Справа № 467/1048/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка Миколаївської області клопотання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Цибулеве Знам`янського району Кіровоградської області, з повною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 24.09.2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за вчинення злочину передбаченого п.6 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185 КК із застосуванням ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 11.02.2019 року вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.09.2018 року змінено та призначено покарання на підставі ст. 70 КК України у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.09.2009 року та остаточно призначено покарання у виді 16 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.
про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Арбузинській ВК № 83 про застосування відносно нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та перерахування йому у межах кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Засуджений у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки питання про зарахування засудженому ОСОБА_4 строку попереднього ув`язнення у строк покарання судом вже вирішувалось та підстави для такого зарахування відсутні.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Положеннями ч.1 ст.539 КПК України, визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.3 цього закону підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

У відповідності до вимог, передбачених ч. 5ст. 72 КК України(в редакції Закону України від 21.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (далі - Закон № 838-VIII), що набрав чинності 24.12.2015), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон України від 18 травня 2017 року №2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (далі закон №2046-VIII), яким внесено зміни до ч.5 ст.72 КК України та викладено дану норму в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Вирішуючи питання щодо дії в часі положень ч.5 ст.72 КК України, Велика Палата Верховного Суду у Постанові № 663/537/17 від 29 серпня 2018 року зазначила, якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч.1 ст.5 КК України).

Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 рокудо 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

ОСОБА_4 відбуває покарання, призначене вироком від 24.09.2018 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за вчинення злочину, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185 КК України. Строк відбування покарання згідно вироку належить рахувати з дня його затримання, тобто з 15.09.2017 року. (а.о.с.24-31). Застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» до набрання вироком законної сили залишено без змін. Ухвалою Київського апеляційного суду від 11.02.2019 року вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.09.2018 року змінено та призначено покарання на підставі ст. 70 КК України у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.09.2009 року та остаточно призначено покарання у виді 16 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна (а.о.с. 32-40). Відповідно до розпорядження вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.09.2018 року набрав законної сили 11.02.2019 року.

Злочини, за які ОСОБА_4 засуджено вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.09.2018 року вчинено ним 13.08.2017 року, тобто після 21.06.2017 року, отже, положення ч.5 ст.72 КК України мають бути застосовані до нього в редакції Закону України від 18.05.2017 року №2046-VIII, за яким попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день. Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з моменту його затримання 15.09.2017 року було вірно та в повній мірі зараховано судом при ухваленні вироку від 24.09.2018 року.

Сам по собі факт призначення покарання ОСОБА_4 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.09.2018 року з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 11.02.2019 року за сукупністю вироків та приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.09.2009 року на підставі ст.71 КК України не дає підстав для застосування положень ч.5 ст.72 КК України в редакції закону №838-VIII до остаточно визначеного покарання за кількома вироками, оскільки за змістом цієї статті зарахування судом строку попереднього ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Крім того, ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07.08.2019 року у задоволенні аналогічного клопотання ОСОБА_4 про застосування положень ч.5 ст.72 КК України вже було відмовлено.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання - слід відмовити.

Керуючись ч.5 ст.72 КК України, п.13 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1