Справа №592/8779/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/399/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/8779/20 за апеляційними скаргами підозрюваної ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 28.07.2020, якою підозрюваній

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Ровеньки Луганської області, мешканці АДРЕСА_1 (зареєстрованій по АДРЕСА_2 ), раніше судимій

обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданих апеляційних скаргах:

- підозрювана ОСОБА_11 просить змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки вона має захворювання та неповнолітніх дітей. Крім того, працівники поліції чинили на неї фізичний та моральний тиск і змусили підписати документ про визнання своєї вини;

- захисник підозрюваної ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки вона визнає свою вину, приймає участь у всіх слідчих діях, вибачилася перед потерпілими, сприяє слідству в розкритті злочину, має двох неповнолітніх дітей, а також наміри створити сім`ю та відшкодувати завдану шкоду, тому заявлені ризики відсутні. Крім того, вона хворіє та потребує лікування.

28.07.2020 до Ковпаківського районного суду м. Сум з клопотанням, погодженим із прокурором Сумської місцевої прокуратури, звернувся старший слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області, яке обгрунтував тим, що ОСОБА_12 підозрюється у таємному, повторному викраденні грошових коштів в сумі 2000 грн у ОСОБА_13 , а також у заволодінні чужим майном шляхом обману за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно, а саме: ОСОБА_14 у сумі 11000 грн; ОСОБА_15 у сумі 103438 грн; ОСОБА_16 у сумі 401294 грн; ОСОБА_17 у сумі 143250 грн; ОСОБА_18 у сумі 51383,50 грн.

25.05.2020, 27.05.2020, 29.05.2020, 03.06.2020, 05.06.2020 та 23.07.2020 до ЄРДР за № 0001688 внесені відомості про вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК. 24.07.2020 і 27.07.2020 ОСОБА_12 вручене повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_12 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, існують ризики того, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і потерпілих та вчинити нові злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до неї запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 28.07.2020 ОСОБА_12 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що повідомлена підозра є обґрунтованою, існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цим ризикам.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи захисника ОСОБА_10 , яка підтримала апеляційні скарги, просила скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту, доводи прокурора ОСОБА_9 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування до ОСОБА_12 саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч. 1 ст. 176 КПК (чи відмови у застосуванні запобіжного заходу), та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 і ч. 2 ст. 190 КК, існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_12 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних корисливих злочинів, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 3-ьох і 5-ти років, існують реальні ризики того, що остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків та вчинити нові злочини, а застосування до неї більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в ухвалі слідчого судді ризиків.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів відповідно п. 1 ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК: протоколами допиту потерпілих, свідків, пред`явлення особи для впізнання, обшуку, а будь-які докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри на цій стадії процесу у кримінальному провадженні відсутні. При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення». У справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88, рішення від 28.10.1994) ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу». При цьому питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики того, що ОСОБА_12 із-за тяжкості покарання, що їй загрожує в разі визнання її винуватою у злочинів, у вчиненні яких вона підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Урахування тяжкості злочину у цьому випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрювана може ухилитися від слідства й суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Ризик вчинення підозрюваною нового злочину також є цілком виправданим, оскільки попередня поведінка останньої дає підстави для очікувань, що вона не має наміру зупинятися у своїх злочинних діях, про що зокрема може свідчити те, що вона неодноразово судима за вчинення умисних злочинів проти власності, реально відбувала покарання у виді позбавлення волі протягом тривалого строку, на шлях виправлення не стала та знову підозрюється у вчиненні корисливих злочинів. При цьому підозрювана офіційно не працевлаштована, що вказує на відсутність у неї постійного джерела доходу для існування та об`єктивно свідчить про наявність передумов для продовження злочинної діяльності з метою свого утримання/покращення матеріального становища.

Є обгрунтованим і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки ОСОБА_12 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману та обізнана про місце проживання потерпілих, тому може вчинити певний тиск на цих учасників кримінального провадження, що з урахуванням усіх фактичних обставин провадження, на думку колегії суддів, і свідчить про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до ОСОБА_12 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Колегія суддів, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_12 , враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Що стосується доводів апеляційної скарги підозрюваної відносно того, що працівники поліції чинили на неї фізичний та моральний тиск, і змусили підписати документ про визнання своєї вини, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки, як зазначено вище, повідомлена ОСОБА_12 підозра та підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (на цьому етапі досудового розслідування) є обґрунтованими, а зазначені підозрюваною обставини, у разі якщо остання наполягатиме на них, можуть бути предметом розгляду в іншому кримінальному провадженні.

Інші доводи апеляційних скарг в тій частині, що ОСОБА_12 визнає свою вину, приймає участь у всіх слідчих діях, вибачилася перед потерпілими, сприяє слідству в розкритті злочину, має двох неповнолітніх дітей, наміри створити сім`ю та відшкодувати завдану шкоду, хворіє та потребує лікування не є тими безумовними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або ж знижують (зменшують) ймовірність реалізації ризиків, розглянутих вище. Ці обставини повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими КПК пов`язує можливість тримання особи під вартою, так як запобіжний захід спрямовується виключно на забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_12 , хоча і шляхом певного обмеження її особистих прав.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 28.07.2020 відносно ОСОБА_19 залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4