Справа № 159/3211/20
Провадження № 1-кс/159/1257/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2020 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області справу за скаргою ОСОБА_3 як потерпілого на рішення дізнавача СД Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотань у кримінальному провадженні № 120 200 301 100 009 38, що внесене у ЄРДР 03.06.20 р.,

в с т а н о в и в:
26.08.20 р. до Ковельського міськрайсуду Волинської області надійшла вказана вище скарга як скарга на рішення дізнавача. Заявник просить оскаржуване рішення скасувати. У обґрунтування скарги заявник зазначив, що 17.08.20 р. рекомендованою поштою він отримав оскаржуване рішення - постанову про повну відмову у задоволенні клопотання, винесену дізнавачем - інспектором СД Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 06.08.20 р., як таку, що винесена всупереч вимог ст. 110 КПК України (незаконну). Зазначає, що у заяві про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (шахрайство), він вимагав внести відомості у ЄРДР та розпочати досудове розслідування. 07.07.20 р. ухвалою Ковельського міськрайсуду Волинської області було скасовано постанову слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області від 29.06.20 р. про закриття кримінального провадження №120 200 301 100 009 38. Було зобов`язано слідчого, прокурора невідкладно внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. В ухвалі Ковельського міськрайсуду Волинської області від 07.07.20 р. визначено, що до ЄРДР внесено заяву лише за фактом того, що у січні 2019 р. візуально знайома заявникові особа шляхом обману, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння чужим майном, заволоділа чужим майном - належними заявникові грошовими коштами в сумі 1 000 доларів США - під приводом розмитнення авта, хоча у нього є підстави вважати цю обставину свідомо надуманою ОСОБА_6 та її співмешканцем ОСОБА_7 .. Суд зауважує, що такі відомості, як дані про процесуальних керівників у витягу з ЄРДР, що містяться у матеріалах кримінального провадження, було внесено від руки. ОСОБА_8 з приводу обставин скоєння кримінального правопорушення, зазначених у заяві від 25.05.20 р. слідчою та дізнавачем - інспектором СД Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 жодним чином не допитана. В ухвалі Ковельського міськрайсуду Волинської області від 07.07.20 р. визначено, що попередня правова кваліфікація - ч. 1 ст. 190 КК України - не оскаржувалась та не змінювалась. Зазначає, що 29.07.20 р. Прокурору Волинської області подано клопотання в порядку ст. 220 КПК України з приводу того, що з обставин вчинення кримінального злочину за ч. 2 ст. 190 КК України ОСОБА_6 реєстратором ОСОБА_9 неправильно та не у повному обсязі описано обставини, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ; зазначено, що саме з цих причин та неправильної правової кваліфікації досудове розслідування належним чином не провадиться, а ОСОБА_8 використала цю обставину та виїхала за межі України з метою уникнення відповідальності. Він просив провести виправлення та доповнення у ЄРДР в частині обставин, що свідчать про вчинення ОСОБА_6 як організатором і виконавцем разом зі ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, відповідно до заяви від 25.05.20 р.. Клопотання від 29.07.20 р. скеровано 29.07.20 р. керівнику Ковельської місцевої прокуратури для організації розгляду та прийняття рішення. 03.08.20 р. прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_11 клопотання від 29.07.20 р. направлено дізнавачу -інспектору СД Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 для розгляду по суті з приводу вирішення питання про зміну правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 120 200 301 100 009 38 за ч. 1 ст. 190 КК України. Покликаючись на ст. 215 КПК України, судову практику, зазначає, що у оскаржувальній постанові дізнавачем вказано, що в ході дізнання встановлено, що у провадженні дізнання є матеріали кримінального провадження, дані про яке внесено 13.06.20 р. до ЄРДР за № 120 200 301 100 009 38 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Але це не відповідає дійсності, так як раніше судом встановлено, що його заява про скоєння кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_12 від 25.05.20 р. до Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області надійшла 01.06.20 р., а відомості до ЄРДР за нею внесено лише 03.06.20 р. та лише за фактом, що описано вище. У оскаржуваній постанові зазначено, що 03.08.20 р. до Ковельського ВП