У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.10.2020 Справа №607/17203/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 у м. Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в кримінальному провадженні №0000017, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.199, ч.3 ст.358 КК України, -

встановив:
Слідча відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000017 від 24 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.199, ч.3 ст.358 КК України, подала клопотання погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до ОСОБА_4 .

У поданому клопотанні зазначено наступне: «СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000017 від 24 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.199, ч.3 ст.358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянки ОСОБА_4 , точної дати і часу органом досудового розслідування не встановлено, виник злочинний умисел направлений на особисте збагачення шляхом виготовлення, зберігання, перевезення та пересилання з метою збуту громадянам України незаконно виготовлених голографічних захисних елементів, які містяться на підроблених офіційних документах, а саме ІД-картках громадян країн Європейського Союзу. Переслідуючи мету збагачення, шляхом збуту незаконно одержаних голографічних захисних елементів які містяться на підроблених офіційних документах, ОСОБА_4 вступила в злочинну змову із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

З метою реалізації злочинного умислу, направленого на зберігання, перевезення та пересилання з метою збуту громадянам України незаконно виготовлених голографічних захисних елементів, які містяться на підроблених офіційних документах, а саме ІД-картках громадян країн Європейського Союзу, ОСОБА_4 надала ОСОБА_8 та ОСОБА_7 рекомендації щодо розміщення оголошення про виготовлення ІД-карток громадян Європейського Союзу для виїзду закордон у соціальній інтернет мережі «Фейсбук» із зазначенням власних номерів телефонів. Зокрема, ОСОБА_8 використовував номери телефону НОМЕР_1 , ОСОБА_7 - НОМЕР_2 . В оголошеннях вказані особи пропонували свої послуги щодо працевлаштування громадян України закордоном та виготовлення ІД-карток. В свою чергу ОСОБА_8 та ОСОБА_7 самостійно отримували замовлення від осіб на виготовлення підроблених ІД-карток громадян Європейського Союзу для виїзду закордон. ОСОБА_4 у свою чергу надала ОСОБА_8 своє помешкання по АДРЕСА_1 для виготовлення підроблених ІД-карток громадян країн Європейського Союзу на поверхні яких містяться голографічні захисні елементи.

Так, з метою здійснення своєї незаконної діяльності 02.06.2020 на мобільний номер телефону ОСОБА_8 НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_9 з приводу розміщеного ОСОБА_8 оголошення в соціальній мережі «Фейсбук» про виготовлення ІД-картки для роботи в Німеччині на що останній повідомив, що вартість такого документу становить 100 Євро із попереднім завдатком у сумі 1000 гривень. В подальшому, за допомогою мобільного додатку «Viber» ОСОБА_8 на мобільний номер ОСОБА_9 надіслав повідомлення щодо необхідності чіткої кольорової фотографії, підпису, дати народження ОСОБА_9 та місто куди пересилати із номером відділення Нової пошти. Отримавши замовлення від ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту, за допомогою комп`ютерної та друкувальної техніки із спеціальним обладнанням для друку на пластикових картках, спеціальних комп`ютерних програм, зокрема фотошоп, незаконно виготовив та роздрукував підроблену ІД-картку громадянина Словацької Республіки та за допомогою прес-ламінатора на поверхню підробленого офіційного документа наніс голографічний захисний елемент, а саме плівку для ламінування документу.

Виготовивши на замовлення ОСОБА_9 . ІД-картку громадянина Словацької Республіки із фотографією останнього, за допомогою мобільного додатку «Viber» ОСОБА_8 на мобільний номер ОСОБА_9 надіслав фотозображення підробленої ІД- картки та фотографію банківської карти № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 на яку 03.06.2020 були перераховані ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1000 гривень. Того ж дня о 13:45 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на відділенні Нової Пошти №2 у м. Дрогобич Львівської області здійснив поштове відправлення виготовленого ним підробленого документу на ім`я ОСОБА_10 . Так, 04.06.2020 о 19:37 год. ОСОБА_9 , перебуваючи на відділенні Нової Пошти №2 у м. Тернопіль, від оператора ТОВ «Нова пошта» отримав паперовий конверт з відправленням №609, сплативши при цьому наложеним платежем залишок обумовленої з ОСОБА_8 суми в розмірі 2422 гривень. Всередині зазначеного конверту ОСОБА_9 виявив ID-картку громадянина Словацької Республіки на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із своєю фотографією, серія № НОМЕР_4 , видану 15.03.2019, яка не відповідає за своїми характеристиками аналогічним паспортним документам, які видаються або видавались уповноваженими органами Словацької Республіки та на якій наявний голографічний захисний елемент, який відрізняється за конфігурацією окремих елементів, текстом, місцем розташування та кольором світіння від порівняльного зразка 2008 року ідентифікаційної картки Словацької Республіки, яка знаходиться в інформаційно-довідковій системі з прикордонного контролю ARGUS. Дана ID-картка була обгорнута аркушем паперу із наступним написом кульковою ручною чорного кольору «м. Тернопіль н.пошта №2 ОСОБА_12 грошовий переказ 2,300 грн.», який виконала ОСОБА_4 .

Виконавши замовлення ОСОБА_9 , отримані грошові кошти були розподілені між ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у виготовленні, придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту голографічних захисних елементів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законами № 5283-VI від 18.09.2012, № 71-VIII від 28.12.2014).

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянки ОСОБА_4 , точної дати і часу органом досудового розслідування не встановлено, виник злочинний умисел направлений на особисте збагачення шляхом підроблення та збуту громадянам України офіційних документів - ІД-карток громадян країн Європейського Союзу. Переслідуючи мету збагачення, шляхом збуту незаконно одержаних голографічних захисних елементів які містяться на підроблених офіційних документах, ОСОБА_4 вступила в злочинну змову із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 надала рекомендації ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щодо розміщення оголошення про виготовлення ІД-карток громадян Європейського Союзу для виїзду закордон у соціальній інтернет мережі «Фейсбук» із зазначенням номерів телефонів. Зокрема, ОСОБА_8 використовував власні номери телефону НОМЕР_1 , ОСОБА_7 - НОМЕР_2 . В оголошеннях вказані особи пропонували свої послуги щодо працевлаштування громадян України закордоном та виготовлення ІД-карток. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 самостійно отримували замовлення від осіб на виготовлення підроблених ІД-карток громадян Європейського Союзу для виїзду закордон. ОСОБА_4 у свою чергу надала ОСОБА_8 своє помешкання по АДРЕСА_1 для виготовлення підроблених ІД-карток громадян країн Європейського Союзу на поверхні яких містяться голографічні захисні елементи.

Так, з метою здійснення своєї незаконної діяльності 02.06.2020 на мобільний номер телефону ОСОБА_8 НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_9 з приводу розміщеного ОСОБА_8 оголошення в соціальній мережі «Фейсбук» про виготовлення ІД-картки для роботи в Німеччині на що останній повідомив, що вартість такого документу становить 100 Євро із попереднім завдатком у сумі 1000 гривень. В подальшому, ОСОБА_8 , отримавши замовлення від ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту, за допомогою комп`ютерної та друкувальної техніки із спеціальним обладнанням для друку на пластикових картках, спеціальних комп`ютерних програм, зокрема фотошоп, незаконно виготовив та роздрукував підроблену ІД-картку громадянина Словацької Республіки та за допомогою прес-ламінатора на поверхню підробленого офіційного документа наніс голографічний захисний елемент, а саме плівку для ламінування документу.

