12.01.2021 Єдиний унікальний номер 205/1804/18
Провадження №1кп/205/20/21
Єд.унік.№205/1804/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року Ленінський районний суд
м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження за обвинуваченням:
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Магадан Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, освіта середня, раніше засудженого: 26.05.2009 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ст.187 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі; 01.07.2010 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ст.186 ч.2, 185 ч.2 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 26 червня 2013 року у зв`язку з відбуттям покарання; не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.121 ч.2, 146 ч.3 КК України;
- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, освіта середня, раніше засудженого: 31.05.2007 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.115 ч.1, 296 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі; 11.06.2014 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.186 ч.1, 186 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі; 22.04.2016 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ст.309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі; 09.11.2016 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки; 06.11.2017 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ст.190 ч.2 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.1 п. «В» Закону України «Про амністію у 2016 році»; не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.121 ч.2, 146 ч.3 КК України;
- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, раніше не засудженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.27 ч.5-146 ч.2 КК України,-
В С Т А Н О В И В :

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у невстановлені досудовим слідством час та місці, вступили між собою у попередню змову на незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_11 та розподілили ролі у вчиненні злочину, відповідно до яких ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , виконуючи ролі виконавців, повинні були помістити потерпілого до приміщення підвалу, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_10 , а останній, діючи в ролі посібника, повинен надати приміщення підвалу для незаконного утримання потерпілого та не випускати його деякий час з приміщення підвалу. Реалізуючи свій злочинний умисел, 18 січня 2018 року, близько 19 години 30 хвилин, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , разом з потерпілим ОСОБА_11 прибули до домоволодіння АДРЕСА_4 , де діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 щодо надання ним приміщення для утримання особи проти її волі, помістили потерпілого проти його волі до підвалу зазначеного домоволодіння, зв`язали йому проводом кисті рук за спиною та прив`язали до стелажу. Таким чином, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, відповідно до розподілених ролей, позбавили потерпілого ОСОБА_11 можливості самостійно рухатись та вільно обирати місце свого перебування, тим самим почали незаконно його утримувати проти його волі, що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань, які полягали в утриманні його в холодному сирому приміщенні та неможливості звичайним чином задовольняти свої людські потреби зі зв`язаними руками. Крім того, обвинувачений ОСОБА_10 , продовжуючи виконувати роль посібника, спостерігав за потерпілим під час його незаконного утримання.
Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел на спричинення потерпілому ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, діючи в групі осіб між собою, перебуваючи у вказаному вище місці, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протягом часу незаконного утримання потерпілого, своїми руками, ногами та невстановленими досудовим розслідуванням предметами наносили численні удари по всьому тілу ОСОБА_11 , який в цей час був зв`язаний, з яких: не менше 6-7 ударів в область голови, не менше 3-х ударів в область тулубу, не менше 7-8 ударів в область верхніх кінцівок, не менше 7-8 ударів в область нижніх кінцівок, спричинивши йому наступні тілесні ушкодження: сумісна