Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/617/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2021 м.Київ
Подільський районний суд м. Києва в складі
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП в м.Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Литвиново Новопсковського району Луганської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу вимог ст.89 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП в м.Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що СВ УП в метрополітені ГУНП в м.Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яким встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 21.01.2021 близько 19 год. 20 хв., перебуваючи у вестибюлі станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, маючи умисел на заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень з метою перешкоджанню його діяльності, наніс побої поліцейському взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції № 1 УП в метрополітені ГУНП у м. Києві старшому сержанту поліції ОСОБА_8 (наказ № 359 о/с від 29.04.2016) у зв`язку із виконанням останнім своїх службових обов`язків, при наступних обставинах:
21.01.2021, приблизно о 19 год. 20 хв., старший сержант поліції ОСОБА_8 , перебував у кімнаті де відносно ОСОБА_4 складав постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП.
Після складання адміністративного матеріалу ОСОБА_4 , направився до турнікетів в цей час старший сержант поліції ОСОБА_8 , який виконував свої службові обов`язки, був одягнений у формений однострій чорного кольору працівників поліції із розпізнавальними знаками, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до працівників правоохоронних органів відносяться працівники Національної поліції, підійшов до ОСОБА_4 , та попросив покинути приміщення вестибюлю станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві.
У свою черту, ОСОБА_4 на прохання працівника поліції почав поводити себе не адекватно, висловлюватися нецензурною лайкою в бік працівника поліції та почав хватати його за формений однострій в районі грудної клітки, після чого у останнього виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння працівникові правоохоронних органів побоїв у зв`язку із виконанням ним своїх службових обов`язків.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку із виконанням ним своїх службових обов`язків, усвідомлюючи протиправність своїх дій 21.01.2021 приблизно о 19 год. 20 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у вестибюлі станції метрополітену «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, завдав поліцейському взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції № 1 УП в метрополітені ГУНП у м. Києві старшому сержанту поліції ОСОБА_8 не менш двох ударів кулаком правої руки в праву частину обличчя.
Під час спроби зупинки нанесення ударів правопорушника працівник поліції старший сержант поліції ОСОБА_8 намагався вгамувати останнього та заштовхати його до кімнати поліції.
В свою чергу, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, бажаючи настання більш тяжких наслідків, продовжував наносити удари кулаком правої руки по обличчю працівника поліції, який виконував службові обов`язки щодо охорони громадського порядку, був одягнутий у формений одяг із розпізнавальними знаками та ніс службу на території КП «Київський метрополітен» у м. Києві, чим спричинив останньому, відповідно до довідки № 884 КИП «Київська міська клінічна лікарня швидкої невідкладної допомоги», забої м`яких тканин обличчя, садна грудної клітини зліва.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, чи чинити інші дії, направлені на залякування учасників кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із можливістю внесення застави в розмірі двадцять розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб.
Прокурор ОСОБА_3 судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.
Вказав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні та контролю за місцем перебування підозрюваного, з огляду на те, що ОСОБА_4 є раніше судимою особою, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення, його зареєстроване місце проживання знаходиться в Луганській області, тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності, він зможе переховуватися від слідства та суду.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 з приводу задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила та зазначила, що ризики, наведенні слідчим в клопотанні є лише припущенням, просила врахувати те, що ОСОБА_4 в силу вимог ст.89 КК України є раніше не судимою особою, вчинив нетяжкий злочин, а тому відповідно до ч.2 ст.183 КПК України до нього не може бути застосований найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також, наголосила, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання на території Житомирської області, міцні соціальні зв`язки, проживає разом з матір`ю, тому просила застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, просив суд застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 22.01.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
21.01.2021 року об 23 год 20 хв., ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
В ході здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 21.01.2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних в межах досудового розслідування доказами.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.
Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Слід враховувати, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, про підозру у вчиненні якого йому повідомлено.
Крім цього, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Під час розгляду клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого ст. 177 КПК України.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає, що на даний час ризики, які б давали підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу відсутні.
Так, із довідки про судимість вбачається, що вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 21.10.2019 року ОСОБА_4 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який він оплатив 02.12.2019 року, тому в силу вимог ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості.
Крім цього, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді обмеження волі на строк 5 років чи позбавлення волі на той самий строк.
Враховуючи викладене та вимоги п.3 ч.2 ст.183 КПК України у слідчого судді відсутні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, вчинив нетяжкий злочин, а прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Також слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 має місце постійної реєстрації та постійне місце проживання, офіційно не одружений, працює не офіційно робітником на будівництві.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо наявності ризику ймовірного переховування від органу досудового розслідування або/та суду, однак такий ризик є невеликим, з огляду на встановлені судом обставини та особисті дані підозрюваного, який є раніше не судимою особою, має житло для постійного проживання в Житомирській області.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілого, суд вказує на те, що показання від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Ризик того, що підозрюваний буде незаконно впливати на свідків, потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, на даний час невисокий, оскільки у клопотанні не наведено конкретних фактів та обставин на підтвердження того, що має місце вплив на свідків чи потерпілого з боку підозрюваного.
За таких обставин запобігти зазначеним ризикам можливо і без застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, шляхом застосуванням запобіжного заходу у виді домашнього арешту і покладення на підозрюваного обов`язку не спілкуватися з свідками та потерпілим у цьому ж кримінальному провадженні.
Існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню не знайшло свого підтвердження за результатами розгляду клопотання слідчим суддею.
Виключних обставин для тримання підозрюваного під вартою в матеріалах провадження немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.
Щодо твердження прокурора про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у зв`язку з відсутністю в нього постійного місця проживання, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Із клопотання вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що є хостелом, як встановлено у судовому засіданні.
Крім цього, підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що дійсно, коли він працює в Києві на будівництві, то тимчасово проживає у хостелі, однак постійним місцем його проживання є АДРЕСА_2 .
Вказана адреса також зазначена слідчим у протоколі допиту підозрюваного та у вироці Попільнянського районного суду Житомирської області від 21.10.2019 року, яким ОСОБА_4 був засуджений за ч.1 ст.185 КК України.
Таким чином, слідчий суддя вважає можливим застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, який зможе в повній мірі забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.
Враховуючи вищевказані обставини у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, приходжу до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення у вигляді цілодобового домашнього арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП в м.Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , потерпілим ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибути до місця свого проживання.
Строк дії ухвали та покладених обов`язків визначити терміном 2 місяці, а саме до 22 березня 2021 року.
Контроль за виконанням обов`язків покласти на слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП в м.Києві капітана поліції ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.
Повний текст ухвали буде складено та оголошено о 09 год. 30 хв. 25.01.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1