Виготовивши на замовлення ОСОБА_9 . ІД-картку громадянина Словацької Республіки із фотографією останнього, за допомогою мобільного додатку «Viber» ОСОБА_8 на мобільний номер ОСОБА_9 надіслав фотозображення підробленої ІД- картки та фотографію банківської карти № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 на яку 03.06.2020 були перераховані ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1000 гривень. Того ж дня о 13:45 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на відділенні Нової Пошти №2 у м. Дрогобич Львівської області здійснив поштове відправлення виготовленого ним підробленого документу на ім`я ОСОБА_10 . Так, 04.06.2020 о 19:37 год. ОСОБА_9 , перебуваючи на відділенні Нової Пошти №2 у м. Тернопіль, від оператора ТОВ «Нова пошта» отримав паперовий конверт з відправленням №609, сплативши при цьому наложеним платежем залишок обумовленої з ОСОБА_8 суми в розмірі 2422 гривень. Всередині зазначеного конверту ОСОБА_9 виявив ID-картку громадянина Словацької Республіки на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із своєю фотографією, серія № НОМЕР_4 , видану 15.03.2019, яка не відповідає за своїми характеристиками аналогічним паспортним документам, які видаються або видавались уповноваженими органами Словацької Республіки та на якій наявний голографічний захисний елемент, який відрізняється за конфігурацією окремих елементів, текстом, місцем розсташування та кольором світіння від порівняльного зразка 2008 року ідентифікаційної картки Словацької Республіки, яка знаходиться в інформаційно-довідковій системі з прикордонного контролю ARGUS. Дана ID-картка була обгорнута аркушем паперу із наступним написом кульковою ручною чорного кольору «м. Тернопіль н.пошта №2 ОСОБА_12 грошовий переказ 2,300 грн.», який виконала ОСОБА_4 .

Виконавши замовлення ОСОБА_9 , отримані грошові кошти були розподілені між ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у збуті підроблених офіційних документів - ІД-карток громадян Європейського Союзу, які видаються уповноваженими органами, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1666-VIII від 06.10.2016). 10 вересня 2020 року

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану та проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українку, з середньою освітою, перебуває на соціальному забезпеченні, не депутата, раніше не судиму,

з дотриманням вимог ч.1 ст.278 та ст.ст.111,112 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.199 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законами № 5283-VI від 18.09.2012, № 71-VIII від 28.12.2014), ч. 3 ст.358 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом № 1666-VIII від 06.10.2016).

Дане повідомлення про підозру у відповідності до ч. 1 ст. 135 КПК України надіслано поштою із особистим врученням. Відповідно до трекінгу відправлень АТ «Укрпошта» відправлення №051 вручено особисто 12.09.2020 о 20:00 год.

18.09.2020 ОСОБА_13 поштовим зв`язком відправлено повістку про явку 21.09.2020, 22.09.2020, 23.09.2020 о 10.00 год. в СУ ГУНП в Тернопільській області для отримання повідомлення про підозру, проте, остання для проведення слідчих дій не прибула про причини неявки не повідомила.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Наявність підстав підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень є зібранні під час досудового розслідування докази, а саме:

- протоколом проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_8 ;

- висновком технічної експертизи документів;

- протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж;

- протоколом обшуку від 09.09.2020;

- повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 10.09.2020.

Так, із урахуванням здобутих на даний час в ході досудового розслідування даних, особи підозрюваного в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить її належної поведінки та виконання нею процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею тяжких злочинів, за які відповідно передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладеними на нею процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі до десяти років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, остання може використати підроблені офіційні документи, які отримав у результаті здійснення своєї злочинної діяльності. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріплено, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_4 може зберігати все обладнання та техніку, яку використовували у своїй діяльності не лише за місцем проживання, а й в інших місцях, які на даний час органом досудового розслідування не встановлені;

3) незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 безпосередньо відомо кому саме вони виготовляли та збували підроблені офіційні документи, а саме ІД-картки громадян Європейського Союзу із голографічними захисними елементами у кримінальному провадженні та номера мобільних телефонів останніх, у зв`язку із чим, підозрювана може впливати на вказаних осіб у провадженні, чинити відповідний тиск, шляхом погрози вона може схиляти до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування. Окрім того, підозра стосовно ОСОБА_4 , серед іншого, ґрунтується на показаннях свідків, які на даний час безпосередньо суді не допитані, а тому існує ризик того, що ОСОБА_4 може безпосередньо або через третіх осіб незаконно впливати на свідків і потерпілих з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Беручи до уваги наведене та те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені злочину, який за ступенем тяжкості відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавленням волі до десяти років необхідно застосувати до останньої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з метою забезпечення належної її поведінки та виконання нею процесуальних рішень».

