Провадження № 1-кп/127/642/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про яке внесені 05 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002183,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України.

Судом оголошено письмове клопотання заставодавця ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави в частині зменшення суми застави. Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2017 року підозрюваному ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 368 КК України обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 160000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.10.2017 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2017 року відносно ОСОБА_9 скасовано та постановлено нову ухвалу, якою ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі 1500000 грн.

26.10.2017 року ОСОБА_8 , внесла за ОСОБА_6 , заставу в розмірі 1500000 грн.

На даний час, судовий розгляд здійснюється виключно за ч. 5 ст. 27 - ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України, тобто обсяг обвинувачення зменшився, оскільки було виключено ст. 255 КК України, кваліфікація за якою фактично було основною підставою для винесення ухвали Апеляційного суду м. Києва про збільшення суми застави. На даний час ОСОБА_8 разом з чоловіком переживають певні матеріальні труднощі у зв`язку з відсутністю стабільного заробітку, постійного місця проживання та перебування в декреті, а також витрат пов`язаних з утриманням малолітньої дитини. Окрім того, з метою внесення вищезгаданої застави, ОСОБА_8 брала в борг значні суми коштів у родичів та знайомих, які вимагають їх термінового повернення, що в свою чергу призводить до напруження стосунків в колі рідних та близьких.

Враховуючи вищенаведені обставини, ОСОБА_8 просить суд запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , обраний ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.10.2017 року у виді застави в розмірі 1500000 грн., змінтити в сторону зменшення суми застави та встановити заставу в розмірі 80 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на момент вчинення злочину, тобто 134720 грн. (1684х80=134720), а різницю коштів в сумі 1365280 грн. повернути ОСОБА_8 .

Прокурор ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання заставодавця ОСОБА_8 , оскільки діючим КПК України не визначено процесуального порядку зменшення розміру попередньо визначеної судом суми застави, а відтак у задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_8 , просив суд відмовити.

Захисник ОСОБА_10 підтримав клопотання заставодавця ОСОБА_8 , посилаючись на підстави, що викладенні в клопотанні. Окрім того, захисник зазначив, що його підзахисний жодного разу не порушував обов`язки покладенні на нього судом, у зв`язку з обрання запобіжного заходу у виді застави. Обвинувачений ОСОБА_6 з`являється в судові засідання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, посткримінальна поведінка його підзахисного вказує на те, що обвинувачений не має намірів в майбутньому вчиняти будь-які кримінальні правопорушення. Таким чином з наведеного слідує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на даному етапі мінімізовані, а тому застава, в розмірі передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, буде необхідною та достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання заставодавця ОСОБА_8 та просив суд його задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в ньому. Додатково зазначивши, що на протязі 4 років він з`являється в судові засідання, ніяким чином не впливав та не впливає на інших учасників судового провадження. Просив суд зменшити розмір застави у зв`язку з обставинами викладеними в клопотанні.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.
Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2017 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в межах 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в сумі становить 160000 грн.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.10.2017 року ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2017 року скасовано. Постановлено нову ухвалу, згідно якої, до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі, який перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та становить 1500000 грн., з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.
26.10.2017 року, на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 20.10.2017 року, ОСОБА_8 внесла заставу за ОСОБА_6 в розмірі 1500000 грн.
На даний час, в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області, на стаді судового розгляду, перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України. В судових засіданнях було допитано значну кількість свідків, відомості про яких зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Жодних відомостей щодо незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_6 на вищевказаних свідків, матеріали провадження такої інформації не містять. Обвинувачений ОСОБА_6 з`являється в судові засідання за першим викликом Відомостей щодо порушення обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, покладених ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.10.2017 року, матеріали кримінального провадження також не містять.

У відповідності до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Аналізуючи можливість задоволення клопотання заставодавця щодо зменшення розміру застави, суд звертає увагу на те, що запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків діє починаючи з 26.10.2017 року (тобто з моменту внесення застави), відомостей про порушення останнім покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, сторонами кримінального провадження суду не надано.
Судом встановлено, що з моменту пред`явлення ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 368 КК України, обсяг обвинувачення відносно ОСОБА_6 дещо зменшився. Оскільки, на даний час, обвинувачений акт у кримінальному провадженні за матеріалами досудового розслідування, внесеного 05.07.2017 року до ЄРДР за №0002183 стосовно ОСОБА_6 містить лише обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України,
Таким чином з наведеного слідує, що обвинувальний акт за №0002183 відносно ОСОБА_6 на даний час не містить обвинувачення за ознаками вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України.
Апеляційним судом м. Києва під час винесення ухвали від 20.10.2017 року про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та визначення йому розміру застави, що склала 1500000 грн., окрім іншого також враховувався і об`єм пред`явленої підозри, в тому числі, за ч. 1 ст. 255 КК України.
Так, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.
Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, суд повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Одночасно, стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави.
З огляду на вищевикладене, враховуючи при цьому особу обвинуваченого, обсяг доказової бази, вже зафіксований в матеріалах кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру застави, як запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 .
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається в розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2270 гривень.
З урахуванням викладеного, колегія суддів, зважаючи на практику ЄСПЛ, відповідно до якої з плином часу ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, значно зменшуються або ж взагалі зникають, суд вважає можливим зменшити розмір застави, визначений ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.10.2017 року, і визначити обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави достатнім для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в сумі становить 181600 грн.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 194, 196, 201, 372 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання заставодавця ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави, задовольнити частково.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у виді застави у розмірі 1500000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок, внесену ОСОБА_8 26.10.2017 року, змінити в частині суми застави, а саме, зменшити обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в сумі становить 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.
Суму застави в розмірі 1318400 (один мільйон триста вісімнадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок повернути заставодавцю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОКПП НОМЕР_1 .
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Суддя:

Суддя: