Справа № 451/385/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2020 м. Кам`янка-Бузька

Колегія суддів Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ;

суддів ОСОБА_2 ;

ОСОБА_3 ;

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ;

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;

захисника ОСОБА_7 ;

обвинуваченого ОСОБА_8 ;

потерпілої ОСОБА_9 ;

законного представника потерпілої ОСОБА_10 ;

представника потерпілої ОСОБА_11 ;

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000383 від 23 грудня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нивиці Радехівського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні якого четверо неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В останніх числах серпня 2019 року, точної дати не встановлено, в вечірню пору доби, перебуваючи в приміщенні ванної кімнати житлового будинку, що по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_12 , будучи достовірно обізнаним про малолітній вік його дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання не усвідомлювала вчинюваних щодо неї дій, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та анальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_9 з використанням пальців руки.

Крім того, 17.12.2019 близько 21.00 год. ОСОБА_8 перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_12 , будучи достовірно обізнаним про малолітній вік його дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, без добровільної згоди потерпілої вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та анальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_9 з використанням пальців руки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав повністю та пояснив, що інкриміновані йому дії дійсно мали місце. Деталі таких подій він не пригадує, оскільки часто перебував у стані алкогольного сп`яніння. Однак визнав, що ПО обох епізодах інкримінованих дій, він вчиняв дії, пов`язані із вагінальним та анальним проникненням в тіло його малолітньої доньки ОСОБА_9 з використанням пальців руки.

Обвинувачений ОСОБА_8 щиро розкаявся у вчиненому, жалкує, що так все сталось, просив суворо його не карати. Щодо вирішення цивільного позову поклався на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_8 його вина у вчиненні інкримінованих йому дій також доводиться зібраними та дослідженими по справі доказами.

Так, малолітня потерпіла ОСОБА_9 , яка була допитана в присутності її законного представника ОСОБА_10 , представника адвоката ОСОБА_11 та педагога ОСОБА_13 , суду пояснила, що вона є дочкою обвинуваченого ОСОБА_8 , на даний час навчається у 7 класі. Точної дати не пригадує, але літом 2019 року, ввечері, коли мами не було вдома, вона з дітьми бавилася на вулиці і до них прийшов її батько ОСОБА_8 та наказав йти додому. Прийшовши додому, батько наказав їй йти до ванної кімнати та роздягатися повністю, що вона і зробила. Після цього батько прийшов до неї у ванну кімнату та роздягнувся також і почав язиком торкатися до її грудей, плечей та шиї, а пізніше почав торкатися своїми пальцями її статевих органів та проникати в них. Вказала, що в той час вона не розуміла, що відбувається. Згодом ОСОБА_8 приніс і передав їй нічну сорочку мами та наказав одягти її і йти спати біля нього, що вона і зробила, однак заснути не змогла, оскільки ОСОБА_8 пальцями своїх рук здійснював вагінальне та анальне проникнення у її тіло, що її дуже боліло. Пояснила, що такі дії тривали близько пів години.

Також малолітня потерпіла повідомила, що десь у грудні 2019 року близько 19:00 год., вона з своїми братами дивилася телевізор. В цей час прийшов її батько ОСОБА_8 та вказав йти спати всім, причому їй наказав лягати біля нього, що вона і зробила. Коли він приліг біля неї, то одразу скинув свою нижню білизну і наказав їй також скинути свою, що вона не хотіла робити. Однак ОСОБА_8 самостійно зняв з неї нижню білизну, після чого почав пальцями своєї руки вагінальне та анальне проникнення у її тіло. Пояснила, що її боліло це і вона плакала, а згодом перейшла на інше ліжко до свого брата, який спав у іншій кімнаті. ОСОБА_8 прийшов до неї та сказав, щоб вона повернулася у ліжко біля нього, причому висловлювався нецензурно та кричав, тому вона виконала так, як сказав він. Коли вона лягла у ліжко, то ОСОБА_8 продовжив свої дії щодо вагінального та анального проникнення у її тіло пальцями рук. Вона знову пішла від нього в іншу кімнату, куди він приходив за нею, однак прокинувся її брат ОСОБА_14 і вона лягла біля нього. Після чого ОСОБА_8 більше не чіпав її.

