Справа № 369/6295/20
Провадження № 1-кп/369/1283/20
В И Р О К
іменем України
12.08.20 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0000061 від 04.05.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, тимчасово не працює, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.3 ст. 185 КК України;

В С Т А Н О В И В :
23.04.2020 близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі свого товариша ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника квартири поблизу себе, підійшовши до шафи в спальній кімнаті, дістав звідти сумку червоного кольору, з якої викрав 700 доларів США, еквівалентом яких в національній валюті є 18 937 гривень 52 копійки та викрав ключ від квартири, який знаходився на поличці в коридорі (матеріальної цінності для потерпілого не становить), які належать ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 18 937 гривень 52 копійки.

Крім цього, 01.05.2020, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника квартири, за допомогою ключа, якого викрав напередодні в ОСОБА_5 , проник до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де з шафи в спальній кімнаті дістав сумку червоного кольору, з якої повторно викрав 5300 доларів США, еквівалентом яких в національній валюті є 142 948 гривень 42 копійки та 50 євро, еквівалентом яких в національній валюті є 1 462 гривень 12 копійок та які належать ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 144 410 гривень 54 копійки.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердили обставини скоєного, зазначені в обвинувальному акті, докази щодо фактичних обставин справи не оспорює.

У вчиненому щиро розкаюються, просять суворо їх не карати.

У відповідності до ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому кримінальному проступку, а також те, що наявні у кримінальному провадженні докази стосовно фактичних обставин учасниками судового провадження не оспорюються, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які не оспорюються.

Суд визнає, що обвинувачений дав суду правдиві показання, які узгоджуються з обставинами, встановленими досудовим розслідуванням.

Таким чином, суд визнає, що вина обвинуваченого у вчиненні умисного кримінального проступку доведена повністю, його дії судом кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що вчинені ним кримінальні правопорушення відносяться до нетяжкого та тяжкого, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та повне добровільне відшкодування завданих збитків, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, та призначає покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України та у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України.

Однак, приймаючи до уваги, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, позитивні характеристики, відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370- 374,376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч.3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі:

-автомобіль марки «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику за адресою: АДРЕСА_3 , повернути ОСОБА_4 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; два комплекти ключів до автомобіля марки «ВАЗ 21099», які долучені до матеріалів кримінального провадження, повернути ОСОБА_4 ;

-грошові кошти у сумі 245 доларів США, 50 Євро, 28800 грн., які передано до індивідуального сейфу ГУ НП в Київській області, відкритому в уповноваженому банку АБ «УКРГАЗБАНК», повернути ОСОБА_4 ;

-два DVD-R диски, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріали кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1