тупа травма тіла: субдуральна гематома малого об`єму у тім`яно-скроневій області, крововиливи під м`яку мозкову оболонку у обох лобних областях, у тім`яній області, на боковій поверхні правої потиличної долі та на верхній поверхні мозочку, забиті рани у задній частині тім`яної області, на лобі праворуч та на каймі нижньої губи, крововиливи у покрови голови з внутрішньої сторони: ліворуч у скронево-лобній області, по центру тім`яної області та праворуч у лобно-скроневій області з переходом на тканини верхньої повіки, синці праворуч у лобно-скроневій області, ліворуч у потиличній області, на 4 см до гори від зовнішнього кінця лівого кінця лівої брови, на зовнішній третині верхньої повіки ліворуч, над краєм підборіддя праворуч, садна ліворуч підборідді, в області проекції лівого соскоподібного відростка, за лівою вушною раковиною, на лівій половині лоба два садна, в області зовнішнього кінця лівої брови, в області лівої вилиці, численні садна на правій половині лоба, в області перенісся з переходом на праву половину носа два садна. Прямі (розгинальні) переломи 9-11 ребер ліворуч по лопатковій лінії з крововиливами у навколишні м`які тканини, забиття нижньої долі лівої легені. Темно-червоні крововиливи: в м`яких тканинах спини праворуч, ліворуч в області зовнішнього кута лопатки, по задньо-пахвовій лінії на рівні 9-11 ребер ліворуч, садна на правій половині спини між лопаткою та попереком. Садна по ліктьовому краю нижньої третини правого передпліччя, на передній поверхні обох колінних суглобів, на зовнішній поверхні обох променево-зап`ясних суглобів (які під 1 пальцем кистей переходять у поверхневі ранки), синці: на задній поверхні правого плеча з переходом на його верхню поверхню а потім на задню і внутрішню поверхню правого плеча, а потім на згинальну поверхню передпліччя, на задній поверхні нижньої третини лівого, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу з переходом на задню поверхню плеча та передпліччя, на задній поверхні верхньої третини лівої гомілки, на цьому ж рівні по зовнішній поверхні гомілки, з переходом на передню поверхню, на задньо-зовнішній поверхні лівого стегна в нижній третині, на зовнішній поверхні нижньої третини правого, на передній поверхні лівого плечового суглобу, на згинальній поверхні лівого передпліччя, в м`яких тканинах відповідно синцям на нижніх кінцівках виявлено переривчасті крововиливи, на фоні цих крововиливів виділяються окремі фокуси округлої форми: ліворуч у кількості 4, а праворуч у кількості 5; нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів та крововиливи під ендокард на сосочкових м`язах лівого шлуночку, які у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Смерть потерпілого ОСОБА_11 настала від сумісної тупої травми тіла, що супроводжувалася закритою внутрішньочерепною травмою, закритою тупою травмою грудей, тупою травмою кінцівок, яка у підсумку ускладнилась розвитком шоку.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 винними себе визнали частково, при цьому, обвинувачений ОСОБА_8 пояснив суду, що 18 січня 2018 року, він зустрівся з раніше знайомим потерпілим ОСОБА_11 , який перебував у стані сильного наркотичного сп`яніння, з яким вони, попередньо домовившись з ОСОБА_10 , приїхали за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_4 , де він помістив потерпілого ОСОБА_11 в підвал домоволодіння, а оскільки він вів себе неадекватно, прив`язав його до стелажу. Через деякий час за вказаною адресою приїхав ОСОБА_9 , після чого вони пішли у будинок, де якийсь час вживали алкогольні напої, а коли вони закінчились, пішли в магазин «АТБ». Після магазина «АТБ» він з ОСОБА_10 пішли до останнього додому, а ОСОБА_9 поїхав на таксі до себе додому. 19 січня 2018 року він знову приїхав до ОСОБА_10 , де побачив ОСОБА_11 , який мав поганий вигляд, після чого вони вирішили відвезти потерпілого в лікарню. З цією метою ОСОБА_10 попросив свого знайомого про допомогу, який під`їхав на автомобілі, після чого вони погрузили потерпілого в автомобіль та поїхали в МКЛ №4, де передали ОСОБА_11 його дружині. При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 пояснив суду, що він ніяких ударів потерпілому ОСОБА_11 не наносив та тілесних ушкоджень не спричиняв.