Малолітня ОСОБА_9 пояснила, що після вчиненого батько ОСОБА_8 наказував їй нікому не говорити про вчинене і вона боялася його. Однак згодом розповіла своїм однокласникам, а ті розповіли своїм батькам, про що згодом стало відомо вчительці у школі та її мамі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що вона є вчителем у Нивицькій загальноосвітній школі і протягом 2018-2019 років була класним керівником малолітньої ОСОБА_9 . Орієнтовно на початку зими 2019 року вона почула, як діти між собою обговорюють про те, що до ОСОБА_16 приставав її батько. Одночасно вона помітила, що дитина приходить до школи сумна, а тому про все це повідомила директора школи ОСОБА_17 , яка відреагувала та вони обговорили це з ОСОБА_18 . При розмові дитина повідомила їй, як класному керівнику, що батько приставав до неї, коли вони лежали у ліжку, обіймав її та торкався своїми руками її статевих органів. Після цього директор викликала до школи маму дитини і про все повідомила.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що вона є директором Нивицької загальноосвітньої школи і у них дійсно навчалася малолітня ОСОБА_9 . Орієнтовно у грудні 2019 року від класного керівника вона дізналася, що діти у школі обговорюють те, що батько ОСОБА_9 пристає до неї. Вона з класним керівником обговорила це і вирішили поговорити з дитиною, для чого її запросили. Остання хотіла розповісти це лише класному керівнику, а тому вона вийшла під час цієї розмови. Однак, після цього класний керівник ОСОБА_15 розповіла, що за словами ОСОБА_18 , батько лежав біля неї та пальцями своїх рук торкався її статевих органів. Після цього вона повідомила маму дитину, а та повідомила правоохоронні органи.

Дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьком ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_8 (а.с. 11).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №1 від 03.01.2020, рівень та продуктивність психічних процесів ОСОБА_9 (пам`ять, увага, мислення) знаходяться в межах психічної норми. Рівень загального розвитку малолітньої ОСОБА_9 є достатньо високим для її віку, як в інтелектуальному плані, так і в напрямку формування особистості. Рівень психічного розвитку ОСОБА_9 відповідає її фактичному віку. Малолітня ОСОБА_9 з урахуванням індивідуально-психологічних, вікових особливостей та стану розумового розвитку, здатна правильно сприймати, запам`ятовувати та відтворювати фактичний перебіг подій (обставини справи), що мають значення у справі та давати до них показання без розуміння характеру та значення, вчинюваних щодо неї дій. Враховуючи малолітній вік, ОСОБА_9 не розуміла характеру і значення, вчинюваних щодо неї дій і не могла чинити опір (а.с. 16-17).

Відповідно до висновку експерта №67/2019 від 23.12.2019, при судово-медичній експертизі малолітньої ОСОБА_9 будь-яких тілесних ушкоджень, зокрема характерних для зґвалтування або вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним або анальним задоволенням статевої пристрасті встановлено не було. Згідно огляду морфологічних ознак зовнішніх та внутрішніх статевих органів малолітньої ОСОБА_9 , слід вважати, що пошкодження дівочої плівки може відповідати терміну від трьох місяців до пів року до моменту огляду (а.с. 19-20).

Протоколом огляду місця події від 23.12.2019 з фототаблицею до нього, проведено огляд приміщення будинку АДРЕСА_1 . З протоколу видно, що оглянуто, зокрема, приміщення спальні, де розміщено дерев`яне ліжко коричневого кольору, застелене покривалом світлокоричневого кольору із візерунками квітів темнокоричневого кольору, яке поміщено у пакет та вилучено (а.с. 33-43).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.12.2019 зафіксовано, як ОСОБА_8 вказує на події, які мали місце 17.12.2019 у житловому будинку за його участі та участі його доньки ОСОБА_18 . ОСОБА_8 вказав, що цього дня дочка ОСОБА_18 лягла біля нього на ліжко «добровільно-примусово» і він лівою рукою, а саме середнім пальцем, проникав у її піхву. Дитина втекла від нього на диван, він пішов за нею, хотів прилягти біля неї, але вона знову втекла туди, де спали хлопці, і тоді прокинувся його син ОСОБА_14 (103-106).

