печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3926/20-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання арбітражного керуючого ТОВ «Мрія Центр» ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання арбітражного керуючого ТОВ «Мрія Центр» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.05.2018 року (справа №461/3021/18) у рамках кримінального провадження №0004208.

У вимогах даного клопотання суб`єкт звернення просить, скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.05.2018 року (справа №461/3021/18) у рамках кримінального провадження №0004208 на майно, згідно доданого переліку.

В обґрунтування вказаного клопотання особа, яка заявила його вказує, що арешт було накладенобезпідставно, необґрунтовано. На думку заявника майно, на яке було накладено арешт не є предметами, що були об`єктами кримінальних дій, тому не можуть вважатися речовими доказами.

У судове засідання особа, яка звернулася із клопотанням про скасування арешту майна не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду заявник подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтрималв, просив його задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 10.07.2019 року кримінальне провадження №0004208 було об`єднано з матеріалами кримінального провадження №0006084, досудове розслідування в якому здійснюється Головним слідчим управлінням Національної поліції України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.05.2018 року (справа №461/3021/18) у рамках кримінального провадження №0004208 накладено арешт на майно.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Галицького районного суду м. Львова від 08.05.2018 року при накладенні арешту слідчий суддя вказував на достатність підстав вважати, що майно, відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, та з метою збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, наявні підстави для накладення арешту на майно.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту на вказане майно, оскільки він накладений обґрунтовано з метою забезпечення збереження речових доказів.

Доказів, що в органу досудового розслідування відпала потреба у накладеному арешті, слідчому судді не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання арбітражного керуючого ТОВ «Мрія Центр» ОСОБА_3 про скасування арешту майна - відмовити .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1