Обвинувачений ОСОБА_9 суду пояснив, що 18 січня 2018 року, він приїхав за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_4 , де разом з ОСОБА_8 , а також ОСОБА_10 вживали алкогольні напої та під час вживання алкогольних напоїв, йому повідомили, що в підвалі сидить людина, як йому стало вподальшому відомо, потерпілий ОСОБА_11 , після чого вони пішли в підвал, де він побачив потерпілого, який був зв`язаний та сидів на полу. Після цього, під час вживання алкогольних напоїв, він один раз спускався у підвал самостійно, де потерпілий став виражатися на його адресу нецензурною лайкою, у зв`язку з чим він наніс йому кілька ударів в область голови та грудної клітини. Коли напої закінчились, вони пішли в магазин «АТБ», після чого він поїхав до себе додому. Наступного дня він знову приїхав до ОСОБА_10 , де допоміг погрузити потерпілого в автомобіль, після чого вони поїхали до МКЛ №4, де передали ОСОБА_11 його дружині. При цьому, обвинувачений ОСОБА_9 заперечував спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала його смерть, а також свою причетність до незаконного позбавлення волі потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_10 винним себе визнав повністю та пояснив суду, що 18 січня 2018 року, йому подзвонив раніше знайомий ОСОБА_8 та попросив, у виховних цілях, потримати у підвали його домоволодіння по АДРЕСА_4 , якусь людину, на що він погодився. Коли він приїхав додому, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вже перебували у нього вдома, після чого вони стали вживати спиртні напої, при цьому вони кілька разів спускались у підвал до потерпілого ОСОБА_11 . Після того як спиртні напої закінчились, вони направились в магазин «АТБ» за напоями, після чого повернулись додому, де знову вживали алкогольні напої та він заснув. Наступного дня знову приїхали ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які сказали що необхідно відвезти потерпілого до МКЛ №4, після чого він попросив сусіда, у якого був автомобіль, про допомогу, на що він погодився. Вподальшому, потерпілого ОСОБА_11 погрузили в автомобіль та відвезли, а через деякий час йому стало відомо, що останній помер.

Не зважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_12 свою вину в інкримінованих їм злочинах визнали частково, їх винуватість, а також винуватість ОСОБА_10 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Так, потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 18 січня 2018 року, пізно ввечері їй подзвонив обвинувачений ОСОБА_8 та пояснив, що її син - ОСОБА_13 , перебуває у нього, прикутий до батареї, оскільки він у нього нібито щось вкрав. Після цього, вона неодноразово розмовляла по телефону зі співмешканкою сина ОСОБА_14 , яка їй розповідала, що їй також дзвонив ОСОБА_8 , який розповідав, що вони тримають ОСОБА_11 , оскільки він нібито щось викрав. 20 січня 2018 року, із розмови з ОСОБА_14 , їй стало відомо, що їй передали ОСОБА_11 у непритомному стані, а після того, як їй повідомили, що син помер, вона подзвонила ОСОБА_8 , який зробив вигляд, що не розуміє про що мова, після чого його телефон був вимкнений. Зазначені обставини також повністю підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 .
Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 суду пояснили, що 19 січня 2018 року, ввечері, на прохання свого сусіда обвинуваченого ОСОБА_10 , на автомобілі «ВАЗ-21063», вони відвезли обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які погрузили в автомобіль непритомну особу, до МКЛ №4. Коли вони приїхали до МКЛ №4, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли, а до них в автомобіль сіла дівчина, яка попросила відвезти її та непритомного хлопця на АДРЕСА_5 , на що вони погодились та відвезли їх у вказане місце.
Свідок ОСОБА_17 пояснила суду, що 18 січня 2018 року, ввечері, в магазин де вона працює, прийшла мати обвинуваченого ОСОБА_8 та розповіла їй, що обвинувачений з друзями спіймали ОСОБА_11 , який є її племінником та посадили у підвал, де б`ють. 19 січня 2018 року, пізно ввечері від сестри ОСОБА_6 , їй стало відомо, що ОСОБА_11 вбили.
Згідно з протоколом огляду місця події від 23 січня 2018 року та фото таблицями (Т.1., а.с.60-66), місцем події є підвальне приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , під час якого були виявлені: пластикова пляшка з прозорою речовиною та дріт, фрагмент матеріалу білого кольору зі слідами РБК та фрагмент пластику. Під час огляду дерев`яного стелажу, на полиці, були виявлені сліди РБК, з якої зроблені змиви на марлевий тампон.
Під час огляду від 23 січня 2018 року (Т.1., а.с.75-77), в автомобілі «ВАЗ-21063», р/н НОМЕР_1 , виявлено та вилучено ковдру біло-блакитного кольору, ковдру червоно-помаранчового кольору, мікрочастинки, а також зроблено виріз обивки сидіння.
