279/6166/20
1-кс/279/993/20
У Х В А Л А
іменем України

22 грудня 2020 року
Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Коростень скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність у вигляді не внесення відомостей про кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:
Скаржник звернувся зі скаргою, в якій зазначив, що подав заяву про вчинення злочину. а саме невиконання рішення суду посадовою особою. 20.10.2020 року заява була розглянута як звернення з наданням відповіді за підписом заступника начальника з рекомендацією звернутись до Комітету Міністрів Ради Європи або суду для захисту своїх прав. Вважає, що допущена бездіяльність у вигляді не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових рослідувань, оскільки відповідно до положень ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин. що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР. Вказані вимоги закону виконані не були, замість внесення відомостей в ЄРДР та проведення слідчих дій за результатами яких приймається процесуальне рішення, обмежелись складанням повідомлення та надання порад звернення до суду. Просив визнати бездіяльність заступника начальника Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області у вигляді не внесення відомостей до ЄРДР незаконною.

Сторона скаржника в судовому засіданні скаргу підтримала. Преждставник скаржника зазначив, що незалежно від того містить звернення інформацію про вчинення злочину чи ні, інформація повинна бути внесена до ЄРДР, проведено відповідні дії за результатами яких, в разі відсутності ознак кримінального правопорушення постановляється ухвала про закриття кримінального провадження. В даному випадку таких дій проведено не було. При цьому на запитання слідчого судді представник скаржника вказав, що не обізнаний про те, чи містило звернення ОСОБА_3 достатню та конкретну інформацію, що могла свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив.

Згідно змісту ст.306 КПК України, якою регламентовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, а саме ч.3 цієї статті - розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги слідчим суддею встановлено наступне.

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі: ЄРДР) у визначений КПК України строк, є

видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Статтею 214 КПК України закріплено обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості

до ЄРДР та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, оскільки ч.1 ст.214 КПК України передбачає надходження заяви (повідомлення) саме про кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що до внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування не передбачено можливості збору даних, що можуть підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення (окрім проведення огляду місця події у невідкладених випадках), то подана заява, повідомлення мають містити достатні відомості про вчинення конкретного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.214 ч.4 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

В той же час, вказана норма не містить заборони невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, якщо зроблені заява, повідомлення не містять достатніх відомостей, що можуть свідчити про вчинення певного кримінального правопорушення.

Підтвердженням вказаного висновку є сам факт існування інституту оскарження такої бездіяльності як невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку глави 26 КПК України, норми якого не передбачають прийняття слідчим суддею безальтернативного рішення щодо задоволення скарги такого виду, а відповідно до положень ст.307 КПК України передбачають можливість прийняття рішення, серед інших, і про відмову у задоволенні скарги.

Обов`язку слідчого або прокурора щодо внесення заяви (повідомлення) до ЄРДР кореспондується обов`язок суб`єкта звернення викласти обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016 року №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз положень ст.214 ч.5 КПК України, яка зазначає зміст відомостей, що вносяться до ЄРДР, дає можливість дійти висновку про те, що особа, яка звернулась з відповідною заявою, зобов`язана викласти в ній обставини таким чином, щоб орган, до якого надійшла така заява, мав можливість переконатись в тому, що кримінальне правопорушення дійсно

було вчинено і вчинено саме кримінальне правопорушення, а не лише таке існує в уяві особи, яка звернулась з повідомленням, або його вчинення нею лише припускається, або таке

звернення переслідує певну мету, не пов`язану безпосередньо з порушенням прав особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм свідчить, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню відомості за заявою, повідомленням, в яких викладені обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто конкретного суспільно небезпечного винного діяння, вчиненого суб`єктом злочину, передбаченого КК України, а не припущення будь-якої особи.

Натомість, якщо у поданій заяві, повідомленні відповідні обставини не відображені, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесенню не підлягають.

Зазначені положення узгоджуються з Висновком Верховного Суду України від 01.07.2013року, відповідно до якого підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах чи повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що або підтверджують реальність конкретної події злочину

(час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях

таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Із наданих на вимогу суду матеріалів перевірки по зверненню ОСОБА_3 датованого 09.10.2020 року, слідує, що скаржником подавалась заява на адресу Генерального прокурора України, в якій не наводилось відомостей щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Жодних відомостей про фактичні обставини вчиненого, на думку скаржника, злочину (час, місце, спосіб), та якого саме, наслідків, що настали від такого діяння, конкретні дії службової особи не вказано.

Відповідальність за невиконання судового рішення передбачена ст.382 КК України.

Так, згідно диспозиції ч.1 ст.382 КК України кримінальна відповідальність настає за умисне невиконання службовою особою вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Відповідальність за ч.2 ст.382 КПК України настає за ті самі дії, вчинені службовою особою.

Частина 3 ст.382 КК України передбачає відповідальність за дії, пердбачені ч.1, 2 цієїстатті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

Частина 4 ст.382 КК України передбачає відповідальність за умисне невиконання службовою особою рішення Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України та умисне недодержання нею висновку Конституційного Суду України.

В змісті звернення скаржник не наводив жодних відомостей щодо фактичних обставин вчинення злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (дату, час, місце вчинення правопорушення, найменування судового рішення та особи, якою судове рішення не виконується, вид та розмір шкоди, яка була завдана). Додаток до звернення також не містив вказаної інформації.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

За відсутності наведених в заяві скаржника достатніх та конкретних даних, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, підстав для внесення таких відомостей до ЄРДР, не має.

За таких обставин скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.303, 306, 307 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність у вигляді не внесення відомостей про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя : ОСОБА_1