надійшло клопотання потерпілого про перекваліфікацію кримінального проступку з ч. 1 ст. 190 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України (шахрайство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а саме: ОСОБА_13 та ОСОБА_5 ), але це не у повній мірі відповідає дійсності, оскільки у клопотанні від 29.07.20 р. зазначено про вимогу провести виправлення та доповнення у ЄРДР, до якого внесено його заяву від 25.05.20 р. про обставини злочину, що свідчать про вчинення ОСОБА_6 організатором і виконавцем кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України; відповідно до заяви від 25.05.20 р., у якій про вчинення шахрайства за попередньою змовою групою осіб ним не повідомлялось і ця обставина є надуманою дізнавачем, що свідчить про те, що досудове розслідування належним чином не провадилось. Дізнавач, відмовляючи у задоволенні копотання, покликається на ту обставину, що в ході досудового розслідування під час допиту потерпілого ніби - то було встановлено, що навесні 2019 р. на прохання ОСОБА_14 позичити гроші в сумі 1 000 доларів, що еквівалентно 27 000 грн, для розмитнення автомобіля, ним надано таку суму грошей. В постанові про закриття кримінального провадження від 29.06.20 р. слідчий покликалась на такий висновок. Ухвалою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 07.07.20 р. постанову слідчого від 29.06.20 р. про закриття кримінального провадження скасовано. Такий висновок слідчої та дізнавача є надуманим, повністю не відповідає дійсності. З цих питань його додатково дізнавачем не допитано. Не проведено за повторним клопотанням від 08.07.20 р. одночасного його та свідка ОСОБА_15 , який надавав неправдиві свідчення, щоб вигородити ОСОБА_16 - свою співмешканку - з метою приховання скоєння злочину, допиту. Не допитані свідки, яких він просив допитати, подавши повторне клопотання від 08.07.20 р. в порядку ст. 220 КПК України. У оскаржуванй постанові надуманими є обставини, що не відповідають дійсності, про неможливість повернення грошей до 25.06.19 р., які він просив повернути у повному обсязі та протягом 2019 р., так як ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Мали таку можливість, не оформляючи розмитнення автомобіля; на його неодноразові прохання повернути гроші, ОСОБА_17 не реагував. Дізнавач покликається на надуману обставину про те, що встановлено, що ним неодноразово давались кошти на зберігання ОСОБА_15 , після чого вони повертались належно. Але ця обставина є надуманою, так як він надав на зберігання гроші ОСОБА_15 лише тоді, коли ОСОБА_8 ввела його в оману з приводу того, що ніби - то знайшла йому для покупки будинок у АДРЕСА_1 , який треба негайно викупити. Барсетку з грошима в сумі 1 000 доларів США та документами він передав ОСОБА_19 влітку 2018 р. у м. Луцьк, по вул. Іващенка, у автомобілі, у присутності ОСОБА_5 , де гроші було перераховано, складено у конверт та заховано у барсетку. Інші обставини, що свідчать про скоєння злочину ОСОБА_6 , жодним чином не перевіряються, остання не допитана. У оскаржуваній постанові дізнавач покликається на ст. 40 КПК України, однак вона без достатніх причин не виконала усіх необхідних дій, доручення за якими дано у порядку ст. 40 КПК України у кримінальному провадженні. Оскаржувальна постанова винесена з порушеннями ст. 110 КПК України, так як дізнавач покликається на недостовірні та надумані висновки і обставини, не провівши повного та всебічного розслідування. У оскаржувальній постанові не зазначено про можливість та порядок її оскарження. Покликаючись на ч. 2 ст. 220 КПК України, дізнавач про результати розгляду клопотання повинна була його повідомити про прийняте рішення. Не дочекавшись повідомлення, він прибув до Ковельського ВП 13.08.20 р., де при зустрічі дізнавач неповідомила його про прийняте за клопотанням від 29.07.20 р. в порядку ст. 220 КПК України рішення та не вручила копію оскаржуваної постанови. Оскаржувальну постанову, відправлену 07.08.20 р., він отримав лише 17.08.20 р. рекомендованою поштою. У кореспонденції було неправильно зазначено поштовий індекс з метою затримки доставки.Тому він пропустив строк на оскарження вказаної вище постанови дізнавача, який пропустив з поважних причин та просить поновити. Просить скаргу задовольнити та оскаржувану постанову скасувати.

У судове засідання заявник, особа, чиє рішення оскаржується, прокурор, не з`явились, хоча належно повідомлені. Заявник попередньо подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутності. Просить скаргу задовольнити.

