Справа № 136/1449/20
провадження №1-кп/136/83/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 23.09.2020, та додані до нього матеріали, про обвинувачення
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, українця, освіта загальна середня, непрацюючого, не одруженого, раніше судимого 10.06.2020 Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , являючись засудженим 10.06.2020 Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт, будучи 02.09.2020 під підпис ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт згідно із ст. 37, 40 КВК України та попередженим про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбування вказаного покарання, отримавши направлення про виконання вироку за місцем проживання до Турбівського комбінату комунальних підприємств Турбівської селищної ради, згідно якого він повинен приступити до відбування покарання з 03.09.2020, починаючи із вказаної дати по 04.09.2020, з 07.09.2020 по 11.09.2020, а також з 14.09.2020 по 16.09.2020 без поважних на те причин не вийшов для відпрацювання призначеного покарання згідно графіку виходу на роботу у вересні 2020 року, тобто більш ніж як два рази за місяць. Причинами невиходу на відбування громадських робіт стала зайнятість особистими справами, вживанням алкогольних напоїв та небажанням виконувати вказане рішення суду.
Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, за участі захисника - адвоката ОСОБА_3 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.
Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки таке узгоджується з приписами частини другої статті 381 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, не одружений, має неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , 2003 року народження, ОСОБА_5 , 2004 року народження, інших осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, раніше судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 суд визнає рецидив злочинів.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі на строк, передбачений санкцією частини статті за якою інкриміновано його діяння.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст.75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст.76 КК України.
На переконання суду, іспитовий строк буде дисциплінувати засудженого, привчати до додержання законів, оскільки він не виправданий, а проходить випробування від результату якого залежить подальша доля засудженого - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1