Справа № 404/7347/20
Номер провадження 1-кс/404/1917/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у приміщенні суду в місті Кропивницькому клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування підозрюваному запобіжного заходу в виді тримання під вартою, по кримінальному провадженню 0005799 стосовно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Долино-Кам`янка, Знам`янського р-ну, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, одруженого, батька двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштованого, мешкає в АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше,

підозрюваного за ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області, за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , якому 25.11.2020 року вручено повідомлення про підозру в тому, що він 24.11.2020 року приблизно о 13:30 год., по вул. Полтавська в м. Кропивницькому, шляхом обману заволодів телефоном ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_6 поклав телефон в кишеню своєї куртки.

Малолітній потерпілий зумів дістати в з кишені куртки ОСОБА_6 телефон і почав тікати від нього. У свою чергу ОСОБА_10 , поруч з будинком 35-а в місті Кропивницькому наздогнав малолітню дитину, повалив потерпілого на землю, обмежив рухи, завдав фізичного болю і відкрито викрав у ОСОБА_9 мобільний телефон «Xiaomi Redmi».

Слідчий з прокурором підтримали заявлені ними вимоги.

ОСОБА_6 і його захисник заперечують щодо запропонованого слідчим виду запобіжного заходу-тримання під вартою, через відсутність заявлених ризиків, оскільки підозрюваний має родину, є потреба працювати, виховувати дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає вимогам ст. 184 КПК України, та практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки результати зафіксовані в протоколах огляду місця події (а.к.7), покази свідків (а.к.8,9), протокол допиту неповнолітнього потерпілого (а.к.11), зміст протоколу пред`явлення для впізнання (а.к.14-15), містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий суддя з об`єктивних причин, у перші дні від початку проведення досудового розслідування, не може (передчасно), дати остаточну оцінку: належності, допустимості достатності доказів та правильності кваліфікуючих ознак злочину. Перераховані обставини остаточно з`ясовуються за критерієм «поза розумного сумніву» лише на стадії судового розгляду, тому твердження сторони захисту про недоведеність дій підозрюваного є передчасними, оскільки будуть досліджуватись судом. При вирішенні заявлених у клопотанні вимог, слідчому судді достатньо встановити обґрунтованість пред`явленої підозри, що виконав слідчим з прокурором.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Злочин, в якому особі пред`явлено повідомлення про підозру є: закінченим, тяжким, умисним, корисливим, вчинений стосовно малолітньої дитини. Об`єктом посягання є: недоторканість здоров`я людини і майно дитини. Шкоду від злочину не відшкодовано. Телефон повернуто завдяки ефективним діям працівників поліції. Взято до уваги дані, що характеризують особу підозрюваного, який змінював місце фактичного проживання, тривалий час не має законного джерела доходу. Підозрюється у зухвалому, агресивному застосуванні насильства стосовно малолітньої особи, в денний час, поруч з навчальним закладом. Враховано і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним до шести років позбавлення волі, що стане підставою для початку/продовження можливого переховування від слідства та суду.

У даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження, в тому числі: завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню, захист прав потерпілого, тощо (ст. 2 КПК України), які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

По відношенню до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою, так як зібрані матеріали клопотання підтверджують існування ризиків, передбачених п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто дають достатні підстави вважати, що у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (домашній арешт, особисте зобов`язання, порука, застава), вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Так, підозрюваний мешкає в населеному пункті, який не співпадає з місцем проведення досудового розслідування, тобто зможе допустити неявки до слідчого та в суд, буде оголошений у розшук, що порушить розумні строки досудового розслідування. Домашній арешт не зможе забезпечити контроль за дотриманням підозрюваним покладених на нього обов`язків. Обізнаність про можливе місце навчання потерпілого, є приводом для початку незаконного впливу на малолітнього потерпілого ОСОБА_9 .

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Прокурор довів, що ОСОБА_6 після обставин, в яких він підозрюється, не надав дитині першу медичну допомогу, вчинив умисні дії спрямовані на приховування злочину, залишив місце події, приховав речові докази, розпорядився викраденим майном малолітнього потерпілого (телефоном) на власний розсуд, тобто свідомо активно перешкоджав встановленню істини по справі, що істотно підвищує ризик невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, відтак щодо нього не може бути застосований менш суворий вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Наявність родини, дітей не стримало підозрюваного від вчинення ним тяжкого злочину стосовно малолітньої дитини, тобто не зможе попередити існуючі ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Відстоювання підозрюваним власної правової позиції, є вагомою підставою для перешкоджання у встановленні чи перекручуванні ним визначальних обставин у справі, знищенню слідів злочину.

Підозрюваний приховує справжні мотиви відкритого викрадення майна у дитини. Втрачає сталі соціальні зв`язки, оскільки з власними дітьми не мешкає, в робочий час опинився в місті Кропивницькому, хоча мешкає в с. Бережинка. Ігнорує принцип мирного володіння майном. Відкрите викрадення майна у дитини свідчить про втрату ним сталих соціальних зв`язків, не дотримується правил поведінки в суспільстві, тобто зможе продовжити злочин. Запропонований слідчим вид запобіжного заходу, попередить можливість вчинення підозрюваним нових злочинів та повністю забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у злочині, пов`язаному з застосуванням насильства по відношенню до потерпілого, тому, за правилами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, застава не визначається.

Підлягають застосуванню і положення ст. 209 КПК України, щодо необхідності обчислення часу фактичного затримання підозрюваного, починаючи з 15 години 30 хвилин, 24 листопада 2020 року, коли ОСОБА_6 фактично затримали та останній, підкорюючись правомірному наказу уповноваженої службової особи змушений був прослідувати для участі в слідчих діях у зв`язку з розпочатим досудовим розслідуванням по означеному кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 183, 193-197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , застосувати запобіжний захід у виді тримання його під вартою строком на шістдесят днів.

Початок строку тримання під вартою обчислювати з моменту його фактично затримання, тобто з 15 години 30 хвилин, 24 листопада 2020 року.

Застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, припиняє свою дію о 15 годині 30 хвилини, 22 січня 2021 року.

Розмір застави не визначається.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1