Справа № 936/513/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

17.09.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду : підозрюваного ОСОБА_5 та

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/450/20, за апеляційною скаргою, яку подав начальник Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 14 липня 2020 року клопотання слідчого СВ Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене начальником Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому 11.07.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідування (далі - ЄРДР) за № 0000132, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без задоволення й застосовано щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кабул, Ісламської Республіки Афганістан, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.
Строк дії ухвали про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановлено до 14 вересня 2020 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 покладені такі обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; - утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; - не відлучатися із АДРЕСА_2 , де зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З матеріалів клопотання убачається, що 13 липня 2020 року до Воловецького районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 . Відповідно до клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 cт. 332 КК України. У клопотанні вказується на те, що ОСОБА_5 умисно, незаконно, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, 11 липня 2020 року приблизно о 23 годині 40 хвилин взявши 5 громадян Ісламської Республіки Афганістан, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також одну малолітню дитину ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які розмістилися у його легковому автомобілі марки «Chevrolet» моделі «Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 та під керуванням ОСОБА_5 з метою їх подальшого незаконного переправлення через Державний кордон України до країн Європейського Союзу, поїхав на вказаному автомобілі автодорогою М-06 сполученням «Київ-Чоп» у напрямку м. Чоп, Закарпатської області. У подальшому, 11 липня 2020 року приблизно о 12 годині 20 хвилин працівниками ВБЗПТЛ ГУ НП України в Закарпатській області в с. Біласовиця по вулиці Центральній навпроти будинку № 104, Закарпатської області з метою недопущення переправлення зазначених 5 громадян Ісламської Республіки Афганістан, через Державний кордон України до країн Європейського Союзу автомобіль під керуванням ОСОБА_5 було зупинено працівниками поліції. Окрім того, у клопотанні вказується на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України сприяння порадами, вказівками, наданням засобів у незаконному переправленні осіб через Державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, що за вчинене діяння, яке відноситься до тяжких та особливо тяжких злочинів, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, що 12.07.2020 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, і згідно із протоколом затримання, ОСОБА_5 затриманий на підставі ч. 2 ст. 208 КПК України, як особа, підозрювана у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, оскільки безпосередньо після вчинення злочину підозрюваний та сукупність очевидних ознак на місці події вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. У клопотанні також вказується на наявність даних про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення іншого кримінального правопорушення, що вказані вище обставини з урахуванням положень ст. 182 КПК України не дають підстави для застосування щодо підозрюваного застави.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що слідчим доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України. Окрім того, в ухвалі вказується на те, що у клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні докази того, що підозрюваний коли-небудь переслідувався в кримінальному порядку та мали місце випадки його переховування від органів досудового розслідування або суду. Слідчий суддя вважав, що обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення та тяжкість злочину, не є достатніми підставами для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя виходив з того, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання у АДРЕСА_2 , одружений, виховав двох дітей, працює сезонним робітником, жінка на даний час не працює, а також на його утриманні є батьки дружини, які є пенсіонерами, підозрюваний раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, що свідчить про довіру та повагу до нього мешканців села, в якому проживає. З урахуванням встановлених обставин та даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , характеру діяння, у вчиненні якого він підозрюється, його наслідків та потреб у встановленні істини в кримінальному провадженні, тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення (позбавлення волі на строк від 3 до 7 років), слідчий суддя прийшов висновку про існування ризиків можливого незаконного впливу на свідків вчинення кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Одночасно, слідчий суддя визнав, що слідчий поліції та прокурор не довели, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим під час розгляду клопотання ризикам. З урахуванням обставин справи, слідчий суддя прийшов до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , до нього може бути застосовано інший, більш м`який запобіжний захід, передбачений кримінальним процесуальним законом, зокрема, домашній арешт, який, на переконання слідчого судді, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та попередить можливі ризики протиправної поведінки підозрюваного. Слідчий суддя також вважав, що з метою належної процесуальної поведінки підозрюваного до нього слід застосувати обмеження, передбачені ч. 1 ст. 181, ч. 5 ст. 194 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що слідчим суддею не враховано ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і застосований запобіжний захід не зможе запобігти таким ризикам. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які судове рішення вважають законним та обґрунтованим і заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, неявка якого із урахуванням положень ст. 405 цього Кодексу не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги й будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день не подавав, а також те, що сторона захисту не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги без участі прокурора й те, що розгляд апеляційної скарги відкладався у тому числі, й у зв`язку з неявкою прокурора у судове засідання.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання приймали участь як підозрюваний ОСОБА_5 , так і його захисник адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_5 на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема, показами свідків, протоколом огляду місця події та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, яке 12.07.2020 з урахуванням положень ст. 278 КПК України йому вручено. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів враховує і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 сторонами кримінального провадження не оспорюється.
Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано врахував, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 коли-небудь переслідувався в кримінальному порядку чи мали місце випадки його переховування від органів досудового розслідування або суду, а також про те, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 . Не додано таких доказів прокурором і до апеляційної скарги. Тому, апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про те, що доводи слідчого та прокурора в цій частині ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги прокурора.
Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Погоджуючись із висновками слідчого судді, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 (має постійне місце проживання, одружений, виховав двох дітей, працює сезонним робітником, позитивно характеризується за місцем проживання, не судимий, має на утриманні дружину та її батьків-пенсіонерів, його дружина на даний час не працює).
Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_5 не виконував чи не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема, цілодобовий домашній арешт буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.
При прийнятті судового рішення враховуються положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.
Тому, колегія суддів приходить до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, а також буде достатнім для запобігання встановленим слідчим суддею ризикам можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків кримінального правопорушення чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не враховано ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і застосований запобіжний захід не зможе запобігти таким ризикам, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються виключно на припущеннях і жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд також враховує і те, що строк дії ухвали про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту встановлено до 14.09.2020, що свідчить про те, що такий вже закінчився, і оскаржувана ухвала втратила чинність у часі.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і прокурором не надано доказів, які б достовірно підтверджували наведені в клопотанні та апеляційній скарзі доводи, і при цьому, не з`явившись на розгляд апеляційної скарги, прокурор позбавив себе можливості надати будь-які докази чи довести факти в підтвердження доводів апеляційної скарги; що строк досудового розслідування даного кримінального провадження відповідно до ст. 219 КПК України закінчився і в матеріалах судового провадження відсутні відомості про продовження строку досудового розслідування чи направлення обвинувального акту щодо ОСОБА_5 до суду.
Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав начальник Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , залишити без задоволення

Ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 14 липня 2020 року, якою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: