справа № 361/322/20
провадження № 1-кп/361/294/21
УХВАЛА
02 лютого 2021 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари матеріали кримінального провадження № 0003221 від 18.11.2019, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину-дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого не офіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 11.11.2013 Личаківським районним судом м. Львова за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна, звільненого 25.07.2019 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, суд -
в с т а н о в и в:
В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходяться матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 .
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 застосований у вигляді тримання під вартою строк дії якого продовжено до 16 лютого 2021 року включно.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, яке обґрунтовує тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також просив врахувати, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину).
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження йому строку тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного і також заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність ризиків, та просила змінити ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, посилаючись на відсутність в останнього наміру ухилятись від суду та здійснювати тиск на свідків і потерпілого, а також зазначила що ОСОБА_4 на утриманні має малолітню дитину.
Представник потерпілого підтримала клопотання прокурора.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.
За змістом частини третьої статті 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене; строк ухвали суду про продовження строку тримання під вартою відповідно до статті 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.
Оскільки термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 закінчується, а судовий розгляд даного провадження не закінчився, виходячи з необхідності уникнення ризиків передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та які були встановлені судом під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, із ступеня тяжкості та інкримінованого йому злочину, а також тієї обставини, що підстави для застосованого обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, оскільки в ході розгляду даного клопотання прокурор довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, за який він може бути засуджений до 10 років позбавлення волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, який йому інкриміновано.
Враховуючи обґрунтовану підозру, наявні ризики, суд вважає, що лише застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ефективно запобігатиме наявним ризикам і є доцільним, і що обрання відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків під час судового розгляду та не забезпечить вказані ризики, які існують з великим ступенем ймовірності.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу судом враховуються вік обвинуваченого, стан його здоров`я, сімейний стан, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу.
Суд також виходить і з того, що судовим рішенням з даного питання має бути забезпечена не лише повага до особистої свободи обвинуваченого, але і мають бути забезпечені високі стандарти охорони загальносуспільних інтересів (рішення у справі Європейського Суду з прав людини у справі «Лателльє проти Франції»). Тримання обвинуваченого під вартою у даному кримінальному провадженні є виправданим.
Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини, висловлену у своєму рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», згідно якої тримання під вартою може бути виправданим за наявності певного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканості, а також у рішенні від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», де Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.
В рішенні № 7-р/2019 від 25.06.2019 Конституційний Суд України дійшов висновку, що право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене на підставах та в порядку, визначених законами України; обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканість має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина виключно на підставі вмотивованого рішення суду.
Суд виходить з того, що на даній стадії і при вирішенні даного питання суд не робить висновків щодо доведеності вини події кримінального правопорушення, тому винуватість чи не винуватість ОСОБА_4 за даним обвинуваченням, на даній стадії не береться до уваги, оскільки існує обґрунтована підозра.
Що стосується наявності ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України то прокурором в судовому засіданні не доведено.
Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню, і є підстави для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою у межах, визначених законом на 60 діб та відмовляє захиснику обвинуваченого у задоволенні клопотання щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки підстав для цього на даний час не вбачає.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177-178, 183, 197, 331, 372 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора задовольнити.
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України продовжити до 02 квітня 2021 року включно з утриманням його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого-відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1