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 пояснив, що подане слідчим клопотання підтримує в повному обсязі посилаючись на вказані в ньому мотиви.

Захисник ОСОБА_5 пояснив, що заперечує щодо клопотання сторони обвинувачення посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність заявлених у клопотанні ризиків, тому просить суд відмовити у клопотанні, та не обирати жоден із запобіжних заходів.

Підозрювана ОСОБА_4 підтримала доводи захисника.

Заслухавши доводи сторін, ознайомившись із клопотанням сторони обвинувачення з додатками, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В порядку ч.1 ст. 94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На думку слідчого судді стороною обвинувачення доведено, що достатніми підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме:

протокол проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_8 ;

- висновок технічної експертизи документів;

- протоколи про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж;

- протокол обшуку від 09.09.2020;

В рішенні ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року п. 175 зазначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Слідчий суддя, у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також стороною обвинувачення наведено достатньо доводів, що підтверджують існування ризиків визначених в ст. 177 КПК України зокрема.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі до десяти років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, остання може використати підроблені офіційні документи, які отримав у результаті здійснення своєї злочинної діяльності.

ОСОБА_4 безпосередньо відомо кому саме вони виготовляли та збували підроблені офіційні документи, а саме ІД-картки громадян Європейського Союзу із голографічними захисними елементами у кримінальному провадженні та номера мобільних телефонів останніх, у зв`язку із чим, підозрювана може впливати на вказаних осіб у провадженні, чинити відповідний тиск, шляхом погрози вона може схиляти до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Однак на думку слідчого судді стороною обвинувачення жодним чином не доведено ризику, що підозрювана ОСОБА_4 впливатиме на свідків та потерпілих в кримінальному провадженні з метою дачі ними неправдивих показів, оскільки у клопотанні не зазначено, на яких свідків у кримінальному провадженні та яким чином може впливати ОСОБА_4 відсутнє будь-яке посилання на те, що підозрювана намагалася чинити тиск на свідків, що давало б обґрунтовані підстави вважати, що вона буде вчиняти такі спроби у майбутньому.

ЄСПЛ через призму рішень зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Із змісту клопотання сторони обвинувачення не вбачається належного обґрунтування обставин із посиланням на матеріали кримінального провадження, які б вказували на те, що більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити виконання підозрюваною своїх обов`язків.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Крім цього при обрані запобіжного заходу слідчий суддя вважає за доцільне врахувати, що ОСОБА_4 є раніше не судженою особою, перебуває на соціальному забезпеченні, її вік, стан здоров`я, міцні соціальні зв`язки, присутність постійного місця проживання та реєстрації.

Проаналізувавши наведене у сукупності приходжу до переконання, що стороною обвинувачення не в повній мірі доведено існування ризиків в контексті ст. 177 КПК України, не надано доказів, які б підтверджували обставини, що більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити виконання підозрюваною своїх обов`язків, тому клопотання доцільно задовольнити частково обравши запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням відповідних обов`язків.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 2, 22, 28, 94, 177, 178, 180-183, 309 КПК України слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання задовільнити частково.

ОСОБА_4 обрати та застосувати до неї запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Особисте зобов`язання полягає у виконанні ОСОБА_4 обов`язків:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту в якому вона зареєстрована та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до СУ ГУНП в Тернопільській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

на строк два місяці до 12 грудня 2020 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий.

ОСОБА_4 письмово - під розпис повідомити покладені обов`язки та роз`яснити, що у випадку їх невиконання до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, строк дії ухвали закінчується 12 грудня 2020 року в 23 год. 59 хв.

Копію ухвали вручити учасникам.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1