Справа № 512/92/19
Провадження № 1-кп/947/733/20
УХВАЛА
17.07.2020 м.Одеса

Колегія суддів Київського районного суду м.Одеси у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщені суду питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000325 від 22.10.2018 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Вільшанка Савранського району Одеської області, громадянин України, українець, з неповною базаво-середньою освітою, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_7 та захисника запрошеного на окрему процесуальну дію - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого, оскільки строк дії ухвали суду закінчується.
У судовому засіданні прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки щодо нього є обґрунтоване обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі до 15 років, а також наявні ризики, які не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_5 , хоча і має постійне місце проживання в Одеській області, але офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні непрацездатних осіб, оспорює обвинувачення.
Захисник, законний представник і обвинувачений заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , заявили суду письмове клопотання про зміну відносно обвинуваченого запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Мотивують клопотання тим, що обвинувачений надто довго тримається під вартою без обвинувального вироку суду, ризики прокурором не доведені, обвинувачення безпідставне, що підтверджується дослідженими доказами. Допитані потерпілі не заявляли про незаконний тиск на них з боку обвинуваченого.
Прокурор заперечив проти зміни запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки ризики не зменшилися, продовжують існувати, батьки обвинуваченого не зможуть забезпечити даний вид запобіжного заходу через те, що вони не запобігли у свій час вчиненню злочину неповнолітнім, який у нічний час у стані алкогольного сп`яніння безконтрольно перебував поза межами будинку та з огляду на суспільний інтерес.
Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження дійшов висновку про те, що необхідно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому суд виходить з наступного.
З обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що на обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, зібрані певні докази, які розпочаті досліджуватися судом.

Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини:
може здійснити дії на переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він не має офіційного джерела прибутку, постійного місця роботи, постійного місця проживання в м.Одесі, оспорює кваліфікацію;
може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину;
може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки оспорює обвинувачення.
Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Гриненко проти України». Саме через превентивні властивості запобіжного заходу у виді тримання під вартою наявні ризики не реалізуються.

З огляду на викладене підстав для зміни запобіжного заходу на даний час не вбачається, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
Застава щодо обвинуваченого відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки злочин, у вчиненні якого він обвинувачуються, вчинений із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-317, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, а саме до 15.09.2020. Ухвала втрачає силу о 14.00 год. 15.09.2020.
Відмовити в задоволенні клопотання стороні захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, з підстав, викладених у мотивувальній частині ухвали.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Копію ухвали щодо обвинуваченого відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, відповідно до ст.392 КПК України.
Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2
ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_1