Згідно з протоколом від 19 січня 2018 року та фото таблицями до нього (Т.1., а.с.10-18), біля проїзної частини, на відстані 10 м. від буд. АДРЕСА_6 , був виявлений та оглянутий труп потерпілого ОСОБА_11 з тілесними ушкодженнями.
Відповідно до протоколів пред`явлення осіб для впізнання від 23 січня 2018 року (Т.1., а.с.48-50, 51-53), свідок ОСОБА_16 впізнав обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 як осіб, які 19 січня 2018 року, біля буд. АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_10 , занесли до автомобіля його знайомої потерпілого ОСОБА_11 без свідомості, після чого вони попрямували до МКЛ №4.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23 січня 2018 року (Т.1., а.с.54-56), свідок ОСОБА_14 впізнала обвинуваченого ОСОБА_9 як особу, яка разом з ОСОБА_8 , біля МКЛ №4 передавали їй її цивільного чоловіка - потерпілого ОСОБА_11 .
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 січня 2018 року (Т.1., а.с.91-93), свідок ОСОБА_18 впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 як особу, яка 18 січня 2018 року перебувала за місцем їх з сином ( ОСОБА_10 ) проживання.
Відповідно до протоколів пред`явлення осіб для впізнання від 18 березня 2018 року (Т.2., а.с.85-87, 88-90), свідок ОСОБА_19 впізнала обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 як осіб, які 19 січня 2018 року, біля буд. АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_10 , занесли до його автомобіля потерпілого ОСОБА_11 без свідомості, після чого вони попрямували до МКЛ №4.
Згідно з протоколом від 19 січня 2018 року (Т.1., а.с.26), був оглянутий мобільний телефон «Meizu» у чохлі синьо-салатового кольору, який був виданий ОСОБА_14 , під час якого зафіксовані вхідні/вихідні дзвінки з номерами, які належать ОСОБА_8 в період часу з 18 до 19 січня 2018 року.
Під час проведення слідчого експерименту від 14 березня 2018 року (Т.2., а.с.71-77), обвинувачений ОСОБА_10 вказав на обставини, за яких він, а також обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 помістили та утримували потерпілого ОСОБА_11 у підвалі його домоволодіння, а також обставини нанесення ударів потерпілому обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №167 від 21 лютого 2018 року (Т.1., а.с.156-161), у потерпілого ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні ушкодження: сумісна тупа травма тіла: субдуральна гематома малого об`єму у тім`яно-скроневій області, крововиливи під м`яку мозкову оболонку у обох лобних областях, у тім`яній області, на боковій поверхні правої потиличної долі та на верхній поверхні мозочку, забиті рани у задній частині тім`яної області, на лобі праворуч та на каймі нижньої губи, крововиливи у покрови голови з внутрішньої сторони: ліворуч у скронево-лобній області, по центру тім`яної області та праворуч у лобно-скроневій області з переходом на тканини верхньої повіки, синці праворуч у лобно-скроневій області, ліворуч у потиличній області, на 4 см до гори від зовнішнього кінця лівого кінця лівої брови, на зовнішній третині верхньої повіки ліворуч, над краєм підборіддя праворуч, садна ліворуч підборідді, в області проекції лівого соскоподібного відростка, за лівою вушною раковиною, на лівій половині лоба два садна, в області зовнішнього кінця лівої брови, в області лівої вилиці, численні садна на правій половині лоба, в області перенісся з переходом на праву половину носа два садна. Прямі (розгинальні) переломи 9-11 ребер ліворуч по лопатковій лінії з крововиливами у навколишні м`які тканини, забиття нижньої долі лівої легені. Темно-червоні крововиливи: в м`яких тканинах спини праворуч, ліворуч в області зовнішнього кута лопатки, по задньо-пахвовій лінії на рівні 9-11 ребер ліворуч, садна на правій половині