Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/758/696/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.07.2020 року Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002064, внесеного до ЄРДР 15.05.2017 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, 2012 року народження, працюючого лікарем токсикологом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.02.2019 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 289 та ч. 2 ст. 289, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з встановленням іспитового строку 3 роки,
обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), -
В С Т А Н О В И В :
15.05.2017 приблизно о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час також перебували ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
В цей момент, ОСОБА_5 , маючи претензії побутового характеру до ОСОБА_6 , почав з`ясовувати стосунки з останнім, у наслідок чого виник словесний конфлікт.
Після чого, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , що перебуває у володінні ОСОБА_6 , не реагуючи на зауваження та прохання останнього покинути приміщення квартири, вкусив зубами ОСОБА_6 в область лоба, чим спричинив йому тілесні ушкодження.
Після цього, ОСОБА_5 покинув квартиру ОСОБА_6 , таким чином зникнувши з місця вчинення злочину.
Згідно висновку експерта № 1493/е від 24.10.2017, отримані ОСОБА_6 тілесні ушкодження, відносяться до легких, які виразилися у садні овальної та подовженої форми, переривчатого характеру на зовнішній та на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на тильній поверхні дистального міжфалангового суглобу 3 пальця лівої кисті, в лобній ділянці справа та в тім`яній ділянці вгору від останнього.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України(в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), визнав, цивільний позов визнае в частині матеріальної шкоди, та по суті пред`явленого обвинувачення дав показання, що 15.05.2017 приблизно о 14 годині 20 хвилин, він перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час також перебували ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . В цей момент, він маючи претензії побутового характеру до ОСОБА_6 , почав з`ясовувати стосунки з ним, у наслідок чого виник словесний конфлікт. Після чого, не реагуючи на зауваження та прохання останнього покинути приміщення квартири, вкусив зубами ОСОБА_6 в область лоба та покинув квартиру ОСОБА_6 . Щодо цивільного позову, то він не визнає розмір заявленої моральної шкоди та витрати на адвоката.
Допитаний в суді потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що 15.05.2017 року о 14 год. 30 хв. він перебував за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно о 14 год. 35 хв. він вийшов у двір і до нього підійшов обвинувачений, який звернувся з вимогою повернути його речі. Він зазначив, що ніякого відношення він до цих речей не має і сказав зателефонувати тій особі, у якої ці речі були. Він повернувся до квартири АДРЕСА_4 , де були люди, яким він повідомив, що зараз прийде обвинувачений для з`ясування цих обставин. Після чого він повернувся в двір будинку і запропонував обвинуваченому зайти та оглянути квартиру АДРЕСА_4 . Вони разом пішли до вказаної квартири, після чого обвинувачений оглянув частину приміщення та звернувся з проханням віддати йому 500 грн., на що йому було відмовлено. Обвинувачений почав погрожувати, після чого він попросив його покинути приміщення. Оскільки обвинувачений не виходив, він виштовхнув його з квартири примусово. В цей час відбувалась штовханина і обвинувачений вкусив його в область лоба.
Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.05.2017 року встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив, що 15.05.2017 приблизно о 14 год. 20 хв. за адресою: м. Кихв, вул. Притисько-Микільська, 2, громадянин ОСОБА_5 , 1983 року народження, наніс тілесні ушкодження, а саме укус в область обличчя.
Відповідно до копії карти виїзду швидкої медичної допомоги (форма № 110/о) від 15.05.2017 року за № 1217, 15.05.2017, встановлено, що о 14:59 отримано виклик на адресу: АДРЕСА_5 . По прибуттю на місце о 15:23 лікарями оглянуто ОСОБА_6 , у якого виявлено на лобно-скроневій ділянці 2 забійних рани шириною до 1 см та 2 см нерівної форми, з просвіту, незначні кровяні виділення. На задній поверхні лівого ліктьового суглобу зчесана рана, обємна, розміром до 10х5 см. ОСОБА_6 надано медичну допомогу. Зі слів травми отримані в результаті бійки з невідомим, де це трапилось не пояснив. Під час надання пояснень працівникам національної поліції викликав швидку медичну допомогу.
