УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 071 38 від 09.11.2020, у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, з середньою освітою, який перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні 2-х малолітніх дітей, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , судимий:

-22.03.2012 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі;

-07.09.2015 Богунським районним судом м. Житомира за ст. 391 ст. 69 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, звільнений 07.12.2015 після відбуття покарання;

-27.06.2019 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.;

підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 09.11.2020 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 187 КК України, відповідно до якої він 09.11.2020, перебуваючи поблизу будинку № 3/56 по вул. Ружинській у м. Києві, підійшов до ОСОБА_8 , та погрожуючи останній предметом, ззовні схожим на ніж, та застосуванням небезпечного для її життя та здоров`я насильства, вирвав з рук потерпілої жіночу сумочку, у якій знаходилось належне ОСОБА_8 майно на загальну суму 4095 грн.

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити. Сховати чи спотворити речі та документи, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний тай його захисник просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки підозру вважали необґрунтованою, зазначені стороною обвинувачення ризики не доведеними, оскільки ОСОБА_4 не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування чи суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, має сім`ю та малолітніх дітей на утриманні, тому просили застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що такі дії цілком вірогідні з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

З огляду на зазначене слідчий суддя вважає, що на користь існування наведеного ризику свідчить, що інкримінований підозрюваному злочин вчинений шляхом погрози застосування до потерпілої небезпечного для її життя та здоров`я насильства з використанням предмету, схожого на ніж, з метою власного збагачення, що вказує на достатні підстави для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_4 .
Також, враховуючи, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування, слідчий суддя вважає, що наведений вище ризик не втратив своєї актуальності.

Зазначені чинники у сукупності з покаранням, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, приводять до переконання, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є реальним.

Крім того, враховуючи, що підозрюваний раніше засуджений за вчинення злочинів корисливої спрямованості, на теперішній час притягується Шевченківським УП ГУНП у м. Києві до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 120 201 051 000 016 89, обвинувальні акти щодо ОСОБА_4 у кримінальних провадженнях № 120 191 001 000 103 05 за ч. 1 ст. 309 КК України та № 120 201 001 000 011 15 за ч. 2 ст. 309 КК України направлені 26.12.2019 та 27.03.2020 до Шевченківського районного суду м. Києва, слідчий суддя не виключає, що здійснення злочинної діяльності є основним способом заробітку підозрюваного, тому ризик вчинення останнім іншого кримінального правопорушення є достатньо високим.

Крім того не виключено, що переслідуючи мету уникнення покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, останній для зміни потерпілою та свідками наданих показань може вчинити спроби незаконного впливу на них.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

У силу ст.178 КПК слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкція ч.2 ст.187 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає позбавлення волі на строк до десяти років.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК слідчий суддя вважає за можливе при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочини, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою визначити по 07 січня 2021 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга

Слідчий суддя ОСОБА_1