спини між лопаткою та попереком. Садна по ліктьовому краю нижньої третини правого передпліччя, на передній поверхні обох колінних суглобів, на зовнішній поверхні обох променево-зап`ясних суглобів (які під 1 пальцем кистей переходять у поверхневі ранки), синці: на задній поверхні правого плеча з переходом на його верхню поверхню а потім на задню і внутрішню поверхню правого плеча, а потім на згинальну поверхню передпліччя, на задній поверхні нижньої третини лівого, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу з переходом на задню поверхню плеча та передпліччя, на задній поверхні верхньої третини лівої гомілки, на цьому ж рівні по зовнішній поверхні гомілки, з переходом на передню поверхню, на задньо-зовнішній поверхні лівого стегна в нижній третині, на зовнішній поверхні нижньої третини правого, на передній поверхні лівого плечового суглобу, на згинальній поверхні лівого передпліччя, в м`яких тканинах відповідно синцям на нижніх кінцівках виявлено переривчасті крововиливи, на фоні цих крововиливів виділяються окремі фокуси округлої форми: ліворуч у кількості 4, а праворуч у кількості 5; нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів та крововиливи під ендокард на сосочкових м`язах лівого шлуночку, які у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Смерть потерпілого ОСОБА_11 настала від сумісної тупої травми тіла, що супроводжувалася закритою внутрішньочерепною травмою, закритою тупою травмою грудей, тупою травмою кінцівок, яка у підсумку ускладнилась розвитком шоку.

Відповідно до висновку судової імунологічної експертизи №163/Н від 02 березня 2018 року (Т.1., а.с.107-108), на фрагменті матеріалу білого кольору, вилученому під час огляду місця події, виявлена кров людини, походження якої не виключається за рахунок крові потерпілого ОСОБА_11 .
Відповідно до висновку судової імунологічної експертизи №164/Н від 02 березня 2018 року (Т.1., а.с.114-115), на фрагменті марлі зі змивом речовини бурого кольору, вилученому під час огляду місця події, виявлена кров людини, походження якої не виключається за рахунок крові потерпілого ОСОБА_11 .
Відповідно до висновку судової імунологічної експертизи №162/Н від 02 березня 2018 року (Т.1., а.с.121-122), на фрагменті пластику, вилученому під час огляду місця події, виявлена кров людини, походження якої не виключається за рахунок крові потерпілого ОСОБА_11 .
Крім того, винуватість ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підтверджується протоколами огляду диску та перегляду відеозапису з магазина «АТБ» від 01 лютого 2018 року (Т.2., а.с.27-28, 31-34), а також долученими до справи речовими доказами, якими визнані: автомобіль «ВАЗ-21063», р/н НОМЕР_1 , технічний паспорт та ключі; пластиковий дріт, пластикова пляшка, фрагмент матеріалу, змив на марлевий тампон, фрагмент пластику синього кольору з плямами, виріз оббивки сидіння, дві ковдри, мікрочастинки, кофта, диск з відеозаписом, 2 диска з інформацією про з`єднання абонентів мобільного зв`язку (Т.1., а.с.67, 80, 109, 116, 123, 130, 137, 151; Т.2., а.с.25, 29, 43, 51).
Згідно з висновками судово-психіатричних експертиз №67 та №64 від 13 березня 2018 року (Т.2., а.с.62-64, 67-69), а також №78 від 19 квітня 2018 року (Т.3., а.с.164-167), обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та ОСОБА_9 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності чи інший хворобливий розлад психіки в період інкримінованих їм діянь не страждали та на теперішній час не страждають. В період інкримінованих їм діянь могли в повній мірі усвідомлювати свої дії і керувати ними. На даний час також можуть керувати своїми діями та розуміти їх наслідки. У застосуванні щодо них примусових заходів медичного характері не потребують.

