25.11.2020
Справа № 359/6802/20
Провадження № 1-кп/359/642/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

25 листопада 2020 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0001567, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2020, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідентифікацій номер: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
10.08.2020 приблизно 20 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебував біля під`їзду номер 1 будинку АДРЕСА_3 . В цей час до вказаного під`їзду підійшов ОСОБА_5 та тримаючи в руках мобільний телефон марки «UleFone», модель «S7» почав знімати на відео ОСОБА_4 . Після чого у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите викрадення чужого мобільного телефону належного ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій корисливий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, 10.08.2020 приблизно 20 год. 30 хв. ОСОБА_4 наблизившись до ОСОБА_5 несподівано для потерпілого, вихватив з рук мобільний телефон марки «UleFone», модель «S7», після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення втік.
Таким чином, ОСОБА_4 відкрито заволодів майном, а саме мобільним телефоном марки «UleFone», модель «S7», чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1506 грн. 67 коп.
ОСОБА_4 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Щиро розкаявся та показав, що він 10.08.2020 у вечірній час перебував біля під`їзду номер 1 будинку АДРЕСА_3 . Тоді до вказаного під`їзду підійшов ОСОБА_5 та тримаючи в руках мобільний телефон марки «UleFone», почав його знімати на відео. Після чого він вихватив з рук мобільний телефон та втік. В подальшому він телефон здав у ломбард. У вчиненому діянні кається, просив суд суворо не карати, зобов`язався в подальшому не вчиняти подібного.

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Таким чином, розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 186 КК України, як умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж).
Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає правильною.
Відповідно до ППВСУ №10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», під грабежем, за статтею 186 КК України, слід розуміти умисні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Це означає, що ОСОБА_4 заволодів майном потерпілого ОСОБА_5 протиправно. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченим в присутності потерпілого. За цією ознакою воно є відкритим та визначається як грабіж. Викрадання цього майна здійснювалось усупереч волі потерпілого, але незважаючи на це, ОСОБА_4 бажав ним заволодіти. Корисливий мотив обвинуваченого полягав у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення він прагнули обернути чуже майно на свою користь. Унаслідок цих діянь, він одержав фактичну можливість володіти, користуватись та розпоряджатись викраденим майном, тоді як потерпілий такої можливості був позбавлений. Таким чином, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 186 КК України, є закінченим. ОСОБА_4 досягнув віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення грабежу. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд вважає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження до обвинуваченого цивільний позов не заявлено, що свідчить про відсутність у потерпілої сторони претензій матеріального та морального характеру.
Разом з тим, суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, добровільне відшкодування завданої шкоди, оскільки викраденим майном він розпорядитися на власний розсуд, а не повернув потерпілому добровільно.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Аналіз даних при вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_4 вказує на те, що він раніше не судимий. ОСОБА_4 не одружений. На утримані малолітніх дітей та інвалідів немає. Офіційно не працевлаштований. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем. За місцем проживання зарекомендував себе посередньо. Схильний до вживання наркотичних засобів та алкогольних напоїв. При проведенні перевірки через інформаційну базу «АРМОР» Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, встановлено що останній притягувався до адміністративної відповідальності за зберігання наркотичних засобів.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

З урахуванням викладеного вище, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а саме: особа молодого віку, безробітний, на утримані малолітніх дітей та інвалідів немає, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора, відсутність у сторони потерпілої до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення належить призначити покарання у виді громадських робіт строком сто двадцяти годин.
Підсумовуючи вищезазначене суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 є достатньою для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, враховуючи, тяжкість злочину та дані про особу обвинуваченого.
Процесуальних витрат не встановлено. Речові докази прокурором не заявлялись.

Керуючись: ст. 22, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, ч. 1 ст. 186 КК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальних витрат не встановлено. Речові докази прокурором не заявлялись.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1