілим та конфіскацію майна на користь держави. Так, в резолютивній частині вказаного вироку замість потерпілого ОСОБА_6 внаслідок технічної помилки або описки зазначено його представника ОСОБА_5 , як особу на користь якої підлягає стягненню шкода, завдана кримінальним правопорушенням. В подальшому 23.05.2012р. був виданий виконавчий лист, за яким, на думку заявника, ОСОБА_5 неправомірно набула статусу стягувача, та на підставі якого було відкрите виконавче провадження №32839802. За переконанням заявника, відомості, вказані у виконавчому листі щодо особи стягувача не відповідають дійсності, крім того такий пред`явлений до виконання по спливу річного строку, що є підставою для визнання цього виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зупинення стягнення на підставі такого, та повернення безпідставно отриманих стягувачем коштів боржнику.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 в судовому засідання заяву підтримав з підстав, викладених у ній.

Належним чином повідомлені прокурор та стягувач в судове засідання не з`явились. Їх неприбуття не перешкоджає проведенню судового засідання в силу приписів ч. 5 ст. 539 КПК України.

Заслухавши представника боржника, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов до наступних висновків.

Так, вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01.02.2011р. у справі № 1-10/11, крім іншого, ОСОБА_3 визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 3, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України. Крім того, постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 60840 грн. /т.с. 25 а.с. 427-433 /.

На виконання вказаного вироку Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 23.05.2012р. виданий виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 60840 грн.

На підставі заяви стягувача за даним виконавчим листом 25.05.2012р. органом державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції було відкрите виконавче провадження № 32839802.

З комплексного аналізу ст.ст. 535, 537 та 539 КПК України вбачається, що законодавцем не врегульовано порядок вирішення питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, водночас згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

В інформаційному листі від 25 вересня 2015 року ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» визначено, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Як зазначає за змістом своєї заяви ОСОБА_3 , стягувачем у даному випадку мав би бути зазначений потерпілий ОСОБА_6 , натомість вказана інша особа ОСОБА_5 , яка на думку заявника, безпідставно отримує кошти за даним виконавчим листом.

З огляду на такі доводи боржника суд вважає необхідним зауважити, що постановою слідчого СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_9 від 12.03.2009р. ОСОБА_5 визнано законним представником потерпілого у справі №1-10/11 за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , а постановою від 19.05.2009р. цивільним позивачем /т.с. 7 а.с. 24, 25 /.

Крім того, суд звертає увагу боржника, що зі змісту протоколу допиту ОСОБА_5 /том № 7, а.с. 27-29, 30-33/ вбачається, що потерпілий від кримінального правопорушення ОСОБА_6 помер, єдиною його спадкоємицею була донька ОСОБА_10 , саме для захисту її прав та інтересів до участі у справі в якості законного представника була залучена мати ОСОБА_5 .

Фактично ж доводи ОСОБА_3 зводяться до його незгоди з прийнятим судовим рішенням в частині вирішення цивільного позову. Між тим, даний вирок набрав законної сили та взагалі не оскаржувався, в тому числі і ОСОБА_3 .

Частиною 3 ст. 26 КПК України визначено, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

При цьому, суд позбавлений можливості розглядати питання щодо недоліків (на думку заявника) самого вироку, здійснювати перегляд обставин, встановлених судом у вироку, в тому числі щодо цивільного позову, про що фактично просить ОСОБА_3 , а тому такі судом відхиляються.

Щодо доводів ОСОБА_3 в частині пред`явлення виконавчого документа після спливу встановленого строку, суд визнає такі неспроможними, з огляду на те, що зі змісту самого виконавчого листа вбачається, що він виданий 23.05.2012р. зі строком пред`явлення до 17.02.2014р. Вирок, на виконання якого він виданий, набрав законної сили 17.02.2011р.

Відповідно до чинної на час набрання вироком законної сили редакції ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Закон України від 4 листопада 2010 р. N 2677-VI "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)", яким зменшено строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, набрав чинності лише з 9 березня 2011р.

Стягувач звернулась до виконавчої служби із заявою про примусове виконання 25.05.2012р., тобто вчасно, що вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.05.2012р. /т.с. 26 а.с. 30/.

Оскільки факт пред`явлення виконавчого листа до виконання після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду, а інші доводи заявника не можуть бути піставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заява ОСОБА_3 задоволенню в цій частині не підлягає.

Оскільки інші вимоги заяви про зупинення стягнення за виконавчим листом, а також повернення безпідставно одержаних за ним коштів, є похідними від вимоги про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що у задоволенні таких також слід відмовити.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, ст. 376, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається на ухвалу через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1