Вважаю, що розгляд скарги можливий у відсутності осіб, які не з`явились.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, що надані у розпорядження слідчого судді 27.08.20 р. у пронумерованому, прошнурованому, не скріпленому вигляді, всього на 38 арк.) приходжу до висновку, що скарга безпідставна та не підлягає до задоволення.

За змістом ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення дізнавача як, серед іншого, рішення про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. ст. 314 - 316 цього Кодексу.

У матеріалах кримінального провадженні відсутні дані про дату отримання заявником копії оскаржуваної постанови, тому вважаю. що заявник пропустив строк на її оскарження з поважних причин та його слід поновити.

У судовому засіданні встановлено, що 03.06.20 р. було внесено відомості у ЄРДР за фактом, як зазначено вище заявником. Попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 190 КК України.

Сама заява потерпілого про вчинення кримінального правопорушення від 25.05.20 р., дійсно, надійшла до Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області 01.06.20 р..

За постановою слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області від 03.06.20 р. заявника було визнано потерпілим у кримінальному провадженні.

16.06.20 р. заявника було допитано слідчим як потерпілого.

22.06.20 р. слідчим було допитано як свідка ОСОБА_15 ..

Заявник 29.07.20 р. подав Прокурору Волинської області клопотання про внесення виправлень та доповнень у ЄРДР щодо відомостей, що внесені туди за його заявою від 25.05.20 р., хоча кримінальне провадження на той час перебувало у переведенні дізнавача ОСОБА_4 .. У такому клопотанні заявник вказує, що він просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_20 за ч. 2 ст. 190 КК України, однак, відомості за такою його заявою не було внесено у ЄРДР правильно та повно, що призвело до наналежного досудового розслідування. Таким чином він вказував на невідповідність первинної кваліфікації кримінального правопорушення.

Таке його клопотання 03.08.20 р. було скеровано Ковельською місцевою прокуратурою Прокуратури Волинської області дізнавачеві ОСОБА_4 для розгляду та надійшло до Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області тоді ж.

Вчасно, а саме: 06.08.20 р. дізнавачем було винесено постанову за результатами розгляду клопотання заявника, якою було вдмовлено у задоволенні клопотання у повному осязі оскаржувану постанову.

У оскаржуваній постанові дізнавач, дійсно, зазначила, що відомості у ЄРДР внесено 13.06.20 р. за ч. 1 ст. 190 КК України, хоча витягом з ЄРДР стверджується, що це було зроблено 03.06.20 р.. Однак таке слід розцінити як описку чи помилку, що не впливає на висновок про незаконність чи законність оскаржуваної постанови.

У оскаржуваній постанові дізнавач, дійсно, зазначила, що у своєму клопотанні, що надійшло до поліції 03.08.20 р., заявник просить про перекваліфікацію кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. на кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України на шахрайство, вчинене ОСОБА_15 та ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб.

Проаналізувавши зміст клопотання заявника від 29.07.20 р., вважаю, що просячи внести виправлення та доповненення у ті відомості, що внесені у ЄРДР за його заявою, заявник, дійсно, прагнув саме домогтись кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України. Тому дізнавач вірно охарактеризувала суть клопотання заявника від 29.07.20 р..

У подальшиму дізнавач, проаналізувавши наявні у розпорядженні органу дізнання відомості за матеріалами кримінального провадження, зібрані докази, правомірно та підставно відмовила у задоволенні клопотання, прийшовши до правильного висновку про відсутність підстав для кваліфікації кримінального правопорушення у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 190 КК України (кваліфікований склад шахрайства). Свій висновок дізнавач обґрунтувала повно та належно.

Тому підстав для висновку про незаконність оскаржуваної постанови та її скасування, не вбачаю.

Інші доводи скарги не надають підстав для іншого висновку.

Крім того слід зауважити, що навіть при розслідуванні кримінального провадження у формі дізнання, при наявності до того достатніх підстав дізнавач не позбавлений права змінити кваліфікацію (перекваліфікувати) у подальшому кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні.

Прерогатива ж кваліфікації кримінального провадження належить органові досудового розслідування чи дізнання, відповідно.

Керуючись ст. 220 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити

Ухзвала не оскаржується.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1