Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8914/20
1 - кс/490/4545/2020
У Х В А Л А
11 грудня 2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою - 11 класів, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

11.12.2020р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Згідно вказаного клопотання вбачається, що у провадженні СВ Центрального ВП Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0004332, зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.12.2020 непрацюючі мешканці м. Миколаєва ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та його брат ОСОБА_9 , які не мали законного джерела прибутку, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною із скоєнням розбійного нападу на ОСОБА_10 .

Так, 09 грудня 2020 року приблизно о 19 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету скоєння розбійного нападу, увійшли будинку АДРЕСА_3 .

Знаходячись у приміщенні будинку за вказаною адресою невстановлена особа почала наносити удари в область життєво важливих органів - обличчя та голови ОСОБА_10 , при цьому заволодів грошовими коштами в сумі 600 гривень, які знаходились у внутрішній кишені останнього. В цей час ОСОБА_9 поклав до заздалегідь підготовленого рюкзаку речі, а саме побутові прилади. Після чого інша невстановлена особа з метою подолання опору почав наносити удари ОСОБА_11 , при цьому демонстрував ніж, яким погрожував нанести удар та в подальшому штовхнув її у ванну кімнату, тим самим обмежив волю до супротиву та пересування по приміщенню кімнати, де почав наносити удари рукою по обличчю.

Після чого, утримуючи викрадене (грошові кошти в сумі 600 гривень та майно, а саме ТВ-тюнер, праску, побутові подовжувачі, сковорідку) при собі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, однак розпорядитись на власний розсуд не встигли так як були затримані громадянами та співробітниками поліції.

10.12.2020р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням в житло.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Сторона захисту проти задоволення клопотання заперечувала та просила застосувати більш м`який запобіжний захід, обґрунтовуючи свої доводи тим, що підозра є необґрунтованою та відсутні ризики, на які посилається прокурор. Також під час розгляду вказаного клопотання підозрюваний ОСОБА_6 повідомив, що під час затримання та в подальшому, під час перебування в ізоляторі тимчасового тримання і в Центральному ВП ГУНП в Миколаївській області до нього застосовувалась безпідставна фізична сила та катування з боку працівників правоохоронних органів, в результаті чого у підозрюваного наявні тілесні ушкодження.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки підтверджується наступними доказами, здобутими під час досудового розслідування, зокрема:

- рапортом про реєстрацію в ЖЄО Центрального ВП повідомлення зі служби 102, з приводу відкритого заволодіння майном ОСОБА_10 з застосуванням фізичного насилля до нього в приміщені буд. АДРЕСА_3 ;

- заявою ОСОБА_10 про вчинення відносно нього злочину від 09.12.2020р.;

- протоколом огляду місця події від 09.12.2020 року, а саме домоволодіння, АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено розбите скло в одному з вікон будинку, безлад в приміщені будинку;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що 09.12.2020 біля 19.00 год. він повернувся додому. Вдома перебувала його співмешканка ОСОБА_11 та її прабабуся. Коли він перевдягався у своїй кімнаті, почув як хлопнули вхідні двері в будинок. Згодом побачив в будинку трьох чоловіків, одного з яких він раніше бачив по імені ОСОБА_12 , а інших бачив вперше. ОСОБА_12 почав у нього вимагати гроші в сумі 300 грн. за штани, які він у нього купив раніше. При цьому один з них почав бити його, забрав гроші в сумі 600 грн., які були при ньому. ОСОБА_12 та третій ходили по будинку та збирали його речі. Побачивши це, ОСОБА_11 викликала поліцію і чоловіки намагалися втекти, але були затримані працівниками поліції. Його на швидкій забрали до лікарні де надали медичну допомогу;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , яка пояснила, що 09.12.2020 біля 19.00 год. вона перебувала вдома в ванній кімнаті. Вдома знаходилася бабуся. Почула як додому повернувся співмешканець ОСОБА_10 , який поговорив з нею через двері та пішов до себе у кімнату. Через декілька хвилин почула в будинку гвалт та звуки бійки. Вона вийшла з ванної кімнати та побачила, що ОСОБА_10 б`є незнайомий чоловік, другий чоловік по імені ОСОБА_12 збирав їх речі в будинку та складав собі до сумки. Вона намагалася відтягнути незнайомця від ОСОБА_10 , але третій чоловік штовхнув її до ванної кімнати. Перебуваючи там, вона з мобільного почала телефонувати до поліції і незнайомець, приставив до її тулубу ніж та декілька раз вдарив її по обличчю та головою бив об стіну. Згодом три чоловіка, почувши, що приїхали працівники поліції, намагалися втекти, але були затримані. ОСОБА_10 на швидкій доставили до лікарні де надали медичну допомогу;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що 09.12.2020 вона перебувала вдома. Біля 19.00 год. вона побачила в будинку трьох незнайомих чоловіків, які били їх онука - ОСОБА_10 та забрали їх особисті речі. Вона злякалася та побігла до сусідів. Впізнати чоловіків зможе;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що 09.12.2020 біля 18.00 год. вона почула гуркіт на вулиці, який доносився біля 30 хвилин. Вона вийшла на пішла на гуркіт. Дійшла до буд. АДРЕСА_3 та побачила, що в будинку розбите скло в вікні та з будинку чути крики молодої дівчини та літньої жінки. Біля воріт були складені якісь речі. Вона зателефонувала до поліції і пішла додому. Через хвилин 10, вона вийшла на вулицю та побачила незнайомих чоловіків, які вийшли з воріт будинку 26 та попрямували до парку Петровського. В руках вони тримали пакети та рюкзаки. Вона знову зателефонувала до поліції. Чоловіки почали тікати і вона намагалася наздогнати одного з них. Затримав його її брат - ОСОБА_15

