УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №522/507/21
Провадження №1-кп/522/124/21

04 лютого 2021 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі клопотання представника цивільного позивача про накладення арешту на майно обвинуваченого у кримінальному провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003178 від 01.11.2020р., відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_3 ,
захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілого (представника цивільного позивача ): ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебуває вищезазначене кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
18.01.2021 до суду надійшов цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_8 в інтересах останнього про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення злочину, з клопотанням про арешт майна обвинуваченого.
Ухвалою суду від 25.01.2021 клопотання представника цивільного позивача про арешт майна обвинуваченого повернуто цивільному позивачу для усунення недоліків.
26.01.2021 на адресу суду надійшла заява представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_7 про усунення недоліків з клопотанням про забезпечення позову,а а саме: накладення арешту на грошові кошти або майно обвинуваченого вартістю 142 550,90 грн.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2,8 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно з ч.3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.173КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед іншого зазначає перелік майна, на яке накладено арешт.

В ході дослідження клопотання встановлено, що представником цивільного позивача не надано достатніх доказів на підтвердження розміру шкоди завданої кримінальним правопорушенням, зокрема щодо повного знищення транспортного засобу належного потерпілому (цивільному позивачу).

Також, в матеріалах клопотання відсутні дані щодо наявності майна у обвинуваченого, а також обґрунтування на підтвердження можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження належного йому майна.

Згідно з ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про не обґрунтованість клопотання та не доведеність представником цивільного позивача необхідності арешту майна обвинуваченого і наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_7 про забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту на грошові кошти або майно обвинуваченого в сумі 142 550,90 грн. - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1