Справа № 473/259/21
Номер провадження 1-в/473/35/2021
У Х В А Л А
Іменем України

"05" лютого 2021 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області - ОСОБА_3 , представника Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» - ОСОБА_4 , засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Вознесенська виправна колонія (№72)» заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, освіта середня, одруженого,до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 16.11.2011 Березівським районним судом Одеської області за ч.1 ст.122, ч.1 ст.186, ч.2 ст.296, ст.ст. 75, 76 КК України до 5-ти років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; засудженого 25.12.2014 Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.187, ч.1 ст.71 КК України до 8-ми років 6-ти місяців позбавлення воліз конфіскацією всього особистого майна,

- про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

27.01.2021 до суду від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№72)», надійшла письмова заява про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку ст.81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав, просив її задовольнити.
Прокурор та представник установи виконання покарань в судовому засіданні заперечували проти задоволення даної заяви, зазначаючи, що вона є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.
Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали заяви та особової справи засудженого, судом встановлено наступне.
25.12.2014 ОСОБА_5 засуджений Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.187, ч.1 ст.71 КК України до 8-ми років 6-ти місяців позбавлення воліз конфіскацією всього особистого майна.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2016 засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 25.12.2014 по 23.04.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку 25.12.2014, кінець строку 28.02.2023.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній за місцем відбування покарання характеризується негативно. В місцях позбавлення волі перебуває з 26.12.2014.
Загалом протягом всього періоду відбування покарання має 9 стягнень, заохочень не має. В майстерні установи не працевлаштований, не вбачає в цьому необхідності. У суспільно-корисному житті відділення та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі участі не приймає. За характером спокійний. У відносинах із засудженими неконфліктний, з персоналом установи намагається дотримуватись правомірних взаємовідносин. Підтримує зв`язкок із рідними шляхом листування, отримує посилки. У скоєних злочинах розкаюється.
Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. У відповідності з п.3 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_5 може бути застосоване після фактичного відбуття ним не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з положеннями ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Відповідно до положень Кримінального та Кримінально-виконавчого законодавства України, постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Так, засуджений ОСОБА_5 фактично відбув три чверті строку призначеного покарання. За весь період відбування покарання не має жодного заохочення. Має 9 стягнень, три з яких накладено після відмови 05.05.2020 комісією ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким. До того ж, 19.01.2021 засудженому ОСОБА_5 відмовлено в умовно-дострокому звільненні від відбування покарання як такому, що не довів свого виправлення.
З огляду на зазначене вище, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення даної заяви.
На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1