У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001623

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт майна - Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївська ритуальна служба» на ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2020 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

представник особи, щодо

майна якої вирішується

питання про арешт, адвокат ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2020 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вилучені 27.11.2020 р. в ході обшуку в адміністративному приміщенні, розташованому на території кладовища за адресою: м. Миколаїв, вул. Гагаріна (кладовище на вул. Жукова), на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0009, майно, а саме:

- зошит із рукописними записами на 52 арк.;

- книгу обліку розрахункових операцій № на 80 арк.;

- чеки (касові звіти) на 180 арк., з метою проведення судово-економічної експертизи.

Ухвалено зберігати все вищезазначене майно в камері схову речових доказів Корабельного ВП ГУНП у Миколаївській області.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Представник особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївська ритуальна служба» адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скарги.

Вважає, що ухвала слідчого судді винесена без достатніх на це підстав, та з суттєвими порушеннями норм КПК України.

На думку апелянта, слідчий суддя вийшов за межі клопотання зазначивши в резолютивній частині, що касові звіти арештовані з метою проведення судового-економічної експертизи, про що слідчий не згадував.

Зазначає, що на даному етапі досудового слідства не з`ясовано, чи завдана взагалі фактична матеріальна і моральна шкода державним інтересам чи інтересам окремих громадян.

Вказує, що слідчий не довів, що вилучене майно може бути спотворене чи знищене співробітниками Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївська ритуальна служба».

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0001623 від 14.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що вказані речі містять сліди кримінального правопорушення, тому є предметами злочину та речовими доказами по справі.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив, що існує необхідність накладення арешту на майно, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, вивчивши надані судом матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя не дотримався.

Задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов висновку, що існує необхідність накладення арешту на майно, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Однак, суд не погоджується з цими висновками слідчого судді, з огляду на таке.

З матеріалів провадження вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.11.2020 за ч. 1 ст. 364 КК України внесено відомості за №0001623 щодо вжиття заходів до службових осіб Комунального підприємства Миколаївської міської ради, які умисно з метою одержання неправомірної вигоди використовують своє службове становище всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та громадським інтересам.

В клопотанні слідчого від 27.11.2020 ставиться питання про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку від 27.11.2020 на території кладовища, а саме: зошит з рукописними записами на 52 арк.; книгу обліку розрахункових операцій № на 80 арк.; чеки (касові звіти) на 180 арк.

Але слідчим не наведено підстав для накладення арешту на зазначене майно в рамках кримінального провадження №0001623.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 27.11.2020 було проведено обшук на території кладовища за адресою: м. Миколаїв, вул. Гагаріна (кладовище на вул. Жукова) на території земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0009, в ході якого в адміністративному приміщенні було виявлено на вилучено: зошит з рукописними записами на 52 арк.; книгу обліку розрахункових операцій № на 80 арк.; чеки (касові звіти) на 180 арк.

Протокол огляду зазначених предметів в матеріалах кримінального провадження відсутній.

Прокурором не доведено, що зазначене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Окрім того, є слушними доводи апелянта про те, що слідчий суддя вийшов за межі клопотання, зазначивши, що касові звіти арештовані з метою проведення судово-економічної експертизи, хоча слідчим таких доводів у клопотанні не зазначено.

Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відомості до ЄРДР внесені 14.11.2020. У клопотанні стверджується про те, що власник майна КП ММР «Миколаївська ритуальна служба» відмовився надати документи на запит органів досудового розслідування.

Однак, ці доводи не відповідають дійсності, оскільки цей запит було зроблено до внесення відомостей до ЄРДР. Так, згідно відповіді КП ММР «Миколаївська ритуальна служба» від 22.10.2020 р., зазначене КП не може надало відомостей, оскільки будь-якого кримінального провадження до ЄРДР не було на той час внесено.

Тому, суд вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права третьої особи, і саме за таких умов може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту.

Оригінали документів потрібні для діяльності даного КП ММР «Миколаївська ритуальна служба», оскільки вилучення оригіналів документів фактично призведе до зупинки роботи комунального підприємства.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що клопотання слідчого СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001623, не підлягає задоволенню.

За такого, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001623, на яке накладено арешт ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01.12.2020.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 ч. 3, 409, 422, 423, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт майна - Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївська ритуальна служба», задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2020 року про арешт майна, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, яке вилучено 27.11.2020 р. в ході обшуку в адміністративному приміщенні, розташованому на території кладовища за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0009, а саме: зошит із рукописними записами на 52 арк.; книгу обліку розрахункових операцій № на 80 арк.; чеки (касові звіти) на 180 арк. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3