Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 21-з/4809/11/20 Головуючий у суді І-ї інстанції
Категорія 367 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2020 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

із секретарем ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в режимі відеоконференцзв`язку заяву захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 , про виправлення описки у вироку Кропивницького апеляційного суду від 26.11.2020 року стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст.367 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 листопада 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватою та призначено покарання за ч.2 ст.367 КК України у виді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади чи займатися певною діяльністю в органах державної влади та місцевого самоврядування, які пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями на строк два роки, із стягненням на користь держави штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 4 250 грн. Відповідно до п. «є» ч. 1 Закону України «Про амністію 2016 року» ОСОБА_7 звільнено від відбуття покарання.
Вироком Кропивницького апеляційного суду від 26.11.2020 року, апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченої ОСОБА_7 залишено без задоволення, апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні № 0004480 ОСОБА_10 та представника потерпілого ТОВ «Редакція обласної газети «Село і люди» адвоката ОСОБА_11 задоволено. Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_7 скасовано лише у частині застосування до неї акту амністії, на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення її від покарання на підставі цього Закону. Вважати засудженою ОСОБА_7 за ч.2 ст.367 КК України у виді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади чи займатися певною діяльністю в органах державної влади та місцевого самоврядування, які пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями на строк два роки, із стягненням на користь держави штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 4 250 грн. У решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

До Кропивницького апеляційного суду звернувся захисник адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 із заявою про виправлення допущених технічних помилок (описок) в тексті вироку Кропивницького апеляційного суду від 26 листопада 2020 року (провадження № 11-кп/4809/56/20), на сторінці 3 вироку: «У подальшому ОСОБА_7 , 02.03.2016 року в робочий час... розглядає вище вказану заяву...реєстраційний номер 10308745 від 20.02.2015 року, діючи всупереч інтересам служби, складає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 19701299 від 02.03.2016 року, а в подальшому того ж дня 02.03.2016 року, видає особі...свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 34327071 від 02.03.2015 року СТА 348980 та витяг Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 34327136 від 02.03.2015 року СТА 348980 на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить редакції газети «Село і люди», виправити описку, замінивши рік «2016» на рік «2015»; на сторінці 9 вироку: «20.02.2016 року їй, як державному реєстратору... надійшли документи...», виправити описку, замінивши рік «2016» на рік «2015»; в зв`язку з попередніми виправленнями описок в резолютивній частині вироку зазначити: «Апеляційні скарги прокурора, представника потерпілого, обвинуваченої, її захисника задовольнити частково. Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині застосування до неї акту амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році». Звільнити ОСОБА_7 від кримінального покарання на підставі ст. 49 КК України та ст. 417 КПК у зв`язку із закінченням строків давності.

Заява мотивована тим, що колегію суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду допущені по тексту технічні помилки (описки) у вироку, що потягли ухвалення незаконного вироку суду апеляційної інстанції.

Так, судом встановлено, що наказом ГТУЮ в Черкаській області № 2425Л/к від 18.12.2012 року на ОСОБА_7 було покладено виконання обов`язків начальника реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції та перебувала на займаній посаді до 02.06.2015 року.

Як зазначає суд, встановлено, що в період з лютого по березень 2015 року ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та будучі в.о. начальника реєстраційної служби Черкаського МУЮ Черкаської області здійснила незаконну реєстрацію речового права на не введений в експлуатацію об`єкт - права власності на нерухомий об`єкт, який розташований в вбудовано - прибудованих приміщеннях житлового будинку по АДРЕСА_1 , яке відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 16.03.1998 року № 170 «Про передачу незавершеного будівництвом» передано як незавершене будівництво для прискорення введення в експлуатацію, на баланс, що в свою чергу вказує на право власності, яке закріплено за редакцією газети «Село і люди». Отже, судом апеляційної інстанції на підставі дослідження матеріалів кримінального провадження встановлено, що кримінальне правопорушення було вчинено в лютому-березні 2015 року. Обґрунтовуючи свій вирок, суд апеляційної інстанції допустив помилки (описки) у визначені року, коли здійснювалися реєстраційні дії, прийнявши за основу 2016 рік, хоча реєстраційні дії вчинені в 2015 році, що підтверджується матеріалами реєстраційної справи, на що не звернув увагу суд апеляційної інстанції, перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції. Так, на сторінці 3 вироку, суд зазначає наступне: «У подальшому ОСОБА_7 , 02.03.2016 року в робочий час... розглядає вище вказану заяву...реєстраційний номер 10308745 від 20.02.2015 року...,діючи всупереч інтересам служби, складає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 19701299 від 02.03.2016 року, а в подальшому того ж дня 02.03.2016 року, видає особі ...свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 34327071 від 02.03.2015 року СТА 348980 та витяг Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 34327136 від 02.03.2015 року СТА 348980 на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить редакції газети «Село і люди». Аналогічні розбіжності маються на сторінці 9 вироку. Суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що оціночно - будівельна експертиза № 43/15/Буд в кримінальному проваджені проведена 04.01.2016 року, тобто експертиза не могла бути проведена раніше вчинених ОСОБА_7 дій (сторінки 5, 6 вироку). Суд апеляційної інстанції, крім зазначених документів, які стосуються реєстрації прав та обтяжень, сформованих в 2015 році, також досліджував інші докази, про що зазначив на сторінках 12-14 вироку: наказ ГТУЮ в Черкаській області № 2425Л/к від 18.12.2012 року; наказ від 26.05.2015 року № 1163/к; дані висновку експерта №43/15/Буд від 04.01.2016 року; - висновок експерта від 17.09.2015 року № 1/812 почеркознавчої експертизи; висновок експерта від 18.09.2015 року № 1/833 технічної експертизи документів, які також свідчать, що реєстраційні дії проводилися ОСОБА_7 в лютому - березня 2015року.

