Справа № 598/1646/20
провадження № 1-в/598/145/2020
УХВАЛА
іменем України

"22" жовтня 2020 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Збаражі Тернопільської області клопотання засудженої ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог закону вироку щодо засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 ,

встановив:

До Збаразького районного суду звернулася ОСОБА_4 із клопотанням, зареєстрованим через канцелярію суду 12.10.2020р., про приведення у відповідність до вимог закону вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2019 року за ч.2 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Засуджена ОСОБА_4 надали суду заяву про вирішення клопотання про приведення вироку суду у відповідність до вимог законодавства без її участі, клопотання підтримує.

Представник адміністрації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» надав суду заяву про вирішення клопотання про приведення вироку суду у відповідність до вимог законодавства щодо засудженої без його участі, клопотання не підтримує.

Заслухавши думку прокурора, яка просила у задоволенні клопотання відмовити, дослідивши матеріали даної справи та особової справи засудженої, суд приходить до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що за даною справою ОСОБА_4 засуджена вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2019 року за вчинення 03 травня 2018 року злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2017 року у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
01.07.2020р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018р., яким до частини 2 статті 309 КК України внесено зміни, та викладено в наступній редакції: «ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років» (ч.2 ст.309 КК України).
Тобто призначене вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2019 року покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді 3 років позбавлення волі відповідає новій санкції ч.2 ст.309 КК України.
Разом з тим, ОСОБА_4 була засуджена вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2017 року за ч.2 ст. 309 КК України з призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування вказаного покарання з іспитовим строком два роки.
Злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України, за який її засуджено за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2019 року, ОСОБА_4 вчинила 03 травня 2018 року, тобто під час встановленого їй попереднім вироком іспитового строку і протягом року після засудження за цією статтею.
Як роз`яснено в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.
Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Щодо призначеного ОСОБА_4 покарання, то як вбачається зі змісту вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2019 року, призначено покарання у виді позбавлення волі згідно санкції інкримінованої статті строком 3 роки, а визначаючи остаточне покарання за сукупністю вироків з не відбутих за попереднім вироком п`яти років приєднав лише частину цього покарання, а саме 2 роки 1 місяць.
Тобто, строк призначеного за останнім вироком покарання лише на один місяць більший від строку покарання, призначеного за попереднім вироком.
Таким чином, судом дотримано вимог ч. 4 ст. 71 КК України, за змістом якої остаточне покарання за сукупністю вироків, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав приведення вироку щодо останньої у відповідність до нового Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018р. №2617-VІІІ, та заміни ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.309 КК України.

На підставі наведеного та керуючись Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018р., ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

постановив :

У задоволенні клопотання, зареєстрованого через канцелярію суду 12.10.2020р., засудженої ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018р. №2617-VІІІ вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2019 року відмовити.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення її копії ухвали.

Дана ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Дану ухвалу суду складено, підписано і проголошено суддею 22 жовтня 2020 року.

Суддя ОСОБА_5