ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1059/20 Справа № 202/4170/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чумаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року задоволено клопотання слідчого, та продовжено застосування щодо ОСОБА_6 , який підозрюється за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 вересня 2020 року.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя, послався, на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки існує обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину та тяжкого злочину й наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Разом з цим, слідчий суддя, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, врахував особу підозрюваного ОСОБА_6 , який має середню освіту, неодружений, не працевлаштований, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню його в ізоляції від суспільства та з урахуванням того, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні спливає 25 вересня 2020 року, дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного в межах строку досудового розслідування.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків.
Свої вимоги, захисник обґрунтовує незаконністю та необгрунтованістю судового рішення. На думку захисника, ані слідчий у своєму клопотанні, ані прокурор в судовому засіданні не довели факту та не надали жодних доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного обов"язків. Захисник вказує, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, не наівв достатніх доводів щодо обгрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчинені інкримінованих йому правопорушень та достатніх доказів того, що підозрюваний може переховуватися від суду та органів досудового розслідування та/або суду, скоїти інше кримінальне правопорушення та впливати на потерпілого чи свідків, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Окрім того, захисник наголошує, що тяжкість майбутнього можливого покарання слідчим суддею взагалі не розглядалося, тому ухвала підлягає скасуванню.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, вказаних в ст. 184 КПК України повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явився новий ризик, який виправдовує утримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового слідства до закінчення дій попередньої ухвали про утримання під вартою.
Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Положеннями частини 3 статті 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону і не суперечить практиці ЄСПЛ.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001023 від 12 грудня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289 КК України.
16 травня 2020 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, 16 травня 2020 року його повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину та 18 травня 2020 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2020 року щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2020 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001023 продовжено до п`яти місяців, тобто до 25 вересня 2020 року.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів, колегія суддів зважає на те, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.
Згідно матеріалів, долучених до клопотання, й враховуючи наведену правову позицію, слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри.
Отже, судом наявність долучених до клопотання слідчого доказів і відомостей, визнано достатніми для підтвердження обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам цього провадження, та обґрунтованість підозри підтверджується доказами у провадженні у їх сукупності, що дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що він міг скоїти цей злочин.
Окрім того, твердження захисника в скарзі про те, що слідчий суддя не мотивував наявність та доведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованими.
Так, на переконання колегії суддів, продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що заявлені слідчим у клопотанні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та виправдовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного.
Разом із цим, суд правильно встановив обставини, за яких досудове розслідування не може бути завершено в межах строку тримання підозрюваного під вартою.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що з урахуванням обставин провадження та особи підозрюваного, який має середню освіту, неодружений, не працевлаштований, раніше не судимий, але на цей час підозрюється у вчиненні умисних тяжкого злочину та особливо тяжкого злочину, вчиненого в групі з іншими особами, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експертів, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінального правопорушення, та ці ризики не зменшились.
Зважаючи на викладене, твердження захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження раніше застосованого до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та відсутність доказів на підтвердження існування заявлених слідчим ризиків, є непереконливими.
При цьому, спростовуючи вказані доводи, колегія суддів звертає увагу на те, що на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а тому доводи апелянта є безпідставними.
Отже, всі викладені стороною захисту доводи, були об`єктом дослідження судом при продовженні строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею прийняте рішення про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам кримінального процесуального закону та не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законною, обґрунтованою та скасуванню, з викладених в апеляційній скарзі мотивів, не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4