печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
24.09.2020 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 цього ж дня, у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки заявник відомостей, що дані за заявою від 15.09.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань не отримав, бездіяльність Державного бюро розслідувань щодо цього факту оскаржено до Печерського районного суду м. Києва.

Заявник в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, через канцелярію суду було подано заяву про розгляд скарги за відсутності заявника, вимоги скарги підтримала.

Представник Державного бюро розслідувань у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином.

Разом з цим, від представника Державного бюро розслідувань було подано в лист в якому зазначено, що заява ОСОБА_4 була направлена за належністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З наданих матеріалів в обґрунтування скарги слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 засобами поштового зв`язку звернувся до Державного бюро розслідувань з заявою про вчинення кримінального правопорушення вих. №1/15, яку в подальшому було направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, реєстрація кримінальних правопорушень шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, а також реєстрація осіб, які їх учинили, слідчим (прокурором), під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, не суперечить положенням ст.ст. 214, 218 КПК України.

Згідно з ч.3 ст. 9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» зазначено, що Державне бюро розслідувань є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження безпосередньо і через територіальні управління.

Таким чином, направлення заяви ОСОБА_4 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за територіальним принципом відповідають вищезазначеним положенням кримінального процесуального закону.

Слідчий суддя враховуючи, що кримінальне провадження здійснюється на основі принципу змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку, що адвокат не довела існування бездіяльності органу досудового розслідування, що як наслідком є необґрунтованість та безпідставність вимог скарги.

Керуючись ст. ст. 22, 26, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1