Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/378/20
Номер провадження: 1-кп/511/97/20
29.10.2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000019 від 10.01.2020 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

15.10.2020 року на адресу суду надійшло клопотання про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказане клопотання мотивоване тим, що у ході проведення судового розгляду встановлена наявність ризиків, передбачених ч.1 п.п.1,3,5 КК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до клопотання прокурора, обвинувачений ОСОБА_4 не виконав покладений на нього обов`язок щодо явки до суду в судове засідання призначене на 05.05.2020 року, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про привід обвинуваченого ОСОБА_7 в наступне судове засідання, призначене на 06.05.2020 року о 15:00 год. Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання призначене на 16.09.2020 року не пояснюючи причини своєї неявки. У зв`язку з чим, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 ухиляється від явки до суду, виникла необхідність у заявлені клопотання про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання прокурора, пояснив, що в судове засідання, призначене на 16.09.2020 року не з`явився, оскільки перебував на амбулаторному лікуванні з 16.09.2020 року по 18.09.2020 року з діагнозом: функціональний розлад кишечника, на підтвердження чого надав довідку лікаря.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, суд прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання прокурора про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити та застосувати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Висновок суду обґрунтовується наступним.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду за прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування №0000019 від 10.01.2020 на досудовому слідстві ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який в подальшому був неодноразово продовжений, останній раз ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.06.2020 року на строк до 09.08.2020 року включно. В подальшому вказаний запобіжний захід ОСОБА_4 продовжено не було.

У відповідності до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Прокурор вважає, що на теперішній час існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, із застосування фізичного насилля, будучи раніше неодноразово засудженим за майнові злочини, офіційно ніде не працює, у зв`язку з чим має фактичну можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, на шлях виправлення не став, у зв`язку може продовжити вчиняти кримінальні злочини.
Що стосується думку прокурора про те, що ОСОБА_4 в судове засідання, призначене на 05.05.2020 року не з`явився, суд зазначає, що в цей період обвинувачений ОСОБА_4 перебував під запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту. Стосовно неявки обвинуваченого ОСОБА_4 в судове засідання, призначене на 16.09.2020 року, суд зазначає, що на підтвердження своєї неявки обвинувачений ОСОБА_4 надав суду довідку Роздільнянської ЦРЛ від 18.09.2020 року, відповідно до якої останній в період з 16.09.2020 року по 18.09.220 року перебував на амбулаторному лікуванні з діагнозом функціональний розлад кишечника. В судове засідання, призначене на 15.10.2020 року обвинувачений не з`явився, хоча до судового засідання перебував в приміщенні суду, оскільки переплутав час обідньої перерви та вважав, що в приміщенні суду обід. Пізніше з`явився в приміщення суду та був повідомлений про необхідність явки в судове засідання на 29.10.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі запобіжні заходи ) можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на вказане клопотання, у суду немає жодної підстави, оскільки клопотання прокурора є необґрунтованим та не має жодних підтверджуючих доказів.
Згідно ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У зв`язку з вищевикладеним, необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, що перебуває на розгляді суду, прокурором необґрунтована, у зв`язку з чим суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме домашній арешт із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК, що повністю забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, де зареєстрований та мешкає.
Згідно ч.6 ст.181 КПК строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Також відповідно до ч.5 ст.194 КПК України суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22.00 год. до 06.00 год. ранку; прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

На підставі ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч.4 ст. 181 КПК України орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Частина 5 ст. 181 КПК України передбачає, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Оскільки обвинувачений мешкає на території Роздільнянського району то і контроль за дотриманням ним обов`язків покладених даним запобіжним заходом повинен здійснювати Роздільнянський ВП ГУНП в Одеській області.
На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 178, 179, 183, 194, 331 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити строк дії ухвали до 27.12.2020 року включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду та покласти на нього виконання обов`язків, а саме:

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22.00 год. до 06.00 год. ранку.

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням домашнього арешту ОСОБА_4 здійснює орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого, а саме: до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.

Копію ухвали суду вручити обвинуваченому ОСОБА_4 після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду у встановлений законом строк.

Головуючий суддя: ОСОБА_1