Номер провадження: 11-сс/813/1483/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 24.08.2020 р., якою в рамках кримінального провадження №0001604 від 08.06.2020 року відносно:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Оріхівка Болградського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:
- 11.06.2018 р. Приморським райсудом м. Одеси за ч.ч. 1, 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в рамках кримінального провадження №0001604 від 08.06.2020 р. за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України було задоволено клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 20.10.2020 року із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 87 880 грн. та покладенням на підозрюваного у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в зазначеному кримінальному провадженні органом досудового розслідування було доведено наявність ризиків того, що підозрюваний може надалі продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків в провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи та проживання, наявність судимостей.

Обґрунтовуючи розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя врахував положення ч. 5 ст. 182 КПК України та визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, який складає 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не погодилась із оскаржуваною ухвалою слідчого судді з огляду на наступне:
- всупереч зазначеному в клопотанні слідчого, її підзахисний фактично затриманий не був, оскільки не переховувався та був викликаний до відділу поліції для вручення повідомлення про підозру, де він надавав пояснення в присутності захисника, після чого з`явився конвой та повів ОСОБА_6 до Малиновського РВ, щоб вручити ухвалу про розшук;
- слідчий суддя залишив поза увагою те, що підозрюваний перебуває у фактичних шлюбних відносинах, фактично утримує дитину співмешканки, хворий на тяжкі хвороби, перебуває на обліку у відповідному спеціалізованому лікувальному центрі та потребує систематичного лікування, є наркозалежним, провину визнає у повному обсязі та щиро кається у скоєному;
- враховуючи те, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований та зважаючи на його сімейний стан, визначений слідчим суддею розмір застави у сумі 87880 грн. є непомірно великим для підозрюваного.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а також зменшити розмір застави.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник уточнила вимоги своєї апеляційної скарги та просила застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Прокурор ОСОБА_9 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, хоча була належним чином сповіщена про дату, час та місце апеляційного розгляду, подала до суду заяву, в якій просила здійснити апеляційний розгляд за відсутності сторони обвинувачення та відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника, а також повідомила, що на теперішній час досудове розслідування зазначеного кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України завершено та обвинувальний акт направлено для розгляду до Малиновського райсуду м. Одеси.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що 15.07.2020 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 31-33), а санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
З огляду на те, що в апеляційній скарзі не порушується питання щодо обґрунтованості інкримінованої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів вважає, що на теперішній час підозра останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України є обґрунтованою та полягає в тому, що він 07.06.2020 р. приблизно о 16:50 год., маючи умисел на таємну крадіжку чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, прибув до буд. АДРЕСА_3 , та, перебуваючи на 9-му поверсі вказаного будинку у незачиненому тамбурі квартири АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, за допомогою власної фізичної сили взяв велосипед марки «OSKAR», світло зеленого (лаймового) кольору, обома руками та виніс його з тамбуру, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та завдавши потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 2700 грн.
Зазначена підозра повністю підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Водночас, у відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у провадженні, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відповідальність за який передбачена лише у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 6-ти років; не працевлаштований, не одружений та дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків; йому відома особа потерпілого та його місце проживання; останній переховувався від органів досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 27.07.2020 р. був оголошений у розшук (а.с. 43-44) та затриманий лише 22.08.2020 р. (а.с. 45); раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів (а.с. 16-17).
Водночас, апеляційний суд критично оцінює посилання захисника на те, що її підзахисний, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, фактично утримує дитину співмешканки, оскільки такі доводи виглядають неправдоподібними з огляду на те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований та законних засобів для існування не має.
Що стосується тверджень захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_6 хворий на тяжку хворобу, перебуває на обліку у відповідному спеціалізованому лікувальному центрі та потребує систематичного лікування, є наркозалежним, колегія суддів наголошує на тому, що зазначені доводи сторони захисту не підтверджені жодними належними доказами, тому апеляційний суд позбавлений можливості їх оцінки.
Разом із тим, апеляційний суд вважає слушними та такими, що відповідають дійсності посилання захисника на те, що підозрюваний провину у скоєному визнає у повному обсязі та щиро кається, однак зазначає, що вказані обставини не зменшують вищенаведені ризики та не можуть слугувати підставою для обрання відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.
Апеляційний суд також враховує, що відповідно до п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Таким чином, враховуючи викладені вищи обставини, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам.
Доводи захисника щодо того, що підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування та фактично затриманий не був, оскільки був викликаний до відділу поліції для вручення повідомлення про підозру, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, натомість, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що ОСОБА_6 був повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України 15.07.2020 р. (а.с. 33) та в подальшому, ухвалою слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 27.07.2020 р. було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також останній був оголошений у розшук (а.с. 43-44), після чого ОСОБА_6 був затриманий лише 22.08.2020 р. на підставі вищезгаданої ухвали слідчого судді (а.с. 45).
Зазначені вище факти свідчить про помилковість доводів сторони захисту та про фактичне переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування вже після повідомлення останньому про підозру.
Водночас, колегія суддів вважає непереконливими доводи сторони захисту про непомірність застосованої відносно підозрюваного ОСОБА_6 в якості альтернативного запобіжного заходу застави з огляду на наступне.

Відповідно до положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Так, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді щодо визначення підозрюваному ОСОБА_6 застави в якості альтернативного запобіжного заходу саме у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як такого, який здатен в повній мірі гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є непомірним для останнього, враховуючи обставини вчинення інкримінованого йому злочину, розміру спричинених майнових збитків, характеристику його особи, його майновий та сімейний стан, а також наявних в зазначеному кримінальному проваджені вищезгаданих ризиків.

Окрім того, окремо слід зазначити про те, що відповідно до наданої стороною обвинувачення інформації, на теперішній час досудове розслідування зазначеного кримінального провадження №0001604 відносно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України завершено та обвинувальний акт 02.09.2020 р. надійшов до Малиновського райсуду м. Одеси для розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.08.2020 р., якою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.10.2020 року із визначенням застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4