Як видно з відеозапису, який зафіксував проведення даної слідчої дії, ОСОБА_8 показує, як саме і де його малолітня дочка ОСОБА_18 лежала біля нього. Повідомляє, що він обіймав її, знімав з неї нижню білизну та торкався її статевих органів, проникав у них. Повідомив, що дитина вирвалася від нього та втекла, а сам він був напідпитку.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 16.03.2020 за участі малолітньої потерпілої ОСОБА_9 та її законного представника ОСОБА_10 , де малолітня потерпіла вказала на ліжко у кімнаті, з якого все почалося в той день. Вказала, що батько пальцями рук проникав у її анальний отвір. Вона втікала від нього, однак він продовжував вчиняти відносно неї подібні дії (а.с. 145-148).

Відеозаписом до даного протоколу проведення слідчого експерименту зафіксовано, як малолітня потерпіла ОСОБА_9 вказує на події, які мали місце у їх будинку у грудні 2019 року. Повідомляє, що батько наказав їй лягти спати біля нього, а коли вона лягла, то він почав знімати з неї спідню білизну та запихати пальці у її статеві та анальні органи. Також повідомила, що батько знімав і свою нижню білизну, проте торкався її лише руками. Вона тікала від нього в іншу кімнату, однак він приходив туди, висловлювався нецензурною лайкою та наполягав на тому, щоб вона повернулася.

Також, згідно висновку №253 від 23.12.2019 ОСОБА_8 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 135).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів дійшла висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати, як повторне вчинення дій сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та анальним проникненням у тіло іншої особи, яка не досягла чотирнадцяти років, з використанням іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

При судовому розгляді є повністю доведеним факт вагінального та анального проникнення обвинуваченого ОСОБА_8 у тіло малолітньої ОСОБА_9 з використанням пальців рук, який мав місце в останніх числах серпня 2019 року. Дана обставина доводиться показами самого обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав вчинені ним дії та розповів про їх вчинення, а також показами малолітньої потерпілої, яка в судовому засіданні детально розповіла про обставини вчиненого.

Окрім того, як видно з висновку експерта №67/2019 від 23.12.2019, пошкодження дівочої плівки ОСОБА_9 може відповідати терміну від трьох місяців до пів року до моменту огляду. Таким чином, перед судом доведено факт вагінального проникнення у тіло малолітньої потерпілої у серпні 2019 року. А враховуючи визнавальні покази самого обвинуваченого, а також детальні покази малолітньої потерпілої, яким суд надає віри, щодо того, що дії по вагінальному та анальному проникнення у її тіло вчинив саме ОСОБА_8 пальцями своєї руки, то факт вчинення обвинуваченим інкримінованих йому дій у серпні 2019 року доведено повністю.

Також, в судовому засіданні здобуто достатньо належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_8 17.12.2019 близько 21.00 год. за місцем свого проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та анальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_9 з використанням пальців руки.

Вказане доводиться визнавальними показами обвинуваченого ОСОБА_8 , детальними показами малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , дослідженими письмовими доказами.

Так, оцінюючи покази обвинуваченого, колегія суддів враховує, що такі покази є послідовними, логічними та узгоджуються з іншими показами та доказами у справі. Окрім того, такі покази обвинувачений надавав як на стадії досудового слідства, так і на стадії судового розгляду, а тому такі покази суд бере до уваги. Зокрема відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 24.12.2019, проведення якого зафіксовано відеозаписом, та який досліджено судом, обвинувачений детально розповів про події того вечора, в т.ч. й щодо його дій сексуального характеру відносно малолітньої потерпілої, які полягали у проникнення в її тіло пальцями його руки.