Доводи обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо їх непричетності до вчинених злочинів, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони повністю спростовуються як показаннями самого ОСОБА_9 , який підтвердив в судовому засіданні, що він дійсно наносив удари потерпілому ОСОБА_11 , і як видно із висновку судово-медичної експертизи №167 від 21 лютого 2018 року, саме в ті частини тіла, де у нього виявлені тілесні ушкодження, а також протоколом проведення слідчого експерименту від 14 березня 2018 року за участю обвинуваченого ОСОБА_10 , де він вказував, що удари потерпілому в підвалі наносили як ОСОБА_12 , так і ОСОБА_8 . Показання обвинуваченого ОСОБА_10 в судовому засіданні в тій частині, що він не бачив взагалі щоб потерпілому наносили удари, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , який залучався при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 у якості понятого, пояснив в судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_10 без будь-якого тиску та вагань, добровільно, пояснював у їх присутності, що удари потерпілому наносили саме ОСОБА_9 і ОСОБА_8 .
Не можуть бути прийняті також до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 в тій частині, що потерпілого вони зв`язали та прив`язали, через те що він перебував нібито у неадекватному стані, оскільки вони спростовуються висновком судово-медичної експертизи №167 від 21 лютого 2018 року, згідно з якою будь-які спирти та похідні від вживання наркотичних засобів або психотропних речовин при дослідженні трупа потерпілого ОСОБА_11 не виявлені.
Таким чином, проаналізувавши показання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які фактично не заперечували факт незаконного позбавлення волі потерпілого, а ОСОБА_9 , крім того, не заперечував навіть нанесення ударів ОСОБА_11 , однак заперечували спричинення потерпілому ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала його смерть та зіставивши їх з іншими доказами по справі, суд розцінює показання обвинувачених в цій частині як усталену модель захисту від пред`явленого обвинувачення, форму реалізації права на захист і бажання уникнути кримінальної відповідальності і покарання за вчинений тяжкий злочин.

З урахуванням викладеного, оцінивши вищенаведені докази та встановлені на їх підставі фактичні обставини в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії:
- обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб, а також за ч.3 ст.146 КК України, як незаконне позбавлення волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань та спричинило тяжкі наслідки;
- обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб, а також за ч.3 ст.146 КК України, як незаконне позбавлення волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань та спричинило тяжкі наслідки;
- обвинуваченого ОСОБА_10 за ст.27 ч.5-146 ч.2 КК України, як пособництво у незаконному позбавленні волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кожним з них кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, належать до категорії, відповідно тяжких злочинів та нетяжкого злочину, дані про особу кожного з обвинувачених: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 раніше неодноразово засуджені, мають неповнолітніх дітей; ОСОБА_10 раніше не засуджений, має неповнолітню дитину, у вчиненому щиро покаявся.
Обставин, які б пом`якшували покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , передбачених ст.66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , передбаченою ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , передбаченою ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також попередження нових кримінальних правопорушень, як самими обвинуваченими, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції останніх від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушень, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

З огляду на зазначене вище, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 , щирого каяття останнього та позиції прокурора, який орієнтував суд на застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2КПК України, з обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 1144 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.121 ч.2, 146 ч.3 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на вісім років;
-за ч.3 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років та шість місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 27 січня 2018 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_8 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.121 ч.2, 146 ч.3 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на вісім років;
-за ч.3 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років та шість місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 28 березня 2018 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_9 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.27 ч.5-146 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_10 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_10 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи волокон та волокнистих матеріалів №1/8.3/615 від 14 березня 2018 року у розмірі 381 гривня 33 копійки.
Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи волокон та волокнистих матеріалів №1/8.3/615 від 14 березня 2018 року у розмірі 381 гривня 33 копійки.
Стягнути з ОСОБА_10 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи волокон та волокнистих матеріалів №1/8.3/615 від 14 березня 2018 року у розмірі 381 гривня 33 копійки.

Речові докази по справі:
- пластиковий дріт, пластикову пляшку, фрагмент матеріалу, змив на марлевий тампон, фрагмент пластику синього кольору з плямами, виріз оббивки сидіння, дві ковдри, мікрочастинки, кофту - які зберігаються в камері схову Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;
- диск з відеозаписом, 2 диска з інформацією про з`єднання абонентів мобільного зв`язку залишити в матеріалах кримінального провадження;
- автомобіль «ВАЗ-21063», р/н НОМЕР_1 , технічний паспорт та ключі - залишити за належністю у ОСОБА_19 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1