ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5254/20
Провадження № 1-в/210/348/20

"06" жовтня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», та спостережної комісії про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст.82 КК України, відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває строк покарання за вироком колегії суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 червня 2015 року, яким засуджений за ст.27 ч.3, ст.15 ч.3 ст.305 ч.2, ст.307 ч.3, ст.69, ст.70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 06 років 02 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього особисто йому належного майна, -

В С Т А Н О В И В:

11 вересня 2020 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_4 .

Подання обґрунтовано тим, що у засудженого ОСОБА_4 на даний час відсутні діючі стягнення, він відбув необхідну частину призначеного вироком суду покарання, має належну поведінку, тим самим довів ступінь свого виправлення.

Представник адміністрації колонії присутнім при розгляді справи не був.

Засуджений ОСОБА_4 при розгляді справи присутнім також не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, подання підтримав та просив суд його задовольнити.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.

Так, вимогами ст.67 ч.2, ст.103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є те, що засуджений став на шлях виправлення (ст.82 ч.3 КК України).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26 квітня 2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Однією з умов застосування до засудженого положень ст.82 КК України є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його сумлінна поведінка і ставлення до праці.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком колегії суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 червня 2015 року, яким засуджений за ст.27 ч.3, ст.15 ч.3 ст.305 ч.2, ст.307 ч.3, ст.69, ст.70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 06 років 02 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього особисто йому належного майна. Термін покарання рахується з 26 червня 2015 року. Зараховано у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 20 березня 2015 року по 07 квітня 2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 02 грудня 2015 року, вирок колегії суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 червня 2015 року, залишено без змін.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року, ОСОБА_4 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 26 червня 2015 року по 02 грудня 2015 року включно, та з 20 березня 2015 року по 07 квітня 2015 року включно, згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року, залишено без задоволення подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі засудженому ОСОБА_4 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року, засудженого ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбутий термін покарання.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2019 року, ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року, скасовано, призначено новий розгляд справи у суді першої інстанції.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2020 року, засудженого ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбутий термін покарання.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2020 року, ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2020 року, скасовано, у задоволенні подання адміністрації ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)», та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 відмовлено.

На час звернення адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», та спостережної комісії до суду засуджений ОСОБА_4 відбув 2/3 призначеного судом покарання.

В ході судового засідання матеріалами та документами особової справи судом встановлено відомості щодо того, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення.

Так, в матеріалах особової справи наявні відомості про те, що засуджений протягом строку відбування покарання має сім заохочень, мав одне стягнення, котре на сьогоднішній день є погашеним у встановленому законом порядку.

Із матеріалів, що характеризують особу засудженого ОСОБА_4 , вбачається, що останній перебуває в місцях позбавлення волі з 27 червня 2015 року, на теперішній час характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Залучається до праці різноробочим на об`єкті госпобслуга, доходу не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу, приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. До загальноосвітнього та професійно-технічного навчання не залучався, у зв`язку із наявністю вищої освіти. Приймає участь у самодіяльних організаціях, що діють в установі. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів та побачень, отримує посилки та передачі. На профілактичному обліку установи не перебуває, згідно вироку вину визнав повністю, позову не має.

Згідно щоденника індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_4 , останній має оцінку ступеню виправлення станом на 12 серпня 2020 року: «засуджений довів своє виправлення».

Оцінивши поведінку засудженого ОСОБА_4 за весь період відбуття покарання, суд приходить до висновку, що він своєю поведінкою довів своє виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Згідно ст.50 ч.2 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що надані матеріали свідчать про те, що засуджений ОСОБА_4 на даний час став на шлях виправлення та щодо нього може бути прийнято рішення щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку, визначеному ст.82 КК України, а тому подання необхідно задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.376 ч.2 КПК України, ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», та спостережної комісії про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст.82 КК України, відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевести для подальшого відбування покарання із виправної колонії в місця обмеження волі на всю невідбуту частину строку покарання, яка становить, - 04 місяці 03 дні.

Запобіжний захід залишити без змін, - утримання під вартою.

Звільнити з-під варти після прибуття до виправного центру.

Зарахувати час слідування під вартою до виправного центру за правилами, передбаченими ст.72 КК України.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1