Відповідно до висновку експерта №1493/е від 24.10.2017 року, встановлено, що «Під час первинно відомого звернення 15.05.2017 о 15.23 по медичну допомогу та під час проведення 16.05.2017 судово-медичного огляду у ОСОБА_6 були виявлені такі тілесні ушкодження: садна овальної та подовженої форми, переривчастого характеру на зовнішній (4,2х4,5 (см) та на задній (4х0,8(см) поверхні лівого ліктьового суглобу, на тильній поверхні дистального між фалангового суглобу 3 пальця лівої кисті (0,7х0,4(см), в лобній ділянці справа (0,1х1,2 (см) та в тімяній ділянці (на 6,3 (см) вгору від останнього, розмірами (0,1х1 (см)), які утворилися за рахунок дії тупих твердих предметів (з елементами дії під кутом, ковзу або комбінації таких впливів), у строк, вказаний в описовій частині цієї Постанови, тобто 15.05.2017. Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення саден/ у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Саме тому, кожне з виявлених тілесних ушкоджень, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, відповідно до п.п.2.3.5. та 4.6. Правил. Утворення виявлених тілесних ушкоджень не є небезпечним для життя. Обєктивізація способу спричинення виявлених тілесних ушкоджень можлива під час проведення слідчого експерименту за участі кожного з учасників події».
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 10.11.2017 року, встановлено, що учасниками були надані уточнення, що стосується факту нанесення тілесних ушкоджень опосередковано, а саме підозрюваний ОСОБА_5 , показав, що 15.05.2017 року, перебуваючи близько о 14 год. 20 хв. за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_6 після словесного конфлікту, що виник на побутовому грунті, між ним та ОСОБА_6 виникла штовханина, під час якої він вкусив потерпілого в область лобної ділянки, від чого візуально був помітний слід зубів, потерпілий ОСОБА_6 підтвердив показання ОСОБА_5 та доповнив, що ОСОБА_5 під час штовханини обхопив останнього за шию, здійснивши тим самим захват, після чого вкусив його у область лобної ділянки, від чого останній отримав тілесні ушкодження, встановлено також, що потерпілий ОСОБА_6 в обставинах, що виникли 15.05.2017 року фізичного насильства не спричиняв, що підтверджується учасниками слідчої дії, удар не наносив, захват не здійснював.
Фактичні дані, що містяться в цих документах, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що покази обвинуваченого та потерпілого, отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.
Суд звертає увагу на послідовні, логічні і змістовні покази обвинуваченого, потерпілого, які узгоджуються з матеріалами справи, і які суд вважає правдивими і такими, які можна покласти в основу обвинувального вироку.
Належними і допустимими як джерело доказу є висновки проведених у справі судових експертиз та долучених документів, суд не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.
Показання обвинуваченого та потерпілого підтверджуються сукупністю досліджених фактичних обставин, які містяться в матеріалах справи, які суд вважає належними, допустимими і достовірними.
Покази обвинуваченого суд вважає послідовними і такими, які відповідають фактичним обставинам викладеним в обвинувальному акті.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, про достатність доказів для визнання ОСОБА_5 винуватим у тому, що він своїми умисними діями, які виразилися у заподіянні легких тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008).
Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого, з врахуванням того, що суд розглядає справу лише в межах пред`явленого обвинувачення, суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого правильною.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 125 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), а саме що даний злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, на підставі ст. 12 КК України (в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011), особу обвинуваченого, який раніше судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, 2012 року народження, працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання у виді штрафу.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Також суд прийшов до висновку, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 , про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню частково, а саме стягнення матеріальної шкоди в розмірі 239,34 грн, проти чого не заперечує обвинувачений, стягнення 5 000,00 грн моральної шкоди. В інший частині позову відмовити, виходячи з наступного.
Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
У ч.1 ст. 128 КПК України, передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
ч.1 ст. 129 КПК України передбачає, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Під час судового розгляду судом встановлено, що злочинними діями ОСОБА_5 , які полягають у заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому, останньому заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 239,34 грн, а тому ці витрати потерпілого повинні бути відшкодовані у повному обсязі.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної потерпілому ОСОБА_6 від протиправних дій ОСОБА_5 , суд бере до уваги ступінь та глибину душевних страждань, яких він зазнав у зв`язку із цими діями, а також негативні зміни в його житті, які сталися у зв`язку із цим.
З урахуванням цього, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що потерпілому ОСОБА_6 заподіяно моральну шкоду на суму 5 000 гривень, яка повинна бути стягнута з ОСОБА_5 до якого пред`явлено позов та який винен у її заподіянні.
Згідно ч 2 ст 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою представника потерпілого, несе відповідно потерпілий.
У звязку з чим, стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого витрати на правову допомогу, задоволенню не підлягають.
Суд вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.
Вирок Подільського районного суду міста Києва від 19.02.2019 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.289 та ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 3 роки - виконувати самостійно.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирався.
Цивільний позов ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 ) задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду в розмірі 239,34 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000, 00 грн. В іншій частині позову відмовити.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 ), в дохід держави витрати за проведення судових експертиз в розмірі 651,00 грн.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1