Справа № 146/418/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2020 р. смт. Томашпіль Вінницької області

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора у кримінальному провадженні-прокурора Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000058 від 05 березня 2020 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінград, СРСР, українця, громадянина України, освіта середня, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.
27 лютого 2020 року біля 07:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку ОСОБА_6 , який розташований по АДРЕСА_2 на столі у одній із житлових кімнат побачив мобільний телефон марки «SIGMA» моделі «Х-trim PQ67» ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 : НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_5 . Побачивши вказаний мобільний телефон у останнього раптово виник умисел на таємне його викрадення.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , переконавшись, що його дії є непомітними для інших осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, таємно викрав із столу вказаний мобільний телефон, після чого розпорядився ним на власний розсуд, обернувши його на свою користь.

Відповідно до висновку експерта № 203 від 11.03.2020 року ринкова вартість мобільного телефону марки «SIGMA» моделі «Х-trim PQ67», становить 600 гривень.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 600 гривень.

За вказані суспільно небезпечні винні діяння ОСОБА_4 визнається судом винуватим, його діяння суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, визнав повністю. Пояснив суду, що в кінці лютого 2020 року перебуваючи в смт. Томашпіль прийшов провідати свого старого товариша ОСОБА_6 . Коли перебував з ОСОБА_6 в будинку останнього, до нього зайшов потерпілий ОСОБА_5 , який поспілкувався з ним і кудись пішов, забувши при цьому мобільний телефон в одній з кімнат. Через деякий час обвинувачений вирішив їхати додому. Перед цим вирішив забрати собі мобільний телефон потерпілого, який той забув на столі, а ОСОБА_6 повідомив, що йому потрібно лише зателефонувати. Даний телефон він використовував лише декілька разів та зберігав за адресою свого проживання в с.Вербова, звідки від був вилучений працівниками поліції.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позицій.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що приблизно в кінці лютого місяця прийшов до ОСОБА_6 в той час коли там перебував ОСОБА_4 , побувши там певний час потерпілий пішов додому. Вдома виявив відсутність мобільного телефону. Приблизно на третій день він зустрів на ринку смт. Томашпіль ОСОБА_6 , якого запитав, чи не забув в його будинку мобільний телефон. ОСОБА_6 відповів, що дійсно ОСОБА_5 забув мобільний телефон, однак його забрав ОСОБА_4 і разом з ним поїхав додому. Про даний факт ОСОБА_5 розповів дільничому інспектору поліції, а в подальшому його телефон вилучили у ОСОБА_4 . Будь яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання, то потерпілий вказав, що не має претензій до обвинуваченого, обвинувачений в повній мірі відшкодував матеріальні та моральні збитки та просив суворо не карати та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , та потерпілого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне правопорушення мало місце за встановлених обставин, останній винний у його вчиненні та підлягає покаранню в межах санкції відповідної статті.
Мотиви призначення покарання.
Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. (ч.2 ст. 4 КК України).

Санкцією ч 1. ст. 185 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч.1 ст. 185 КК України, згідно якими посилена відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу та встановлено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. (Закон № року №2617-VIII від 22 листопада 2018). При цьому даним законом диспозицію ч.1 статті 185 КК України змінено не було.

Відповідно до ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Пом`якшуючими обставинами, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обтяжуючих обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно висновку досудової доповіді про ОСОБА_4 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у тому числі окремих осіб).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, сільська рада щодо обвинуваченого компрометуючих матеріалів не має, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, думку потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого та просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, а також беручи до уваги досудову доповідь про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе при призначенні йому покарання у виді штрафу.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Рішення щодо речових доказів.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Таким чином, мобільний телефон марки «SIGMA» моделі «Х-trim PQ67» який знаходиться в камері зберігання речових доказів слід повернути за належністю власнику ОСОБА_5 , як законному володільцю.

Рішення щодо відшкодування процесуальних витрат.
Згідно ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000058 до висновку експерта вартість проведення досліджень становить 785,05 грн., які підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ мобільний телефон марки «SIGMA» моделі «Х-trim PQ67» який знаходиться в камері зберігання речових доказів повернути за належністю власнику ОСОБА_5 , як законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 785,05 грн (сімсот вісімдесят п`ять гривень п`ять копійок) судових витрат, пов`язаних з проведенням по справі експертизи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1