Справа № 173/2171/20
Номер провадження1-кп/173/44/2021
В И Р О К
іменем України

28 січня 2021 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0000065 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боровківка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 11.02.2016 року вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, відповідно до ст. 75, п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
- 03.08.2017 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, відповідно до ч.4 ст. 70 КК України вказане покарання поглинуто покаранням за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.02.2016 та до відбуття призначено 2 роки обмеження волі. Звільнений 29.10.2018 умовно-достроково, не відбутий строк 7 місяців 13 днів;
- 25.05.2020 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст. 75, 76 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням терміном на 2 роки,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 19 листопада 2020 року близько 10.00 години, (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), за усною попередньою домовленістю з ОСОБА_5 на тимчасове мешкання у будинку АДРЕСА_3 , прийшов на вказану територію домоволодіння, де зайшов до середини жилого будинку розташованого на вищевказаній території. Після чого ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні буд. АДРЕСА_3 , візуально оглянув будинок з середини та звернув свою увагу на майно потерпілої ОСОБА_7 , яка на той час без відповідної реєстрації мешкала у вказаному будинку, в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме майна, що на праві власності належить ОСОБА_7 . Далі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що потерпіла ОСОБА_7 відсутня вдома, та ніхто з сторонніх осіб не спостерігає за його діями, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, умисно, таємно, повторно, з кімнати будинку забрав, тим самим викрав тепловентилятор марки «Saturn» модель ST-HT 7645 К.
Заволодівши викраденим майном: тепловентилятором марки «Saturn» моделі ST-HT 7645 К ОСОБА_4 залишив приміщення вказаного будинку, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
У результаті умисних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 34 від 26.11.2020 року, було заподіяно матеріальний збиток на загальну суму 299 гривень у цінах, які діяли на момент вчинення кримінального правопорушення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно при вказаних обставинах 19 листопада 2020 року, за усною попередньою домовленістю з ОСОБА_5 на тимчасове мешкання у будинку АДРЕСА_3 , він зайшов до середини вказаного будинку, візуально оглянув його та звернув свою увагу на майно потерпілої ОСОБА_7 , яка на той час мешкала у вказаному будинку. Після чого, користуючись тим, що потерпіла відсутня вдома та ніхто з сторонніх осіб не спостерігає за його діями, викрав з кімнати будинку тепловентилятор марки «Saturn» та залишив приміщення вказаного будинку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. У скоєному щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження без її участі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відносяться до категорії нетяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

В той же час, враховуючи те, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення в період іспитового строку за вироком Верхньодніпровського районного суду від 25.05.2020 року остаточне покарання необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки потерпіла ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявила, цивільний позов до суду не надала.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25.05.2020 року, остаточно призначити покарання до відбуття у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання у порядку виконання вироку.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речовий доказ у кримінальному провадженні тепловентилятор «Saturn» модель ST-HT 7645 К, який передано на зберігання потерпілій, після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1