- протоколами допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які пояснили, що 09.12.2020 вони заступили на зміну по охороні громадського порядку на службовому автомобілі у складі екіпажу «Алтин- 30». Близько 18.50 год. на службовий планшет надійшов сигнал від оператора лінії «102» про бійку в домоволодіння АДРЕСА_3 . Коли прибули на виклик, почули крики про допомогу. В будинку було розбите вікно, розкидані речі. Чоловік та жінка в будинку сварилися. Заявниця ОСОБА_11 повідомила, що троє незнайомих прийшли до будинку, побили чоловіка та забрали їх особисті речі. Згодом було встановлено трьох осіб, які скоїли вище вказаний злочин;

- висновком експерта № 1551 від 10.12.2020, згідно якого у ОСОБА_11 мають місце тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови та

правої щоки. По ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (кожне);

- висновком експерта № 1552 від 10.12.2020, згідно якого у ОСОБА_10 мають місце тілесні ушкодження у вигляді ран в лобній ділянці та в ділянці лівої щоки. По ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (кожне), що призвели до короткочасного розладу здоров`я;

- протоколом затримання, згідно ст. 208 КПК України ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню № 0004332 від 09.12.2020р. відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

У своєму клопотанні слідчий зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На їх наявність вказує те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. Розуміючи наслідки вчиненого може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Вказаному додатково сприяє те, що ОСОБА_6 раніше судимий, наразі тимчасово мешкає у м. Миколаєві, не має офіційних джерел прибутку та міцних соціальних зв`язків, щоб завадило йому переховуватись.

Окрім того ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, як особисто, так і за допомогою інших осіб, будучи обізнаним про місце мешкання свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, може здійснювати на них незаконний тиск, з метою відмови від показань або зміни показань, шляхом вмовляння або погроз, що зашкодить кримінальному провадженню.

Крім того, ОСОБА_6 , відповідно до наявних у матеріалах кримінального провадження даних про його особу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності в 2011, 2014 роках за вчинення крадіжок, проте на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що підтверджує його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 не одружений, не працює, не має міцних соціальних зв`язків та легальних джерел доходу, не має постійного місця мешкання у м. Миколаєві чи родичів, раніше судимий.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги вказані вимоги та те, що кримінальне правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 вчинене із застосуванням насильства до потерпілих, за такого відсутні підстави для визначення відносно ОСОБА_6 застави.

Також, при розгляді клопотання підозрюваний ОСОБА_6 зазначив, що під час його затримання та в подальшому, під час перебування в ізоляторі тимчасового тримання і в Центральному ВП ГУНП в Миколаївській області до нього застосовувалась безпідставна фізична сила та катування з боку працівників правоохоронних органів, в результаті чого у підозрюваного наявні тілесні ушкодження

Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь - якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово - медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Частиною 7 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Враховуючи об`єктивні дані викладені підозрюваним, які можуть свідчити про порушення вимог законодавства під час затримання, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати уповноважених осіб забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_6 та доручити Територіальному Управлінню ДБР у м. Миколаєві дослідження фактів, викладених затриманим ОСОБА_6 , щодо застосування відносно нього фізичного насилля з боку працівників правоохоронних органів.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.02.2021р. включно.

Зобов`язати уповноважених осіб забезпечити невідкладне проведення судово - медичного обстеження ОСОБА_6 .

Доручити Територіальному Управлінню ДБР у м. Миколаєві провести дослідження фактів щодо спричинення тілесних ушкоджень співробітниками правоохоронних органів під час затримання ОСОБА_6 та його катування під час перебування в ізоляторі тимчасового тримання і в Центральному ВП ГУ НП в Миколаївській області.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1