У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.11.2020 Справа №607/18485/20

Слідчий судля Тернопільською міськрайонного суду Териопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у м. Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арсину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.190. ч.4 ст.190 КК України, в кримінальному провадженні №0000003,

встановив:

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся в рамках кримінального провадження за №0000003 від 16 січня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст. 190, ч.4 ст.190 КК України до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про продовження підозрюваній ОСОБА_4 строку застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час 2017-2018 років у мешканця міста Тернополя ОСОБА_4 , який був обізнаний із порядком отримання статусу інваліда війни, володів інформацією про те, що інвалідам війни виплачується одноразова грошова допомога, виник злочинний умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами державного бюджету, шляхом оформлення особам, які не мають підстав для отримання статусу інваліда війни, фіктивних груп інвалідності.
Задля реалізації свого злочинного наміру, у невстановлений час 2017-2018 років ОСОБА_4 вступив в злочинну змову з мешканцем міста Києва ОСОБА_7 , мешканцями міста Тернополя ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленими на даний час слідством особами, які також були обізнаними із порядком отримання статусу інваліда війни, володіли інформацією про те, що інвалідам війни виплачуються одноразова грошова допомога, та погодились на участь в заволодінні шляхом обману грошовими коштами державного бюджету, шляхом оформлення особам, які не мають підстав для отримання статусу інваліда війни, фіктивних груп інвалідності.
Згідно розподілу функцій кожного з учасників, ОСОБА_4 повинен був підшукувати осіб, учасників бойових дій, для оформлення відповідної групи інвалідності, отримувати від даних осіб усі необхідні документи про підтвердження перебування в зоні бойових дій, оформляти довіреність на себе для надання дозволу на здійснення дій щодо отримання та оформлення документів в органах, установах та організаціях, а також відкриття рахунків в банківських установах та отримання коштів. Зібрані документи ОСОБА_4 передавав ОСОБА_10 для подальшого відправлення через відділення «Нової пошти» в м.Київ ОСОБА_7 , який одержуючи документи учасників бойових дій, разом з невстановленими на даний час слідством особами, фальсифікували необхідні документи із медичних закладів, зокрема результати комп`ютерної томографії, магнітно-резонансної томографії, результати обстеження в інституті нейрохірургії ім. Академіка ОСОБА_11 , виписки з історії хвороби Київської міської клінічної лікарні №1, Київського клінічного міського госпіталя ветеранів війни, консультативні висновки ДУ Інституту отоларингології ім. проф. О.С. Коломійченка НАМНУ. Після формування необхідного пакету документів, ОСОБА_7 направляв їх через відділення пошти у Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України для отримання витягу з протоколу Засідання ЦВЛК, який підтверджував би захворювання учасників бойових дій пов`язане із захистом батьківщини, а надалі на підставі вказаних документів особа - учасник бойових дій, направлявся на проходження огляду у медико-соціальну експертну комісію для встановлення групи інвалідності. Фальсифіковані документи ОСОБА_7 передавав за допомогою відділень «Нової пошти» ОСОБА_10 , який разом із ОСОБА_4 подавали вказані документи учасників бойових дій у МСЕК та забезпечували явку учасників бойових дій для проходження відповідного огляду. ОСОБА_9 , працюючи на посаді реєстратора медичного обласного МСЕК №1 у Тернопільській області, достовірно знаючи порядок призначення груп інвалідності безпосередньо учасникам бойових дій та тонкощі оформлення необхідних медичних документів для отримання таких груп, здійснювала супровід усіх медичних документів поданих ОСОБА_4 та ОСОБА_12 відносно учасників бойових дій та координувала їх подальші дії, які полягали в доставці на конкретну дату для проходження огляду та збір необхідних документів для отримання групи інвалідності.
Реалізовуючи злочинний умисел та домовленості з іншими учасниками групи, ОСОБА_4 впродовж 2018-2019 років поширював серед мешканців Тернопільської області, які є учасниками бойових дій, інформацію про те, що він може допомогти їм у вирішенні питання щодо отримання групи інвалідності та пенсійного забезпечення, яке виплачується інвалідам війни. При цьому ОСОБА_4 , з метою заволодіння грошовими коштами державного бюджету, через учасників бойових дій, не повідомляв інформацію про те, що відповідно до постанови КМУ №975 від 25.12.2013, особі, якій присвоєно статус інваліда війни, призначається одноразова грошова виплата в сумі 250 прожиткових мінімумів доходів громадян для осіб з III групою інвалідності.
Відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 1992, № 15, ст.190) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
Статтею 16-2 Закону визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №975 від 25.12.2013, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності, у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Пунктом 6 вказаного Порядку визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Таким чином, В ході вчинення шахрайських дій ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 державі, в особі Міністерства оборони України, спричинено шкоду на загальну суму 6 831 495 грн., а також вчинено закінчений замах на заволодіння коштами державного бюджету на загальну суму 5 999 500 грн.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Тернопіль, громадянин України, українець, із середньою-спеціальною освітою, житель АДРЕСА_1 , непрацюючий, одружений, не депутат, раніше не судимий, якому 07 серпня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.
11 серпня 2020 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, а також встановлено обставини, які виправдовують даний запобіжним захід та підтверджують наявністю зазначених ризиків.
Необхідність звернення до суду прокурор обґрунтував тим, що в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку дії раніше обраного стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки у разі незастосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, наявні обгрунтовані ризики про те, що ОСОБА_4 , може продовжити займатися злочинною діяльністю, пов`язаною із заволодіння або придбанням права на майно шляхом обману, що в цілому свідчить про наявність вищезазначених ризиків та неможливості обрання до ОСОБА_4 , більш м`якого виду запобіжного заходу.
