Справа № 495/7073/20
Номер провадження 1-кп/495/647/2020
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу

23 листопада 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпіла ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу відносно обвинувачених по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, суддя, -
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 кримінальне провадження ще не розглянуто, не допитані обвинувачені, свідки, не досліджені докази, не проведено всіх необхідних дій, пов`язаних зі з`ясуванням обставин та їх перевіркою, обвинувачені обвинувачуються у вчиненні злочинів, які відповідно до закону відносяться до тяжких, існують ризики передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважають його необґрунтованим.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 щодо обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту заперечував та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 просила клопотання прокурора у відношенні ОСОБА_4 та ОСОБА_8 задовольнити.
Вивчивши клопотання прокурора та заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно зі ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За змістом ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Враховуючи наведене вище, приходжу до висновку, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України, питання про встановлення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.
Враховуючи наведене, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до шести років.
Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.
Також, суддею приймаються до уваги такі фактори, як те, що підозрюваний ОСОБА_4 знаходячись в працездатному віці, офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел доходу, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів станом на даний час судимість не знята та не погашена), що у сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, та ретельно дослідивши матеріали клопотання, суддя приходить до висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які прокурор посилається у своєму клопотанні, тобто до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, який діє до 21.01.2021 року включно, оскільки досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачені, потерпілі, свідки, у зв`язку з чим останній може переховуватися від суду, також враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та має не зняту та не погашену судимість, тобто на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, і за умови застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, матиме можливість вчинити інші кримінальні правопорушення, чим допустити настання ризику, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачується у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, на даний час розгляд кримінального провадження не завершено, не допитані обвинувачені, потерпілі, свідки, не досліджені докази, не з`ясовані всі обставини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим остання може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, також те, що ОСОБА_5 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак відповідно до ст. 89 КК України є особою,що не має судимості на даний час, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а саме, обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 діб, який діє до 21.01.2021 року включно.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт в судовому засіданні не встановлено.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу відносно обвинувачених по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, який діє до 21.01.2021 року включно.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні обвинуваченому залишати місце мешкання АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;
- не відлучатися за межі смт. Сарата, Саратського району Одеської області, без дозволу прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення співробітникам поліції здійснювати профілактичний нагляд за ОСОБА_5 для відвертання здійснення ним інших правопорушень;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт та інші документи, що дають право виїзду з України та в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 не може перевищувати двох місяців та діє по 21.01.2021 року включно.
Роз`яснити обвинуваченій положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: