Справа № 314/3308/20
Провадження № 1-кс/314/1595/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.08.2020 м. Вільнянськ
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ клопотання старшого слідчого Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП України в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000641 від «01» серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Лисичанськ Луганської області, громадянина України, який не працює, освіта середня технічна, раніше судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 13.09.1996 Калінінським р/с в м.Горлівка Донецької області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 р.) до 5 років позбавлення волі), 01.12.2004 Калінінським р/с в м.Горлівка Донецької області за ч. 1 ст. 129, ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком 2 роки, 17.03.2006 Калінінським р/с в м.Горлівка Донецької області за ч. 2 ст. 186, ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі, 22.10.2010 Краматорським м/с Донецької області за ч.3 ст. 187, ч.1 ст.71 КК України до 7 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 13.03.2011 Калінінським р/с в м.Горлівка Донецької області за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, в силу ч.4 ст.70 КК України по сукупністю злочинів по даному вироку та вироку Краматорського міського суду Донецької області шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням остаточно визначено покарання у виді 7 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Умовно-достроково звільнився 24.06.2016 року згідно визначенню Вільнянського р/с Запорізької області від 16.06.2016 року по ст.81 КК України,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
встановив:
З наданих суду матеріалів вбачається, що 01.08.2020, близько 11.50 години, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, діючи повторно, прийшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_6 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер та помітні співробітникам магазину та іншим, одягнув на себе одяг, який реалізується в приміщенні вказаного магазину, а саме: чоловічу футболку світло-сірого кольору з написом синього-помаранчевого кольору розміром ХХL, вартістю 120 гривень; чоловічі шорти темно-синього кольору з написом «Рuma» 56 розміру, вартістю 170 гривень; чоловічі капці коричневого кольору 42 розміру, вартістю 200 гривень. Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи свій вищеописаний злочинний умисел, не маючи наміру розраховуватися за вказаний одяг, ігноруючи вимоги продавця вказаного магазину - ОСОБА_7 щодо припинення своїх злочинних дій, з викраденим майном зник з місця скоєного злочину та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальну шкоду на загальну суму 490 гривень, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2583 від 06.08.2020 року, тим самим відкрито, повторно викрав вказане майно.

Таким чином, в ході досудового розслідування, встановлено наявність достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно».

11.08.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру по кримінальному провадженню №000641 від 01.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 186 КК України.

З огляду на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування або суду і незаконно впливати на свідків та потерпілого, тим самим перешкодити кримінальному провадженню, або вчинити інше кримінальне правопорушення,слідчий за погодженням прокурора звернувся з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити на підставах, які викладені в клопотанні.
Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП України в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000641 від «01» серпня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим та прокурором у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, який законних джерел для існування не має, раніше судимий за вчинення умисних, корисливих, у тому числі особливо тяжкого злочину, судимості за вчинення яких не зняті та не погашені, що свідчить про можливість переховування його від органів слідства, прокуратури та суду та вчинення ним кримінальних правопорушень з метою отримання коштів для існування. Крім того, ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків (неодружений, відсутнє постійне місце працевлаштування), що свідчить про асоціальну поведінку останнього, ведення аморального образу життя, яке не є загальноприйнятим в суспільних нормах поведінки особи, та схильність останнього до вчинення інших кримінальних правопорушень.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Подвезько проти України», крім іншого, зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.
Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя вирішує питання про визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, розмір якої у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальний стан підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, та з урахуванням ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2020 складає 2102 грн., вважає що застава у зазначених у ч. 5 ст. 182 КПК України розмірах здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, покладених на неї обов`язків, тому призначає заставу у розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі м. Вільнянськ Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 14.08.2020, та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно з якою строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного до 12.10.2020 включно.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 12.10.2020 включно, який обчислювати з 14.08.2020.
Встановити заставу - 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області: № UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Запорізькій області, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ - 26316700, призначення платежу застава ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (в призначенні платежу необхідно вказувати: П.І.Б. сторін по справі, номер справи і суд, в якому розглядається справа).
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися за межі м. Вільнянськ Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Встановити строк дії даної ухвали до 12.10.2020 включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1

14.08.2020