ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/673/20Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
ЄУНС: 711/5613/20 Категорія: ст. 81 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря судового засідання прокурора засудженого представника ДУ «Холодногірська виправна колонія (№ 18)» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2020 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и л а:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

17.08.2020 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Судове рішення вмотивовано тим, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення, а його поведінка та ставлення до праці за весь період відбутого покарання не носять системного характеру і не дають правових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.08.2020 через її постановлення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що він винуватість у вчиненому визнав у повному обсязі, довів своє виправлення, має зразкову поведінку та сумлінно ставиться до праці та не є суспільно небезпечним, тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково. Просить врахувати, що він приймає активну участь в безоплатних роботах з благоустрою установи, в програмах диференційованого виховного впливу за напрямками «Навчання», «Фізкультура і Спорт», а за характеристикою має позитивну динаміку, повністю виправився і може відбувати покарання без ізоляції від суспільства. Вказує, що по звільненню з установи відбування покарання буде працевлаштований на попереднє місце роботи, має малолітню доньку, дружину, матір, батька та сестру.

У зв`язку з оптимізацією ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)», 28.09.2020 засуджений ОСОБА_7 вибув у розпорядження Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України до ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)».

На виконання ухвали судді Черкаського апеляційного суду від 05.10.2020 апеляційний розгляд в даному кримінальному провадженні проводиться в режимі відеоконференції з ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» за участю засудженого ОСОБА_7 та уповноваженого представника установи.

Заслухавши суддю-доповідача, думки засудженого ОСОБА_7 в підтримку заявлених апеляційних вимог з наведених в апеляційній скарзі підстав, прокурора про законність, обґрунтованість рішення суду першої інстанції і безпідставність апеляційних вимог, пояснення представника ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_8 , вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 до задоволення не належить.

Статтею 81 КК України передбачена можливість застосування до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за сумлінну поведінку і ставлення до праці, що доводить їх виправлення.
Відповідно до сформованої судової практики «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом першої інстанції при розгляді клопотання ОСОБА_7 про звільнення умовно-достроково наведених вимог закону дотримано.
Як встановлено з матеріалів провадження ОСОБА_7 засуджений:
- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.04.2010 за ч. 3 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком в 1 рік 6 місяців, звільнений 08.11.2011 по відбуттю іспитового строку;
- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.10.2012 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком в 3 роки, звільнений 23.10.2015 по відбуттю іспитового строку;
- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.06.2016 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком в 3 роки. 17.03.2017 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено у місця позбавлення волі на 4 роки позбавлення волі за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.06.2016.
- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.02.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 22.02.2017 по 11.04.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.05.2017 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 1 та 4 ст. 70 КК України на 4 роки 10 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 21.07.2016 по 09.08.2016 та з 15.02.2017 по 31.07.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 31.07.2017 дозараховано в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 18.05.2017 по 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.06.2017 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 15.02.2017 по 16.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.12.2018 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 31.07.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початком строку відбування покарання ОСОБА_7 є 16.06.2017, а кінцевим строком визначено 30.10.2021.
Наразі ОСОБА_7 відбуває покарання, в тому числі, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке є тяжким.
За наведених обставин, станом на 04.08.2020, тобто на час звернення засудженим з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, він відбув, дві третини строку покарання призначеного йому вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.06.2017 і передбаченого п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України.
Відповідно до довідки начальника відділення ВСВПР «Черкаська виправна колонія (№62)» ОСОБА_9 про стягнення та заохочення на засудженого ОСОБА_7 , за час утримання під вартою, останній 7 разів, зокрема, 26.12.2018, 29.03.2019, 20.05.2019, 26.06.2019, 30.09.2019, 15.04.2020 та 08.07.2020 заохочувався правами адміністрації установи за виконання покладених обов`язків, дотримання правил поведінки, трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Разом з цим, до засудженого ОСОБА_7 також застосовані 2 стягнення: 04.07.2018 та 12.12.2019 у виді суворих доган за зберігання спиртних напоїв та їх вживання, відповідно.
Згідно характеристики з місця відбування покарання від 13.08.2020, наданої адміністрацією «Черкаська виправна колонія (№62)», ОСОБА_7 утримуючись в СІЗО м. Черкаси характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав, до праці не залучався, стягнень і заохочень не мав. За час відбування покарання в ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» характеризується позитивно, допускав порушення встановленого порядку відбування покарання за що мав 2 стягнення, які зняті у встановленому законодавством порядку. З 09.10.2017 виконує обов`язки днювального житлової зони, до яких ставиться сумлінно, у зв`язку з чим отримав 7 заохочень правами начальника установи. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатні навички для їх виконання, а також відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою. До виконання законних вимог персоналу установи завжди ставиться сумлінно, дотримується правомірних і ввічливих взаємовідносин. Бере участь у роботі самодіяльної організації засуджених, є головою ради колективу засуджених відділення. Бере участь у програмі диференційованого виховного впливу за напрямком «Фізкультура та спорт», а також постійно підвищує свій загальноосвітній рівень шляхом самоосвіти. Провину в скоєному кримінальному правопорушенні визнає у повному обсязі.
Наведене свідчить про досягнення позитивних змін у поведінці засудженого ОСОБА_7 . Разом з цим, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Перевіривши дані про сумлінну поведінку та ставлення особи до праці за весь період відбування покарання, врахувавши тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу засудженого в сукупності, а також те, що 27.02.2020 адміністративною комісією установи розглядалось питання про застосування положення ст. 81 КК України і відмовлено в застосуванні даної пільги, колегія суддів виходить з того, що саме по собі дотримання умов і порядку відбування покарання, не є достатньо переконливим важелем для ствердження про готовність засудженого до самокерованої правослухняної поведінки і доведення ним свого виправлення, з огляду на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання в установі є обов`язком засудженого.

Матеріали кримінального провадження не містять переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт працевлаштування, самоосвіти та успішного виконання трудових обов`язків не свідчить про протилежне.

Викладені ОСОБА_7 в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення про відмову у задоволенні заяви останнього про умовно-дострокове звільнення, а додаткових підстав для застосування положень ст. 81 КК України, колегією суддів не встановлено.

Наразі колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним і послідовним протягом усього періоду перебування засудженого в установі виконання покарання, а позитивні зрушення у свідомості і поведінці ОСОБА_7 вказують лише на те, що він стає на шлях виправлення, однак цього не достатньо для застосування положень ст. 81 КК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів визнає ухвалу місцевого суду щодо ОСОБА_7 законною і обґрунтованою та не вбачає підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для її скасування чи зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п. 1 ч.1 ст. 407, ст.ст. 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий

Судді