Справа № 162/678/20
Провадження № 1-кп/162/78/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Любешів кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2401 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 в 19 березня 2020 року близько 15 години, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, перебуваючи на території лісового масиву, що поблизу села Кухітська Воля Зарічненського району Рівненської області, точного місяця досудовим розслідуванням не встановлено, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав каміння у поліетиленовому пакеті, масою 0,89425 кг, яке відповідно до п.3 ст.1 Закону України Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними від 18 листопада 1997 року №637/97-ВР та Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, є дорогоцінним камінням органогенного утворення природного походження, а саме каміння бурштину в стані сировини, ринковою вартістю 565,59 грн., та яке в той же день невстановленим транспортним засобом, не маючи документів, що підтверджують законність походження незаконно придбаного ним каміння, перевіз, тримаючи при собі, до свого місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , де зберігав його до вилучення 16 червня 2020 року працівниками Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області в ході огляду місця події.
Вказані вище умисні, протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.2401 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення бурштину, законність якого не підтверджується відповідними документами.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю.
Під час судового провадження між прокурором Любешівського відділу Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , 02 вересня 2020 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2401 КК України.
Сторони погодили, що відповідно до статті 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.2401 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням (строк якого буде визначено судом).
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також, кожен окремо, просили укладену з прокурором угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно зі ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
З урахуванням статті 66 КК України, є встановленим, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому ним злочині та активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення.
Наведені обставини дають можливість суду призначити обвинуваченому ОСОБА_4 обумовлене в угоді основне покарання передбачене санкцією частини 1 статті 2401 Кримінального кодексу України.
За таких обставин, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними, протиправними діями, що виразились в незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні бурштину, законність якого не підтверджується відповідними документами, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 2401 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
При визначенні іспитового строку, згідно ст.75 КК України, суд враховує, що ОСОБА_4 вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, тому визначає іспитовий строк терміном 1 рік.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обрано.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином, судові витрати за проведення гемологічної експертизи №73 від 23 червня 2020 року у кримінальному провадженні в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок підлягають стягненню з ОСОБА_4 в дохід держави.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 472, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 02 вересня 2020 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Любешівського відділу Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16 червня 2020 року за № 0000162.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.2401 Кримінального кодексу України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 02 вересня 2020 року покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст.ст.75, 76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок.
Речові докази:
-каміння бурштину в стані сировини, загальною масою 0,89425 кг, поміщене до пакету №7009822, яке зберігається у відповідальної особи ОСОБА_6 - конфіскувати в дохід держави після набрання вироком законної сили.
Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любешівський районний суд.
Вирок суду першої інстанції якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1