ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/188/21 Справа № 210/5479/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції:
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на вирок Дзержинськго районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 15 вересня 2020 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, який працює слюсарем ремонтником у ТОВ Кривбасбудпром, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Дзержинськго районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді виправних робіт на строк 6 місяців.
Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні крадіжки за наступних обставин.
11 вересня 2020 року приблизно о 15.00 год. ОСОБА_7 , знаходячись у квартирі своєї дівчини ОСОБА_9 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де вони спільно проживали, помітив у кімнаті біля ліжка шкатулку, в якій потерпіла зберігала свій золотий браслет, та в цей момент у ОСОБА_7 , раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення золотого браслету та обернення його на свою користь.
Так, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів та з особистої зацікавленості, у вищезазначеному місці та часі викрав золотий браслет, довжиною близько 17 см, шириною близько 3 мм, вагою 1,2 г, плетіння «Нона», 585 проби, після чого, маючи можливість розпорядитись викраденим майном направився до ПТ «Ломбард Партнер», що знаходиться за адресою: пр. Металургів, 24, де здав під заставу вищевказаний золотий браслет, а отримані грошові кошти витратив на власні потреби.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив всі дії для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим реалізував злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вартість якого складає 1302,33 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді виправних робіт на строк 6 місяців із відрахуванням в дохід держави 10% із суми заробітку обвинуваченого. В іншій частині вирок залишити без зміни.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд при призначенні покарання не взяв до уваги вимоги п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року, відповідно до яких суд, призначаючи покарання у виді виправних робіт, зобов`язаний визначити розмір відрахувань із заробітку, а відсутність вказівки на цей розмір є підставою для скасування вироку.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив її задовольнити, а вирок суду скасувати.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, правильність кваліфікації його дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, проти яких не заперечували учасники провадження, і вказані обставини не оскаржуються в апеляційній скарзі, тому перегляду не підлягають.
Що стосується тверджень прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то вони ґрунтуються на матеріалах провадження, тому заслуговують на увагу.
При призначенні покарання суд повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України щодо загальних положень призначення покарання з метою реалізації принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, і, призначаючи покарання обвинуваченому, насамперед, враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому призначене особі судом покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в дохід держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

З роз`яснень, що містяться у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у виді виправних робіт чи службового обмеження, суд зобов`язаний визначити розмір відрахувань із заробітку або грошового забезпечення засудженого. Відсутність вказівки на цей розмір є підставою для скасування вироку.

Як слідує з резолютивної частини оскаржуваного вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді виправних робіт на строк 6 місяців.
З викладеного слідує, що призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді виправних робіт суд першої інстанції порушив вищевказані вимоги закону, оскільки у оскаржуваному вироку суду не вказано, яку саме частину заробітку необхідно стягнути з обвинуваченого, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування вироку вважається незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до положень ст.ст. 409, 413 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, вказаний вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання.

Інших істотних порушень кримінального процесуального закону, які б призводили до скасування вироку при досудовому розслідуванні кримінального провадження та під час розгляду в суді першої інстанції, не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок відповідно до ст. 420 КПК України скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням судом апеляційної інстанції свого вироку.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 420 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.
Вирок Дзержинськго районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.
Призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді виправних робіт на строк 6 місяців із відрахуванням в дохід держави 10% із суми заробітку обвинуваченого.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4