ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/58/16-к Номер провадження 11-кп/814/63/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000033 за апеляційними скаргами зі змінами прокурора Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.03.2018,-
ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
визнано винуватим та призначено покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді 2 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку - 1 рік та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь:
- Фінансового управління Новосанжарської районної державної адміністрації 5196,43 грн у відшкодування вартості лікування ОСОБА_11 ,
- ОСОБА_11 19,87 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди,
- держави 3961,60 грн. за проведення по справі експертиз.
Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 22.01.2015 приблизно 07:30 год., точного часу не встановлено, за умов достатньої видимості, в порушення вимог п.п. 12.1, 14.2 та 34.1.1 «Правил дорожнього руху України», рухаючись по автодорозі Полтава-Олександрія, в напрямку до м. Полтава, на 24 кілометрі, не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, після здійснення маневру обгону вантажного автомобіля, який рухався в попутному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , що рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху, під керуванням ОСОБА_12 ..
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 2101 ОСОБА_11 отримала середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, за ознакою тривалого розладу здоров`я.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість, та незастосування до обвинуваченого додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим за ч.1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з встановленням іспитового строку 3 роки.

В апеляційній скарзі обвинувачений, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати вирок суду першої інстанції, а провадження закрити.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисників, які просили задовольнити клопотання ОСОБА_7 про звільнення останнього від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 ,прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Санкція частини 1 статті 286 КК України, передбачає штраф від двохсот до п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин, від слідства та суду та переривається у випадку вчинення зазначеною особою нового злочину.

Частиною 2 п. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.

За змістом ч. 8 ст. 284, ст. 285 КПК України ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття кримінального провадження з відповідної підстави.

Отримавши клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і закриттям кримінального провадження, який із захисниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просили задовольнити дане клопотання, колегія суддів, роз`яснила ОСОБА_7 правові наслідки такої згоди, оскільки останній вправі заперечувати проти закриття провадження зі звільненням від кримінальної відповідальності (якщо особа впевнена у своїй невинуватості і переконана, що проведення повного розслідування приведе до закриття провадження за реабілітуючими підставами або до ухвалення виправдувального вироку). Тобто, колегія суддів ОСОБА_7 роз`яснила, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за своїм правовим змістом означає, що відносно нього зібрано достатньо доказів, які підтверджують вчинення ним діяння, що містить ознаки злочину, однак у силу певних обставин (сплинули строки давності) подальше провадження виключається (нереабілітуюча підстава).

Після чого ОСОБА_7 і його захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надали згоду на звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 22.01.2015 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин не зупинявся та не переривався.

Наведені вище обставини свідчать, що строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності закінчився.

Отже, колегія суддів з огляду на викладене вище вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням клопотання обвинуваченого про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і закриттям кримінального провадження, доводи наведені в апеляційних скаргах апелянтів не підлягають перевірці.

Щодо заявленого потерпілою ОСОБА_11 цивільного позову суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Якщо закінчення строку давності припадає на час апеляційного провадження, то апеляційний суд, встановивши і перевіривши всі необхідні обставини для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, повинен скасувати обвинувальний вирок і закрити кримінальне провадження.

Як убачається із вироку суду першої інстанції, цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено частково, стягнуто на її користь з ОСОБА_7 на відшкодування матеріальної шкоди 19,87 грн., на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

У разі закриття кримінального провадження, що у даному випадку є обов`язковим, припиняються кримінально - правові відносини між державою і особою.

Тобто, вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

При цьому, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, цивільний позивач не позбавлений права пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закрити.

Ухвала Полтавського апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4