Справа № 188/959/20
Провадження № 1-кп/188/159/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Петропавлівка обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, укладеною 10.07.2020 між прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000374 від 01.07.2020, який надійшов від заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області 17.07.2020, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осадче Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, освіта середня, зареєстрованого за місцем постійного проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 07.12.2012 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком один рік;

2) 06.03.2014 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2012, остаточне покарання визначене у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

3) 30.05.2014 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.121, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років, звільнений 17.04.2020 умовно-достроково на строк 8 місяців 4 дні;

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів проти власності, після звільнення з місця позбавлення золі 17.04.2020 умовно-достроково на строк 8 місяців 4 дні на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин за таких обставин.

ОСОБА_4 29.06.2020 у період часу приблизно з 12.00 години до 14.00 години (точний час не встановлено), знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебував у будинку своєї сестри ОСОБА_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, а саме алюмінієвого бідону та пральної машинки, які належать ОСОБА_6 .

Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_4 29.06.2020 у період часу приблизно з 12.00 години до 14.00 години (точний час не встановлено), перебуваючи у приміщенні будинку, який розташований за вказаною адресою шляхом вільного доступу умисно, таємно, повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: молочний алюмінієвий бідон без кришки об`ємом 40 л та пральну машинку автомат «SAMSUNG» 6,0 кг, модель WF8590NMW9, загальна вартість яких складає 4233,33 грн.

Викрадене ОСОБА_4 привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій майнову шкоду у вказаному розмірі.

Під час досудового розслідування 10.07.2020 між прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду та отримана судом 17.07.2020.

Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених в угоді.

Сторони визнали розмір матеріальної шкоди, спричиненої підозрюваним потерпілому у сумі 4233,33 грн, яка відшкодована у повному обсязі.

Сторони погодили покарання ОСОБА_4 за вказане кримінальне правопорушення у виді одного року позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Петропавлівського районного суду від 30.05.2014 та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

Сторони зазначили в угоді, що вони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а саме, обмеження права оскарження вироку згідно зі ст. ст. 394, 424 КПК України, та відмову від прав, передбачених ст. 474 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася,подала до суду письмову заяву, у якій просила провести судовий розгляд без її участі, шкода їй відшкодована, претензій до обвинуваченого вона не має. Раніше потерпіла надала свою письмову згоду прокурору на укладення угоди з підозрюваним про визнання винуватості на умовах, викладених в угоді.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Така письмова згода потерпілою прокурору надана.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд, переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченою, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який раніше судимий, обставин, що пом`якшують покарання або обтяжують покарання, судом не встановлено, вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Речовий доказ молочний алюмінієвий бідон без кришки об`ємом 40 л, що належить потерпілій і згідно з розпискою зберігається у потерпілої (а.д.с.р.34), слід залишити потерпілій.

Речовий доказ пральну машинку-автомат «SAMSUNG» 6,0 кг, модель WF8590NMW9, що належить потерпілій і згідно з розпискою зберігається у потерпілої (а.д.с.р.31), слід залишити потерпілій.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 653,80 грн, підтверджені довідкою експертної установи (а.д.с.р.64), на підставі ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання немає.

Керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10.07.2020 між прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30.05.2014 та остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць.

Речовий доказ молочний алюмінієвий бідон без кришки об`ємом 40 л залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Речовий доказ пральну машинку-автомат «SAMSUNG» 6,0 кг, модель WF8590NMW9 залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляції через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому і прокурору.

Не пізніше наступного дня копія вироку направляється особам, які були відсутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1