№ 207/2488/20
№ 1-кс/207/921/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Кам`янське клопотання слідчого СВ Південного відділення поліції Кам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:
28 вересня 2020 року, старший слідчий СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУ Національної поліції України в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, комплекс багатофункціональних будівель, об`єкту житлової нерухомості площею 2238,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: багатофункціональна будівля, 2А, багатофункціональна будівля, 1Б, багатофункціональна будівля, 2 В, багатофункціональна будівля, 1 Г. Шляхом накладення арешту заборонити відчуження та проведення будь-яких будівельних та ремонтних робіт вищевказаного об`єкта нерухомого майна, що розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 16.07.2020 року з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст. 366 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, докази по даних матеріалах, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Цей перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.171 КПК України арешт майна допускається в тому числі з метою збереження речових доказів, при цьому, згідно вимог ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обгрунтування необхідності арешту майна.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Вищезазначене клопотання не містить посилання на підставу, передбачену ч. 2 ст. 170 КПК, для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, а також в ньому відсутнє належне обгрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
З тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та посилання на положення 170 КПК без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Крім того, дане клопотання не містить відомостей щодо пред`явлення підозри будь- якій особі в даному кримінальному провадженні.
З огляду на вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки слідчим не доведено наявність підстав передбачених КПК України для накладання арешту на майно.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання по кримінальному провадженню №0000024 від 16.07.2020 року старшого слідчого СВ Південного ВП Кам`янського ВП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1