Такі покази обвинуваченого співвідносяться з показами малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , які вона дала в судовому засіданні, а також тим, які зафіксовані протоколом проведення слідчого експерименту від 16.03.2020 та відеозаписом до нього. Так, як на досудовому слідстві, так і на судовому засіданні малолітня потерпіла детально пояснила, як її батько ОСОБА_8 вчиняв відносно неї дії сексуального характеру, а саме проникав вагінально та анально пальцями його рук у її тіло.

Причому колегія суддів вказує на відсутність підстав для сумніву у таких показах малолітньої потерпілої, так як такі покази узгоджуються з матеріалами справи, є послідовними та логічними. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №1 від 03.01.2020 малолітня ОСОБА_9 з урахуванням індивідуально-психологічних, вікових особливостей та стану розумового розвитку, здатна правильно сприймати, запам`ятовувати та відтворювати фактичний перебіг подій (обставини справи).

Як доводиться показами свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , покази малолітньої потерпілої щодо обставин справи не змінювалися з моменту, коли вона вперше розповіла про вчинені відносно неї дії її батьком, до моменту розгляду справи у суді. Тому, такі покази суд бере до уваги та вважає їх такими, що доводять факт вчинення обвинуваченим інкримінованих йому дій.

Водночас, колегія суддів вказує, що з огляду на обстановку та події вчиненого, а також відносини обвинуваченого і потерпілої, предмет доказування у даній справі є доволі специфічним, оскільки, як правило, не може бути доведений на підставі інших доказів, окрім як показів потерпілої та обвинуваченої особи.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що ОСОБА_8 є винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, а вина його повністю доводиться зібраними та дослідженими по справі доказами.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, колегія суддів бере до уваги, що ОСОБА_8 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №13 від 12.02.2019 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності (хронічний алкоголізм), може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Суд також враховує поведінку обвинуваченого безпосередньо після вчиненого, який одразу визнав факт такого, його відношення до наслідків, що настали, який жалкує про вчинене.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Суд вважає безпідставним посилання прокурора на наявність такої обтяжуючої обставини, як вчинення злочину повторно, оскільки повторність є кваліфікуючою ознакою статті 152 КК України, міститься у пред`явленому обвинуваченні, а тому не може бути повторно застосована як обтяжуюча злочин обставина.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченого повинно бути пов`язано виключно із позбавленням волі в межах санкції ч. 4 ст. 152 КК України, в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_9 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_10 , до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів виходила з таких мотивів та положень закону.

За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Встановлені у даній справі обставини беззаперечно вказують на факт заподіяння моральної шкоди малолітній потерпілій цивільному позивачу ОСОБА_9 .

Оцінюючи розмір такої моральної шкоди, суд відзначає, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Разом з тим, припускаючи глибину душевних страждань ОСОБА_9 , вимушеність її життєвих змін та незворотність наслідків які настали, колегія суддів вважає, що оцінені позивачкою її моральні страждання на рівні 300 тисяч гривень відповідають загальним засадам розумності та справедливості, а тому підлягають до задоволення.

Запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за необхідне продовжити до набрання вироком законної сили, однак не більше ніж на 60 днів, а саме до 19.12.2020 включно і не знаходить правових підстав для зміни такого запобіжного заходу.

Речові докази по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 28.12.2019 скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018) та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з 24 грудня 2019 року.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 24 грудня 2019 року до набрання даним вироком законної сили з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Обраний запобіжний захід щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, продовжити до набрання вироком законної сили, однак не більше ніж на 60 днів, а саме до 19.12.2020 включно.

Речові докази по справі: три простирадла коричневого кольору, футболку чорного кольору, спідня білизна, а саме труси чорного кольору повернути ОСОБА_8 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 28.12.2019 скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_9 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_10 , до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 300 000,00 грн. як відшкодування завданої моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3