справа № 208/1310/18
№ провадження 1-кп/208/116/20
УХВАЛА

25 листопада 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у відкритому судовому засіданні розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.

В судове засідання не з`явився обвинувачений ОСОБА_7 повідомивши в телефонному режимі, що його дружина прооперована, знаходиться у лікарні. Він залишився з п`ятьома неповнолітніми дітьми, одне з яких немовля, не має можливості прибути у судове засідання.

Учасники судового засідання, кожен окремо, зазначили, що неприбуття обвинуваченого до суду є поважною.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 яке аргументовано наступним.

Кузьменко обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від суду усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі визнання винним, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші злочини, так як є раніше судимим за скоєння умисних корисливих злочинів. Також, просив продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту на два місяці, так як інші запобіжні заходи, на його думку, не забезпечать належне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Адвокат ОСОБА_5 просив суд змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на менш суворий, на домашній арешт. Прокурором заявляються, але нічим не підтверджуються ризики, які є підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Обвинувачений тривалий час знаходиться під вартою і не його вина, що за такий тривалий час справа не розпочалась навіть слуханням. Знаходячись на свободі обвинувачений не може спотворити зібрані докази. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, встановив наступне.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що у даному випадку, доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків. Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, раніше судимий.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер протии Австрії» та «Вемгофф протии Німеччини»

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також ЄСПЛ визнав, що враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи могли виправдано вважати про існування такого ризику.

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено. Суд, негативно оцінює твердження захисника про можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого шляхом обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, та не може прийняти їх до уваги виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вивчивши матеріали кримінального провадження, і оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, особу обвинуваченого, ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких корисливих злочинів, у тому числі судимий за вчинення аналогічного за складом злочину, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку, не має міцних соціальних зв`язків та може переховуватись від суду, терміну покарання, який загрожує у разі визнання їх винним, що є відповідними ризиками ухилення від суду, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які не зменшились з моменту взяття обвинуваченого під варту, не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176-178, 194, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , задовольнити.

Строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, продовжити до 22.01.2021 року.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу на менш суворий, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через райсуд, протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1