Житомирський апеляційний суд
Справа №286/3807/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
скаржника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 23 грудня 2020 року,

в с т а н о в и в:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови старшого слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 від 28.02.2019 року про закриття кримінального провадження №0000567 від 08.08.2016 року, а матеріали скарги повернуто скаржнику.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що обов`язок доказування наявності підстав для звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність слідчого покладено на скаржника, а слідчий суддя не уповноважений на цій стадії процесу випробовувати докази на підтвердження або спростування обставин, на які посилається заявник та які остання повинна надати при зверненні на підтвердження обставин викладених в клопотанні. Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі вказав, що скаржником ОСОБА_8 не наведено та не обґрунтовано належними доказами, які дають підстави констатувати факт наявності непереборних та незалежних від волі заявника обставин, що унеможливили звернення зі скаргою на дії слідчого в межах строку встановленого законом.

В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Аргументує свої вимоги тим, що ухвала слідчого судді прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що постанову про закриття кримінального провадження прокурором Коростенської місцевої прокуратури 30 листопада 2020 року надіслано їй простою кореспонденцією, після чого вона відразу звернулася до Овруцького районного суду, а тому вважає, що строк оскарження в силу приписів ч.6 ст.284 КПК України пропущений не був. Крім того, зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та такою, що суперечить вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки під час досудового слідства не було проведено судово-почеркознавчих експертиз внесення неправдивих даних до наказів, не встановлені дати їх видачі та їх походження, не призначались додаткові експертизи, не проводились одночасні допити осіб, свідчення яких не узгоджується між собою.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення скаржника ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_10 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги скаржника, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно вимог ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права» ( рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Belletv. France), Series A№ 333-B, crop. 42, пункт 36).
Так, Європейський суд з прав людини, дотримуючись оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо). Суд може визнати причини пропуску строку поважними, а підстави для його поновлення виправданими з метою досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи.
Статтею 7 КПК України регламентовано загальні засади кримінального провадження, зокрема право на доступ до правосуддя та принцип забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до положень ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК України.
Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як визначено в ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно з ч. 6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 22.12.2020 року ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області в порядку ст.303 КПК України зі скаргою на постанову слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 від 28.02.2019 року про закриття кримінального провадження № №0000567 від 08.08.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, в якій просила скасувати вказану постанову. Одночасно ОСОБА_8 подала до суду заяву від 22.12.2020 року, в якій просила поновити строк на оскарження вказаної постанови, мотивувавши це тим, що вона не була своєчасно повідомлена про оскаржуване рішення, а постанову про закриття кримінального провадження отримала після 20 жовтня 2020 року. Крім того, зазначила, що своєчасно не була повідомлена про закриття справи у зв`язку з тяжкою хворобою чоловіка, який потребує постійного догляду, що також послугувало причиною пропуску строку на оскарження постанови від 28.02.2019 року.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 зазначеної статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області, виходячи із того, що постанова про закриття кримінального провадження була прийнята слідчим 28 грудня 2019 року, а зі скаргою ОСОБА_8 до слідчого судді звернулась 03 листопада 2020 року і її посилання на отримання копії постанови лише після 20 жовтня 2020 року не підтверджені матеріалами скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження та повернув скаргу особі, яка її подала.

Такий висновок слідчого судді, на думку колегії суддів, є передчасним та не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, який пов`язує початок строку оскарження процесуального рішення слідчого у формі постанови з днем отримання особою його копії, водночас оглянуті в судовому засіданні апеляційного суду матеріали судового провадження не містять належних відомостей, коли саме скаржник отримала копію постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Враховуючи, що у слідчого судді не було достовірних відомостей про дату отримання ОСОБА_8 копії постанови слідчого про закриття кримінального провадження і в інший спосіб ніж шляхом дослідження матеріалів кримінального провадження з`ясування таких обставин в даному випадку є неможливим, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про подання скарги з пропуском встановленого законом строку для її оскарження.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
Апеляційний суд вважає, що у разі виникнення сумнівів щодо дотримання особою, яка подала скаргу строку на оскарження, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, слідчий суддя має перевірити викладені у скарзі доводи стосовно дати отримання цією особою копії оскаржуваної постанови, проте, слідчий суддя фактично усунувся від покладеного на нього кримінальним процесуальним законом обов`язку щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.
В разі встановлення слідчим суддею відсутність чітких документальних підтверджень пропуску встановленого строку, то необхідно розглядати скаргу на постанову про закриття кримінального провадження по суті й уникати визначення моменту початку перебігу строку оскарження датою винесення постанови.

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що слідчим суддею провадження за скаргою ОСОБА_8 не відкривалось і скарга по суті не розглядалась, а вирішення питань, передбачених ст. ст. 304-307 КПК України, є компетенцією слідчого судді місцевого суду, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, під час якого слід дослідити питання дотримання процесуального строку оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження та прийняти за поданою скаргою рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК України
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 23 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови старшого слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 від 28.02.2019 року про закриття кримінального провадження №0000567 від 08.08.2016 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 від 28.02.2019 року про закриття кримінального провадження №0000567 від 08.08.2016 року направити до слідчого судді суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :