Справа № 204/5574/20
Провадження № 1-кп/204/685/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2020 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
за участі: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000665 від 16 квітня 2020 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянки України, українки, яка має середню освіту, офіційно не працюючої, яка має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 23.04.2020 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

15.04.2020 приблизно о 11 годині 13 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу супермаркету «Varus 8» ТОВ «Омега», розташованого за адресою: м.Дніпро, вул.Титова, буд.36, побачила на вітринних стелажах дві банки «ікри лососевої зернистої з/б «Шаланда»», вага кожної 100 г, які визначила як об`єкт свого злочинного посягання.
15.04.2020 приблизно о 11:18, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу вищевказаного магазину, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними для оточуючих, взяла із вітринних стелажів дві банки «ікри лососевої зернистої з/б «Шаланда»», вага кожної 100 г, що є власністю ТОВ «Омега», та сховала їх до правого та лівого карману темно-червоної жилетки, яка була одягнута на ній в той момент.
Після чого ОСОБА_4 направилась до касової зони супермаркету «Varus 8» TOB «Омега», тримаючи при собі майно, яке мала намір викрасти, діючі умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою доведенні свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна до кінця, пройшла за межі касової зони не розплатившись за товар, тим самим покинула територію супермаркету із двома банками «ікри лососевої зернистої з/б «Шаланда»» вага кожної 100 г, загальна вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1190 від 16.04.2020, складає 451,94 грн, чим спричинила матеріальний збиток супермаркету «Varus-8» TOВ «Омега», таким чином виконавши всі дії, які вважала за необхідне для доведенні злочину до кінця.
Проте ОСОБА_4 не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівниками магазину, які помітили крадіжку майна, та викликали співробітників поліції.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердила всі фактичні обставини, зазначені в обвинувальному акті, щиро каялася. Просила суд суворо не карати. Зазначила, що неофіційно працює маляром та має дохід 7000 грн на місяць, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Від представника потерпілого надійшла заява, в якій він просить суд слухати провадження за його відсутності, матеріальних та моральних претензій не має, просив призначити покарання на розсуд суду.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд, допитавши обвинувачену, дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, звіт про вартість експертизи та постанови щодо речових доказів, та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченій покарання суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, всі обставини справи, ступінь здійснення злочинного наміру.

Так обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок.

ОСОБА_4 раніше судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно з характеристикою, наданою за місцем мешкання, характеризується позитивно, працює без офіційного працевлаштування маляром та має дохід 7000 грн на місяць, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

У відповідності до ст.66 КК України у якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, суд враховує щире каяття.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у вигляді обмеження волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченої, встановленій судом обставині, що пом`якшує покарання обвинуваченої. При цьому призначення покарання у вигляді штрафу та виправних робіт суд вважає недоцільним, оскільки обвинувачена офіційно не працевлаштована, призначення покарання у виді арешту судом не застосовується, оскільки призначення такого покарання позбавляє суд можливості вирішити питання щодо можливості виправлення особи без відбування покарання та фактично ізолює особу від суспільства, призначення покарання у виді громадських робіт суд вважає недоцільним. Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджена 23.04.2020 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік. Зазначений вирок набрав законної сили 26.05.2020. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.09.2020 у задоволенні подання заступника начальника Синельниківського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 стосовно ОСОБА_4 , про приведення вироку Самарського районного суду Дніпропетровської області від 23.04.2020 у відповідність із вимогами закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання відмовлено.
Відповідно до ст.533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України. Таким чином, ухвала Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.09.2020 набрала законної сили, є обов`язковою в тому числі для Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська при розгляді цього кримінального провадження при визначенні остаточного покарання.

Вирішуючи питання щодо призначення остаточного покарання та можливості звільнення особи від покарання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики в порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи у такій спосіб судову практику на однакове застосування норм права.
Згідно з ч.6 ст.13 Закону № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
В постанові Верховного Суду від 23 вересня 2019 року було викладено правозастосовну позицію, відповідно до якої, якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання на підставі і в порядку ст. 75 КК, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням, суд визначає остаточне покарання згідно ч.4 ст.70 КК України, а також звільняє особу від відбування остаточного покарання, встановивши іспитовий строк за правилами ст. 75 КК України.
Оскільки судом встановлено, що після постановлення вироку Самарського районним судом м. Дніпропетровська від 23.04.2020, ОСОБА_4 винна ще й у іншому кримінальному правопорушенні (за цим кримінальним провадженням), вчиненому до постановлення вироку Самарського районним судом м. Дніпропетровська від 23.04.2020, суд, враховуючи позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23 вересня 2019 року,на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеним за цим вироком, більш суворим, призначеним за вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська, остаточно призначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.
Одночасно, з врахуванням позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 23 вересня 2019 року, суд враховує дані про особу обвинуваченої, той факт, що вона щиро каялася, працює без офіційного працевлаштування,згідно з характеристикою, наданою за місцем мешкання, характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, дійшов до висновку, що виправлення засудженої можливе без відбування покарання, та на підставі ст.75 КК України обвинувачену від призначеного покарання звільняє, якщо на протязі випробувального строку, ухваленого судом, вона не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, покладені на неї судом у відповідності до ч.1 ст.76 КК України.
Згідно зі звітом про фактичні затрати на проведення експертизи №1190, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 150 грн. 00 коп. та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 16.04.2020, а саме: дві банки «ікри лососевої зернистої з/б «Шаланда»», вага кожної 100 г, які відповідно до розписки про відповідальне зберігання передані ОСОБА_7 на зберігання, передати ТОВ «Омега» за належністю.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 16.04.2020, а саме: довідку про вартість викраденого майна на 1 арк.; акт контрольного перерахунку залишку товару ТОВ «Омега» магазину «Варус-8» на 1 арк.; CD-R диск з подіями за 15.04.2020 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався, клопотань про його обрання не надходило.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23 квітня 2020 року, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, покладені на неї судом.
На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно зі звітом про фактичні затрати на проведення експертизи №1190, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 150 (сто п`ятдесят) грн. 00 коп. та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 16.04.2020, а саме: дві банки «ікри лососевої зернистої з/б «Шаланда»», вага кожної 100 г, які відповідно до розписки про відповідальне зберігання передані ОСОБА_7 на зберігання, передати ТОВ «Омега» за належністю.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 16.04.2020, а саме: довідку про вартість викраденого майна на 1 арк.; акт контрольного перерахунку залишку товару ТОВ «Омега» магазину «Варус-8» на 1 арк.; CD-R диск з подіями за 15.04.2020 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня оголошення вироку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1