1 із 4 Провадження №1-КП/303/641/20
Справа №303/3929/20
Номер рядка статистичного звіту 93
вирок
06 серпня 2020 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0001190 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,
обвинуваченого за частиною 3 статті 185 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
законного представника потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
09 червня 2020 року біля 12 години 00 хвилин ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, через незачинені двері проник до спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , звідки з полки шафи, таємно викрав мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y6 АTU-L31», золотисто-стального кольору, вартість якого становить 2500,00 гривень та резиновий чохол вартістю 70,00 гривень.
Після чого, сховавши викрадений мобільний телефон з чохлом, вийшов з приміщення будинку, чим завдав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 2570,00 гривень.
Вказані вище дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 3 статті 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення злочину, відповідають дійсності. Ствердив, що 09 червня 2020 року близько 12 години 00 хвилин проник до спальної кімнати квартири знайомого своєї подружки на ім`я ОСОБА_9 , звідки викрав мобільний телефон, що належить потерпілому. Підтвердив, що знайомий з власником будинку, але проник до його помешкання без дозволу. У подальшому йому стало відомо що мобільний телефон належав

2 із 4
ОСОБА_5 , який проживає по сусідству. На даний час мобільний телефон повернуто потерпілому.
Суд враховує позицію потерпілого та його законного представника, які не зверталися до суду з цивільним позовом, ствердили що претензії до обвинуваченого відсутні. Міру покарання, яку необхідно обрати обвинуваченому, за вчинений злочин, залишила на розсуд суду.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України підтверджується наданими суду письмовими доказами.
Відповідно до висновку експерта від 26 червня 2020 року щодо вартості об`єкта оцінки, а саме мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y6 АTU-L31», золотисто-стального кольору, вартість якого становить 2500,00 гривень та резиновий чохол вартістю 70,00 гривень.
Наданою суду інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02 липня 2020 року підтверджується, що ОСОБА_10 є співвласником квартири АДРЕСА_2 .
Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 суд приходить до наступного.
Відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Відповідно до пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06 листопада 2009 за №10, вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі таке. Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища. Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа
опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.
Слід зазначити, що згідно з частиною 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. В судовому засіданні обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи, при яких вчинено кримінальне правопорушення. підтвердив, що проник до спальної кімнати помешкання знайомого без відповідного дозволу.
Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за частиною 3 статті 185 КК України - а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого підтверджується, що останній раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Позиції учасників судового розгляду.
Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пропонував суду призначити йому покарання за частиною 3 статті 185 КК України у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі із застосуванням статей 75,76 КК України.

3 із 4
Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, не заперечуючи проти запропонованої прокурором міри покарання, просив суд його суворо не карати.

Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.ст. 65-67 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Пунктом 3 зазначеної вище Постанови визначено, що ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те, що він скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 КК України, як в силу статті 12 КК України є тяжким.
В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_3 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин у зв`язку з важким матеріальним становищем, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення злочину, за який обвинуваченому слід обрати покарання пов`язане з позбавленням волі, але враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статей 75,76 КК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний на підставі ухвали Мукачівського міськрайонного суду від 10 липня 2020 року скасувати.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

4 із 4
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем його проживання.
Запобіжний захід - у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_3 - скасувати.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y6 АTU-L31», золотисто-стального кольору та чохол чорного кольору повернути потерпілому ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1