Кримінальне провадження № 194/653/20
Номер провадження 1-кп/194/137/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2020 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
законного представника потерпілого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 березня 2020 року за № 0000102 у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степове, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, маючого на утриманні дитину - сина ОСОБА_6 2006 року народження, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2012 року, на підставі якого видано виконавчий лист № 440/2508/12 від 03 січня 2013 року, зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не більше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Достовірно знаючи про необхідність сплати присуджених судом аліментів, з моменту набрання рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області законної сили, починаючи з липня 2013 року і по теперішній час ухиляється від сплати аліментів, іншої будь-якої матеріальної допомоги не надавав, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, тривалий час не виконує у добровільному порядку покладені на нього судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів. На неодноразові звернення ОСОБА_5 щодо необхідності сплачувати аліменти не реагував, на виклики та попередження державного виконавця про необхідність виконання обов`язку по сплаті аліментів та можливість кримінальної відповідальності не реагував, продовжуючи умисно, злісно ухилятись від сплати аліментів. Аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виплачував, подарунків не дарував та іншої матеріальної допомоги дитині не надавав, протипоказань за станом здоров`я до працевлаштування та інших поважних причин для відмови в працевлаштуванні не мав, не бажаючи сплачувати аліменти дитині до Тернівського міського центру зайнятості не звертався, в результаті чого утворив заборгованість по сплаті аліментів за період з липня 2013 року до квітня 2020 року у сумі 198 027,90 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.
Так, заборгованість за період часу з липня 2013 року до квітня 2020 року склала 198 027,90 грн.:
2013 рік: Липень - 660,68 грн., Серпень - 1 485,49 грн., Вересень - 1 485,49 грн., Жовтень - 1 489,24 грн., Листопад - 1 489,24 грн., Грудень - 1 489,24 грн. Всього - 8 099,38 грн.
2014 рік: Січень - 1512,97 грн., Лютий - 1512,97 грн., Березень - 1512,97 грн., Квітень - 1569,86 грн., Травень - 1569,86 грн., Червень - 1569,86 грн., Липень - 1592,45 грн., Серпень - 1592,45 грн., Вересень - 1592,45 грн., Жовтень - 1610,64 грн., Листопад - 1610,64 грн., Грудень - 1610,64 грн. Всього - 18 857,76 грн.
2015 рік: Січень - 1737,90 грн., Лютий - 1737,90 грн., Березень - 1737,90 грн., Квітень - 1829,79 грн., Травень - 1829,79 грн., Червень - 1829,79 грн., Липень - 1838,52 грн., Серпень - 1838,52 грн., Вересень - 1838,52 грн., Жовтень - 1842,07 грн., Листопад - 1842,07 грн., Грудень - 1842,07 грн. Всього - 21 744,84 грн.
2016 рік: Січень - 1923,91 грн., Лютий - 1923,91 грн., Березень - 1923,91 грн., Квітень - 2020,84 грн., Травень - 2020,84 грн., Червень - 1280,34 грн., Липень - 1816,95 грн., Серпень - 1656,95 грн., Вересень - 279,93 грн., Жовтень - 2764,35 грн., Листопад - 2764,35 грн., Грудень - 2764,35 грн. Всього - 22 580,77 грн.
2017 рік: Січень - 2 202,69 грн., Лютий - 2 202,69 грн., Березень - 2 202,69 грн., Квітень-2 661,08 грн., Травень-2 661,08 грн., Червень - 2 661,08 грн., Липень - 2528,28 грн., Серпень - 2528,28 грн., Вересень - 2528,28 грн., Жовтень - 2821,25 грн., Листопад - 2821,25 грн., Грудень - 2821,25 грн. Всього - 30 639,90 грн.
2018 рік: Січень - 2 887,25 грн., Лютий - 2 887,25 грн., Березень - 2 887,25 грн., Квітень-3 166,50 грн., Травень - 3 166,50 грн., Червень - 3 166,50 грн., Липень - З 164,75 грн., Серпень - 3 164,75 грн., Вересень - 3 164,75 грн., Жовтень - 3 242,00 грн., Листопад - 3 242,00 грн., Грудень - 3 242,00 грн. Всього - 37 381,50 грн.
2019 рік: Січень - 3 377,00 грн., Лютий - 3 377,00 грн., Березень - 3 377,00 грн., Квітень - 3 759,25 грн., Травень - 3 759,25 грн., Червень - 3 759,25 грн., Липень - З 731,50 грн., Серпень-3 731,50 грн., Вересень-3 731,50 грн., Жовтень - 3 731,50 грн., Листопад - 3 731,50 грн., Грудень - 3 731,50 грн. Всього-43 797,75 грн.
2020 рік: Січень-3 731,50 грн., Лютий-3 731,50 грн., Березень - 3 731,50 грн., Квітень - 3 731,50 грн. Всього - 14 926,00 грн.
Загальна заборгованість ОСОБА_4 по аліментах на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 198 027,90 грн.
В судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_4 є батьком їх спільної дитини ОСОБА_6 , на утримання якого за рішенням суду стягуються аліменти. Декілька разів надавав матеріальну допомогу, але на даний час сину майже 14 років, вона його сама виховує та матеріально утримує. ОСОБА_4 не приймає участі у вихованні дитини, та матеріальної допомоги дитині не надає, рішення суду не виконує. Офіційно працювати не хоче, ухиляється від сплати аліментів та зловживає спиртними напоями. Просила призначити йому покарання у виді громадських робіт. Не заперечувала проти розгляду кримінального правопорушення відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю, вказав, що кається та пояснив у судовому засіданні, що дійсно, рішенням суду з нього стягнуті аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини його доходів, але він їх не сплачує, оскільки ніде офіційно не працює, а лише перебивається дрібними заробітками. З сумою заборгованості по аліментам він згоден. Пояснив, що хоче працевлаштуватись та потрохи сплачувати заборгованість по аліментам. Наполягав на застосуванні ч. 3 ст. 349 КПК України.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального проступку, правильно розуміє обставини кримінального правоступку, які ніким не оспорюються, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
При призначенні покарання суд враховує також дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він громадянин України, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, громадський порядок не порушує, офіційно не працює.

З досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 , підготовленої 20 липня 2020 року Павлоградським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, але судимості погашені. Рівень впливу історії правопорушень на протиправну поведінку оцінюється як дуже високий. У період з 2013 року по теперішній час на обліку в Тернівській міській філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості та інших центрах зайнятості не перебував, допомогу по безробіття не отримував. ОСОБА_4 батьківських прав не позбавлений. Протягом 2020 року до адміністративної відповідальності не притягався, соціальні послуги в ТМЦСССДМ не отримує, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює. За місцем мешкання не охарактеризовано, оскільки не мешкає. Фактором, який підвищує ризик вчинення повторного правопорушення, є відсутність офіційного місця роботи. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення високий, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може ставити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Суд не вбачає підстав враховувати обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , - щире каяття, з огляду на те, що в даному випадку «щире каяття» носило суттєво формальний характер.

Як роз`яснював Верховний Суд у постанові від 22.03.2018 у справі № 759/7784/15-к, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Хоча під час судового розгляду обвинувачений зазначав, що щиро розкаюється та жалкує з приводу вчиненого, проте матеріали кримінального провадження не містять даних про сплату обвинуваченим в ході досудового розслідування та судового розгляду коштів на утримання малолітнього сина, даних про працевлаштування ОСОБА_4 або його перебування на обліку у міському центрі зайнятості, що свідчить про те, що ОСОБА_4 не виявляв бажання виправити ситуацію, що склалася.

А тому, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд не вбачає підстав застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , те що він вину свою визнав повністю, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи, те що ОСОБА_4 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, також враховуючи висновки досудової доповіді, відповідно до якої ОСОБА_4 не працює та факторами підвищення ризику вчинення ним повторного правопорушення є відсутність офіційного місця роботи, а ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб середній, а також враховуючидумку законного представника, яка не наполягала на суворому покаранні, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за пред`явленим обвинуваченням в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт.

Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Клопотання щодо запобіжних заходів не надходило.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1