Провадження № 1-кп/522/1885/20
У Х В А Л А
в порядку ст. 331 КПК України

21 жовтня 2020 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0002428 від 01.07.2020 року:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Олексіївка, Білгород-Дністровський район, Одеської обл., громадянин України, освіта середня, неодружений, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,
- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_4 ,
обвинувачений- ОСОБА_3 ,
захисник - ОСОБА_5
в с т а н о в и в:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002428 від 01.07.2020 року, стосовно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд з власної ініціативи ставить на розгляд питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .
Прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою, з тих підстав, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та ризики, що були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час, не зменшилися і не відпали.
Захисник заперечив проти продовження строку тримання під вартою.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді утримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Підставою для продовження запобіжного заходу до ОСОБА_3 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як вбачається із обвинувального акта, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів за ч. 2 ст. 186 КПК України за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Так, суд вважає, що характер кримінальних правопорушень, який ставиться у провину обвинуваченому, усвідомлення тяжкості покарання можуть бути підставою, для вчинення обвинуваченим дій направлених на ухилення від явки до суду, і перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.
При цьому, у відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію судового провадження, суд вбачає реальним ризик, що обвинувачений у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом не допитані.
Так, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").
Крім того, при вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачується, наявність соціальних зв`язків, наявність повідомлення про підозру за вчинення однорідного злочину.
За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім цього, зважаючи на положення Кримінального процесуального кодексу, суд вважає за можливе раніше визначений розмір застави - залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 331, 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:
Строк тримання під вартою ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 грудня 2020 року.
Копію ухвали направити начальнику ДУ "Одеський слідчий ізолятор» МЮ України - для відома.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя
21.10.2020