Справа №463/3605/19
Провадження №1-кс/463/3742/20
УХВАЛА
судового засідання

23 липня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши клопотання прокурора Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу тримання під вартою в об`єднаному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 березня 2019 року за № 0000768; за ч. 3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2019 року за № 0000155; за ч. 2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2019 року за № 0001383; за ч. 3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2019 року за № 0001386; за ч. 3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2019 року за №0000668; за ч. 3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2019 року за № 0001646, -

в с т а н о в и в:
в провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч .3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України.
20 липня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 та відповідно до п. 205 Перехідних положень КПК України автоматизованою системою документообігу суду для розгляду даного клопотання було визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .
В ході судового засідання 23 липня 2020 прокурор подане клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою підтримав, оскільки він обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, може впливати на свідків і потерпілих, переховуватись від суду, іншим чином, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення. А тому менш суворі запобіжні заходи на думку прокурора є недостатніми для забезпечення обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Представник потерпілого клопотання прокурора підтримав.
Захисник відносно задоволення клопотання заперечила. Обвинувачений вказав, що відносно задоволення клопотання не заперечує.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід тримання під вартою, який продовжено ухвалою суду від 28 травня 2020 року та строк якого закінчується 27 липня 2020 року.
Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.
За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ризиками, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин з застосуванням насильства до потерпілого, є раніше судимим за розбій та обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки обвинувальні акти надійшли на розгляд суду, може вчиняти тиск на свідків, оскільки такі ще не давали показів в судовому засіданні, враховуючи покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а тому існують підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду та вчинити нові кримінальні правопорушення, відтак наявні всі підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, судом також береться до уваги позиція обвинуваченого, який не заперечує з приводу продовження вказаного запобіжного заходу.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України.
Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України.
При цьому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України не слід визначити розмір застави, оскільки один із злочинів вчинено із застосуванням насильства.
З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372, 375 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:
клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на 2 (два) місяці.
Строк дії ухвали становить 2 (два) місяці, тобто до 22 вересня 2020 року включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1