№ 1-кс/755/4003/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання Інспектора відділу дізнання Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000463 від 20.08.2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Інспектор відділу дізнання Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, у рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000463 від 20.08.2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що 19.08.2020 до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що 05.04.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена досудовим розслідуванням особа заволоділа шахрайським шляхом грошовими коштами, які належать ОСОБА_5 (ЄО № 56420 від 19.08.2020).

Так, 27.08.2020 відповідно до ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України, інспектором сектору дізнання Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_2 , було проведено огляд місця події, у ході якого було виявлено автомобіль марки «Мерседес SLS- 200» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 .

З метою забезпечення збереження речових доказів, було вилучено: автомобіль марки «Мерседес SLS-200» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 , який надає органу досудового розслідування сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказаний автомобіль може бути предметом кримінального правопорушення і на ньому можуть міститись сліди його вчинення, а також дають можливість припускати можливість вчинення інших предикатних злочинів, зокрема незаконного заволодіння транспортним засобом, чи інших, перевірка та дослідження яких є обов`язком органу досудового розслідування.

Враховуючи те, що в разі несвоєчасного арешту вилученого майна, зацікавлені особи можуть знищити, зіпсувати, приховати або відчужити майно, яке має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені на стадії досудового розслідування виникла необхідність забезпечення арешту та вилучення автомобілю марки «Мерседес SLS-200» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 з метою з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, які можуть бути використаний органами досудового розслідування як доказ у вказаному кримінальному провадженні, для встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Таким чином є підстави вважати, що майно у вигляді автомобіля марки «Мерседес SLS-200» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 , відповідає критеріям частини другої статті 167 КПК України, так як він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди.

У судове засідання учасники кримінального провадження не з`явилися, повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього копії документів, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Так, з матеріалів клопотання про арешт майна вбачається, що 19.08.2020 до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що 05.04.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена досудовим розслідуванням особа заволоділа шахрайським шляхом грошовими коштами, які належать ОСОБА_5 (ЄО № 56420 від 19.08.2020).

За вказаним фактом 20.08.2020 року розпочато досудове розслідування за № № 0000463 від 20.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

27.08.2020 року відповідно до ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України, інспектором сектору дізнання Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_2 , було проведено огляд місця події, у ході якого було виявлено автомобіль марки «Мерседес SLS- 200» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 .

З метою забезпечення збереження речових доказів, було вилучено: автомобіль марки «Мерседес SLS-200» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 .

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вбачається з матеріалів клопотання, не зазначено хто є власник майна, а саме автомобіля марки «Мерседес SLS-200» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 та кому належить вищезазначений автомобіль. Крім того, не надано доказів на підставі чого має бути накладений арешт. А тому не має правових підстав для накладення арешту на майно.

Зі змісту норм Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких прокурором вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Однак, у клопотанні про арешт майна не вказано, яке автомобіль марки «Мерседес SLS-200» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 , має відношення до кримінального провадження та яке має доказове значення.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання Інспектора відділу дізнання Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000463 від 20.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді про відмову в арешті майна може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя: