ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2985/20 Справа № 197/586/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
цією ухвалою відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Широківський виправний центр (№ 75)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, маючого на утриманні трьох дітей, до засудження мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 25.03.2015 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. ст. 71, 72 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 82 КК України ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16.07.2018 року невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі.
Ухвала суду обґрунтована тим, що незважаючи на правослухняну поведінку засудженого в установах відбування покарань, суд врахував, що засуджений має 5 попередніх судимостей за вчинення тяжких злочинів, двічі звільнявся судом від відбування покарання із застосуванням іспитового строку, звільнявся також від відбування покарання умовно-достроково, злочини, за які відбуває покарання на цей час, вчинив в період випробувального терміну за попереднім вироком, що свідчить про неповагу засудженого до держави та суспільства.
Оцінивши дані про особу засудженого, його поведінку, суд першої інстанції прийшов до висновку, що його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не виправдовує мети призначеного покарання, встановленої ч. 2 ст. 50 КК України.
В апеляційній скарзі:
- засуджений просить скасувати вказану ухвалу та задовольнити подання начальника ДУ «Широківський виправний центр (№ 75)».
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що він дотримується правил поведінки, сумлінно ставиться до праці та вважає, що він став на шлях виправлення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, засудженого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які викладені в п. п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Апеляційним переглядом встановлено, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2015 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. ст. 71, 72 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16.07.2018 року невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено на більш м`яке - обмеженням волі.
Початок строку відбування покарання: 13.12.2014 року. Кінець строку відбування покарання: 16.11.2021 року.
З 16.04.2014 року ОСОБА_7 утримувався в ДУ Криворізька установа виконання покарань (№3), де характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.
З 06.06.2015 року ОСОБА_7 відбував покарання в ДУ Софіївська виправна колонія (№45), де за час перебування в установі характеризувався позитивно, мав 4 заохочення, стягнень не мав.
З 02.10.2018 року засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ Широківський виправний центр (№75). Характеризується позитивно.
Згідно з довідкою адміністрації Широківський виправний центр (№75), станом на 02.09.2020 року відбута засудженим частина покарання становить 06 років 3 місяці 16 днів, невідбута частина покарання становить 01 рік 02 місяці 15 днів.
В ході апеляційного перегляду встановлено, що раніше ОСОБА_7 вже звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, але знову вчинив тяжкий злочин.
Також невідбута частина покарання понад 1 рік, є досить значним невідбутим строком.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання не виправдовує мети призначеного покарання, а тому правові підстави для застосування відносно останнього умовно-дострокового звільнення, - відсутні.
Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що він дотримується правил поведінки, сумлінно ставиться до праці, став на шлях виправлення, та довів своє виправлення, на думку колегії суддів, є суб`єктивною думкою засудженого.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та технічного запису судового засідання, суд в повному обсязі дослідив всі обставини справи, дані про особу засудженого та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні подання начальника ДУ «Широківський виправний центр (№ 75)».
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, не вбачається.
Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, - слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4