Справа № 171/1306/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.12.2020 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Апостолове, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000478 від 18.06.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайло-Заводське, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В :
01.06.2020, приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився поблизу будинку № 21 по вул. Шакурського в с. Михайло-Заводське, Апостолівського району Дніпропетровської області, куди прийшов у гості до раніше йому знайомого ОСОБА_5 . Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_4 винник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Після цього, ОСОБА_4 , 01.06.2020, приблизно о 09 годині 5 хвилин, перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, із корисливих мотивів, під приводом необхідності перевезення металобрухту попросив раніше йому знайомого ОСОБА_5 передати йому у тимчасове користування автомобільний причіп марки ММЗ 81021, державний номер НОМЕР_1 , тим самим ввів в оману щодо істинності своїх намірів, запевнивши у їх правомірності.

ОСОБА_5 , будучи впевненим в істинності намірів ОСОБА_4 , добровільно передав останньому автомобільний причіп вартістю 7125 гривень 00 копійок.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим причепом на власний розсуд, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_5 заподіяно майнову шкоду на суму 7125 гривень 00 копійок.

Крім того, ОСОБА_4 04.06.2020, приблизно о 08 годині 00 хвилин, знаходився поблизу будинку № 37 по вул. Транспортній в с. Михайло-Заводське, Апостолівського району Дніпропетровської області, куди прийшов у гості до раніше йому знайомого ОСОБА_6 . Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_4 винник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Після цього, ОСОБА_4 , 04.06.2020, приблизно о 08 годині 5 хвилин, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, повторно, із корисливих мотивів, під приводом необхідності зварювання огорожі свинарнику попросив раніше йому знайомого ОСОБА_6 передати йому у тимчасове користування зварювальний апарат EDON BX1-200C, тим самим ввів в оману щодо істинності своїх намірів, запевнивши у їх правомірності.

ОСОБА_6 , будучи впевненим в істинності намірів ОСОБА_4 , добровільно передав останньому зварювальний апарат EDON BX1-200C вартістю 1342 гривень 60 копійок.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим зварювальний апарат EDON BX1-200C на власний розсуд, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_6 заподіяно майнову шкоду на суму 1342 гривень 60 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю, не оспорює обставин викладених в обвинувальному акті, та пояснив, що якого числа він не пам`ятає в червні місяці 2020 року він перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_5 у якого попросив автомобільний причеп для перевезення металобрухту. В подальшому даний автомобільний причеп разом з металобрухтом збав на пункт прийому та отримав грошові кошти в сумі 1800гривень. Також у червні 2020 року він перебував в гостях у раніше йому знайомого ОСОБА_6 , в якого він попросив зварювальний апарат під приводом необхідності зварювання огорожі свинарнику. В подальшому зварювальний апарат він передав своєму знайомому без згоди господаря. Викрадене майно було повернуто потерпілому ОСОБА_6 працівниками поліції приблизно через тиждень. Заподіяну шкоду потерпілим відшкодував в повному обсязі.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про проведення судового засідання без їх участі.

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованих стороною обвинувачення кримінальних правопорушень, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його дії правильно кваліфіковано на досудовому слідстві та в його діях має місце склади злочинів, передбачених ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та наявність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень, йому необхідно призначити покарання в межах санкцій передбачених ч.1 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

ОСОБА_4 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, не має міцних соціальних зв`язків, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України щире каяття, та обставини які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі.

Вирішуючи питання про те, чи повинен обвинувачений відбувати покарання у вигляді обмеження волі, суд враховує пом`якшуючі вину обставини: вину визнав повністю, в скоєному розкаявся і вважає можливим звільнити його від відбування покарання, призначивши йому іспитовий строк із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України , та призначити покарання:

за ч.1 ст.190 КК України у виді 1 року обмеження волі;

за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 років обмеження волі.

У відповідності до ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на Апостолівський РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Цивільні позови по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: зварювальний апарат ВХ1-200С, автомобільний причеп залишити за належністю законним власникам.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1