В судовому засіданні на запитання головуючому щодо відношення до апеляційних скарг прокурора та потерпілої сторони, адвокат Фільштейн зазначив, що вони протиправно вимагають від суду апеляційної інстанції застосування до ОСОБА_7 реальної міри покарання у виді позбавлення волі, оскільки відповідно до ст.ст. 12, 49 КК України строки притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України закінчилися. Колегія суддів, допустивши технічні помилки (описки) в тексті вироку від 26 листопада 2020 року щодо часу вчинення кримінального правопорушення, допустили помилку (описку) в резолютивній частині вироку, де необхідно було б вказати наступне: «Апеляційні скарги прокурора, представника потерпілого, обвинуваченої, її захисника задовольнити частково. Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині застосування до неї акту амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році». Звільнити ОСОБА_7 від кримінального покарання на підставі ст. 49 КК України та ст. 417 КПК у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши доповідача, засуджену ОСОБА_7 та в її інтересах захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали подану заяву, прокурора, яка заперечувала проти задоволення заяви, при цьому зазначила, що порушень вимог закону при винесенні вироку апеляційним судом не допущено, описок та помилок також не допущено, перевіривши матеріали заяви захисника адвоката ОСОБА_8 , зваживши доводи заяви про виправлення описки, колегія суддів доходить висновку, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом під час розгляду кримінального провадження № 51-4670во19 (ухвала від 18.11.2019р.), вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати.

Незмінність є елементом законної сили судового рішення, але не правовим наслідком набрання ним цієї сили. Вона є властивістю рішення суду як процесуального документа, як акта правосуддя, що набувається ним незалежно від набрання законної сили.

Передбачену ст. 379 та ч. 5 ст. 371 КПК України можливість усунення судом окремих недоліків свого рішення не можна вважати його зміною. Саме тому деякі недоліки судового рішення може усунути суд, який ухвалив рішення,шляхом виправлення описок і очевидних арифметичних помилок.

Описка це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

Виправлення описки не може змінювати змісту судового рішення.

Відповідно до змісту вироку Кропивницького апеляційного суду від 26.11.2020 року, описку у якому просять виправити, зазначено та встановлено під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції та зазначено у вироку суду першої інстанції, саме ті дати на сторінці 3 вироку: «У подальшому ОСОБА_7 , 02.03.2016 року в робочий час... розглядає вище вказану заяву... реєстраційний номер 10308745 від 20.02.2015 року, діючи всупереч інтересам служби, складає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 19701299 від 02.03.2016 року, а в подальшому того ж дня 02.03.2016 року, видає особі...свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 34327071 від 02.03.2015 року СТА 348980 та витяг Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 34327136 від 02.03.2015 року СТА 348980 на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить редакції газети «Село і люди», та на сторінці 9 вироку: «20.02.2016 року їй, як державному реєстратору... надійшли документи...»

Вирок суду першої інстанції, як зазначено вище скасовано тільки в частині застосування до ОСОБА_7 . Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення її від покарання на підставі акту амністії. В решті вирок суду першої інстанції, у тому числі про призначення їй покарання у виді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади чи займатися певною діяльністю в органах державної влади та місцевого самоврядування, які пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями на строк два роки, із стягненням на користь держави штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 4 250 грн. - залишено без зміни.

Разом із тим, слід зазначити, що відповідно до обвинувального акту (Том. 1, а. с. 2- 31), та зміненого обвинувального акту (Том.2 а. с. 102-118), та у вироку суду першої інстанції встановлено, що реєстраційні дії ОСОБА_7 вчинила у 2016 році, що також підтверджується показаннями допитаної в якості обвинуваченої в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_7 згідно з якими остання підтвердила, що вказані обставини мали місце у 2016 році. Вирок в цій частині судом апеляційної інстанції залишено без зміни.

Захисник адвокат ОСОБА_8 у заяві просив виправити описку у вироку суду апеляційної інстанції щодо обставин, які встановлені органами досудового розслідування та суду першої інстанції, та вирок в цій частині суду першої інстанції апеляційним судом залишено без зміни, що додатково виключає можливість описки у даному вироку апеляційної інстанції.

Більше того ні під час досудового розслідування, ні під час ознайомлення з обвинувальним актом та іншими матеріалами кримінального провадження, ні в апеляційній скарзі, ні у змінах та доповненнях до неї конкретно не ставилося питання, ні обвинуваченою ОСОБА_7 ні її захисниками про те, що в обвинувальному акті та у зміненому обвинувальному акті та у вироку суду першої інстанції допущено помилку чи описку, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 інкримінованого їй. Слід також при цьому зазначити, що ні обвинувачена ОСОБА_7 , ні її захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не звертали увагу в апеляційній скарзі, змінах та доповненнях до неї, та у судовому засіданні суду апеляційної інстанції про сплив строків передбачених ст.49 КК України, про які вказує у заяві захисник ОСОБА_8 .

Вступна мотивувальна та резолютивна частина вироку суду апеляційної інстанції викладена чітко та конкретно, при цьому суд апеляційної інстанції, як вже зазначено вище, перевіривши вирок суду першої інстанції скасував його лише в частині застосування до ОСОБА_7 акту амністії, в решті вирок суду першої інстанції було залишено без зміни.

Фактично вимоги викладені у заяві про виправлення описки у вироку суду апеляційної інстанції зводяться до зміни суті рішення апеляційної інстанції що є недопустимим.

Беручи до уваги вищевикладене колегія суддів доходить висновку, що заява захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 про виправлення описки в судовому рішенні задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.379 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Заяву захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 про виправлення описки у вироку Кропивницького апеляційного суду від 26.11.2020 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_12 Ремез