Номер провадження: 11-сс/813/64/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарів судового засідання: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.12.2020 року про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0001455 від 07.12.2020 року,-

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 04.02.2021 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Вірменія, вірмена, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
підозрюваного в кримінальному провадженні №0001455 від 07.12.2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.186 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0001455 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.12.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.186 КК України, вчиненого за наступних обставин.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він, 07.12.2020, близько 17 год., перебуваючи біля кафе «Файна», що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул. Академіка Корольова, 102, ОСОБА_7 та невстановлена в ході досудового розслідування особа вступили між собою у злочинну змову направлену на відкрите викрадення чужого майна, визначивши при цьому об`єктом свого злочинного посягання, сумку з майном, що в ній знаходиться, яке належить незнайомому їм ОСОБА_11 , що в цей час знаходився біля даного кафе.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 та невстановлена в ході досудового слідства особа, підійшли до ОСОБА_11 біля вказаного кафе, де почали наносити удари руками і ногами в область голови та тулуба ОСОБА_11 , після чого невстановлена в ході досудового розслідування особа шляхом ривку, відкрито викрала у ОСОБА_11 сумку чорного кольору, всередині якої знаходилось 30000 доларів США (що згідно курсу Національного банку України станом 07.07.2020 становить 848 700 гривень).
Викравши вказане майно, невстановлена в ході досудового розслідування особа втекла з місця вчинення кримінального правопорушення, а ОСОБА_7 , проводжуючи наносити тілесні ушкодження ОСОБА_11 , був затриманий біля цього кафе.
Таким чином, у відповідності до підозри, своїми спільними діями ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа спричинили потерпілому ОСОБА_11 в результаті грабежу майнову шкоду на загальну суму 848700 гривень.
07.12.2020 року ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
08.12.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
09.12.2020 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.12.2020 року клопотання слідчого задоволено та підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на необґрунтованість та незаконність ухвали слідчого судді, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Захисник посилається на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які обумовлюють обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри, тяжкості покарання, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, а також особу самого підозрюваного.
Апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 , протоколи допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколи допиту свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколи пред`явлення особи для впізнання, а також інші докази в їх сукупності, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, зокрема фактом інкримінування підозрюваному тяжкого злочину пов`язаного з відкритим викраденням чужого майна (грабіж), вчиненим за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, на думку апеляційного суду, виключають собою можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч.2 ст.87 КПК, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Згідно практики ЄСПЛ, зокрема згідно п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування, підозрюваному ОСОБА_15 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного з відкритим викраденням чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останній підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи сторони захисту в частині відсутності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК, апеляційний суд вважає безпідставними.

Апеляційний суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.199 КПК, в тому числі і з урахуванням результатів досудового розслідування, під час якого також будуть перевірені факти щодо існування обґрунтованості підозри оголошеної ОСОБА_7 .

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я.

Таким чином, доводи захисника щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.12.2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження №0001455 від 07.12.2020 року, обраний запобіжний захід в виді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4