Провадження № 1-кп/234/353/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 13 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 00054 від 29.05.2020 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська, Донецької області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2020 року приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_4 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де також перебував потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Знаходячись в зазначеному місці, у зазначений час між ОСОБА_5 з однією сторони та ОСОБА_4 з іншої, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, де у останнього виник протиправний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 15 березня 2020 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, кулаком правої руки наніс один удар в скроневу ділянку потерпілому ОСОБА_5 . Від отриманого удару ОСОБА_5 втратив рівновагу і впав на правий бік, при цьому сильно вдарився правим плечем об бетонну поверхню. Далі ОСОБА_4 , продовжуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , наніс один удар кулаком правої руки в ділянку правого вуха та 2 удари кулаком правої руки в праву скроневу ділянку потерпілому ОСОБА_5 .
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 наступні тілесні ушкодження: закритий перелом правої плечової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як потребуючі для свого загоєння термін понад 21-ну добу; садно правої вушної раковини, крововиливи правої скроневої ділянки, які відноситься до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що 15 березня 2020 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , кулаком правої руки наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар в скроневу ділянку. Від отриманого удару ОСОБА_6 впав на землю. Потім наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в ділянку правого вуха та 2 удари кулаком правої руки в праву скроневу ділянку. У скоєному щиро розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю підвередив обставини викладені у обвинувальному акті. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Покарання обвинуваченому просить вирішити на розсуд суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України - суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оскільки ОСОБА_4 повністю визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, то у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , а також роз`яснив, що в даному випадку, сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши у судовому засіданні фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також надані в судовому засіданні пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мала місце, вина обвинуваченого доведена повністю, його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Згідно роз`яснень п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні ОСОБА_4 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ч. 1 ст. 122 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України - відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, а саме, те, що він посередньо характеризується за місцем мешкання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, досудову доповідь Слов`янського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, з якої вбачається, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб). У разі, якщо суд дійде до висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випродуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на правопорушника обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.
Обставин, що у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують покарання - судом не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, вищезазначених обставин справи, а також обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України потрібно призначити покарання у виді обмеження волі в розмірі санкції інкримінованої статті КК України, а виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування ним покарання, а тому вважає за доцільне призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок ухвалено і підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Донецької області