Київський апеляційний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2020 року про визнання винним ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2020 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.186, ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання: за ч.1 ст.186 КК України - 2роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України - 1рік 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_5 визначено міру покарання - 2 роки позбавлення волі.
16 червня 2020 року ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2020 року щодо нього та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_5 вказує, що в силу своєї правової неграмотності він не розумів ні значення угоди про визнання невинуватості, ні, власне, вироку від 05.05.2020, добросовісно помиляючись щодо міри призначеного покарання, а тому не усвідомлював усієї серйозності фактично призначеного вироком суду покарання у виді позбавлення волі, розраховуючи на більш м`яке покарання.

Також у клопотанні зазначено, що вирок суду засуджений не отримував, а просто поставив свій підпис в матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який вважає, що підстав для поновлення засудженому строку на апеляційне оскарження вироку суду немає, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2020 року до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а частиною третьою цієї ж статті встановлено, що для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що обвинувачений ОСОБА_5 не перебуває під вартою, був присутнім при оголошенні вироку, отримав корпію вироку 05 травня 2020 року, про що є відповідна розписка (а.п. 52), відтак посилання у клопотанні на те, що він не отримував копії вироку не може бути взятим до уваги.

Прохаючи про поновлення йому строку на апеляційне оскарження вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2020 року, ОСОБА_5 не навів у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обставин, які можуть бути визнані поважними причинами попуску такого строку та підставою для поновлення процесуального строку.

Посилання на юридичну необізнаність обвинуваченого та нерозуміння ним суті вироку не може бути взятим до уваги, оскільки згідно з матеріалами кримінального провадження у провадженні брав участь захисник ОСОБА_7 , у присутності якого укладалась угода про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 , а також адвокат був присутнім в судовому засіданні 05 травня 2020 року (а.п. 48).

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_5 строку на апеляційне оскарження вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2020 року.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України у разі, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_5 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2020 року підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 395, 399, КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2020 року щодо ОСОБА_5 повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-кп/824/2582 /2020
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1