Окрім того, зазначив, що підставою продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, за які передбачено покарання у вигляді позбавленням волі від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та водночас відсутня альтернативна міра покарання, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби.
Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечив з приводу задоволення клопотання сторони обвинувачення, просив у задоволенні клопотання відмовити та замінити попередньо встановлений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свої позиції, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
З огляду на вимоги ст.ст. 177, 194, 199 КПК України, під час вирішення питання щодо продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованої підозри.
На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:
- протоколами допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ;
- листом ДУ «Інститут нейрохірургії ім.. Акад. А.П. Ромоданова Національної академії медичних наук України» №1645/05 від 28.11.2019;
- медичними документами на підставі яких було встановлено групу інвалідності ОСОБА_32 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_25 , ОСОБА_33 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_34 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_35 , ОСОБА_30 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 ОСОБА_27 ;
- протоколи проведених негласних слідчих (розшукових) дій;
- виписки із руху коштів по банківських рахунках учасників АТО ОСОБА_32 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_25 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_34 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_35 , ОСОБА_30 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_45 . ОСОБА_27 ;
- протоколи проведених обшуків від 22.10.2019 та від 23.10.2019;
- іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.
Обґрунтування ризиків відповідають позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до практики якого, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу; при оцінці ризику перешкоджання правосуддю реальна небезпека чинення тиску на свідків може бути на початку справи, і лише з часом зменшується та зникає зовсім (рішення у справі «Летельє проти Франції»).
Як вбачається з матеріалів провадження, на етапі вирішення питання щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту аргументами на користь такого рішення стали серйозність пред`явлених йому звинувачень та відповідні ризики.
Зазначені ризики, на думку слідчого судді, продовжують існувати і надалі, та їх обсяг не зменшився, що виправдовує домашній арешт ОСОБА_4 в нічний час доби.
Зокрема, підставами для продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 є те, що він обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисних злочинів, один з яких належить до категорії особливо тяжких злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому, усвідомлюючи міру покарання у випадку визнання його винним у кримінальному провадженні, в якому він підозрюється, буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної його поведінки.
Метою продовження метою продовження застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, сприяти вчиненню або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Обґрунтовуючи необхідність продовження підозрюваній виключного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слід врахувати практику Європейського суду з прав людини, зокрема, викладену у рішенні по справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010р., де зазначено, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від суду.
Зокрема, ОСОБА_4 , розуміючи наслідки, які спричиненні його діями, і відповідно міру покарання, яку він може понести у зв`язку з цим, може вчинити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, зокрема, особисто або через третіх осіб може незаконно впливати, у тому числі, шляхом застосування погроз, на інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні з метою надання показів на його користь.
Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, належним чином виконувати процесуальні рішення у кримінальному провадженні за №0000003, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати свідків, інших підозрюваних та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вищевикладене свідчить про те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування кримінального провадження.
З урахуванням викладених обставин, які характеризують даного підозрюваного, обґрунтованості повідомленої йому підозри, переконливості наявних ризиків, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти передбаченим ч.1 ст.177 КПК України ризикам, відтак, приходить до висновку, що клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту до 06 січня 2020 року підлягає задоволенню, виходячи з того, що ризики, які існували на момент обрання підозрюваній міри запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а тому виправдовують подальше застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період доби : 19 год. 00 хв. вечора до 8 год. 00 хв. ранку.
На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 193, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
Клопотання задовільнити.
ОСОБА_4 продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , на два місяці, до 06 січня 2021 року, у період доби : 19 год. 00 хв. вечора до 8 год. 00 хв. ранку.
ОСОБА_4 продовжити на два місяці до 06 січня 2021 року строк дії обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримувалися від спілкування з свідками га експертами у цьому кримінальному провадженні: носити електронний засіб контролю.
Копію ухвали передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного для виконання. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного і повідомити про це слідчому у кримінальному провадженні.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення с троку дії ухвали.
Строк дії ухвали закінчується 06 січня 2021 року в 23 год. 59 хв.
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному та іншим учасникам.
Апеляційна скарга па ухвалу може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1