Справа № 353/625/19
Провадження № 1-кп/353/16/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000124, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, депутатом не обирався, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 придбав та зберігав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах.

Обвинувачений ОСОБА_4 при невстановлених слідством обставинах придбав металевий предмет, схожий на металеву ручку, та, розуміючи, що даний предмет являється вогнепальною зброєю, діючи умисно, не маючи дозволу на право зберігання і носіння вогнепальної зброї, усвідомлюючи незаконність своїх дій, у порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року «Про затвердження положення про дозвільну систему» із змінами та доповненнями, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року зі змінами та доповненнями, привласнив його та зберігав по місцю свого проживання у АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного поводження з вогнепальною зброєю, придбав та зберігав саморобну вогнепальну зброю.

18.03.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_6 від 15.03.2019 року, проведено обшук житла та іншого володіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого у підсобному приміщенні (кладовці), у шухляді дерев`яного серванту, було виявлено та вилучено металевий предмет, зовні схожий на металеву ручку.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/109/10-№85БЛ/19 від 26.03.2019 року, наданий на дослідження предмет є вогнепальною зброєю, а саме: саморобним однозарядним гладкоствольним пістолетом з нерухомим стволом та повздовжньо-ковзаючим затвором, замаскованим під авторучку, придатним для стрільби патронами кільцевого запалення для нарізної вогнепальної зброї, калібру 5,6 мм. Пістолет придатний для проведення пострілів. Пістолет виготовлений саморобним способом із застосуванням промислового обладнання та універсального слюсарського інструменту.

Під час судового розгляду кримінального провадження, 09.09.2020 року, між прокурором ОСОБА_3 , який підтримує державне обвинувачення в кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисникаадвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України в межах санкції, передбаченої цією статтею, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Крім того, враховуючи тяжкість учиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сторони погодилися на звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік. Також сторони угоди передбачили обов`язки, які покладаються на особу звільнену від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 76 КК України. Крім того обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався сплатити процесуальні витрати по справі за проведення експертиз в сумі 1430,0 грн. та 1256,08 грн.

Також, в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ствердив, що він повністю визнає вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України, не заперечує жодних обставин, встановлених досудовим розслідуванням, розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості, укладення якої з його сторони було добровільним. Також зобов`язався сплатити процесуальні витрати по справі за проведення двох експертиз. Просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 09.09.2020 року, яка була укладена між прокурором та його підзахисним. Ствердив, що укладення угоди було добровільним та у його присутності, при укладенні угоди були дотримані всі вимоги КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 та захисника адвоката ОСОБА_5 , суд вважає, що для затвердження угоди про визнання винуватості є достатні правові підстави.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

В силу ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, вчинене ним кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав в повному обсязі при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та зобов`язався у межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності співпрацювати з Тисменицькою місцевою прокуратурою Івано-Франківської області та іншими правоохоронними органами Івано-Франківської області щодо викриття та виявлення відомих йому правопорушень, в т.ч. у сфері правопорушень проти громадської безпеки. Встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник-адвокат ОСОБА_5 цілком розуміють положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України. Не встановлено невідповідності умов угоди інтересам суспільства та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 є пенсіонером, згідно ст. 89 КК України вважається таким, що до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у наркологічному та психіатричному кабінеті не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розслідуванню кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

При цьому суд вважає, що існує можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому слід застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням йому іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, а також відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 09.09.2020 року, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, з врахуванням наведеного, з ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави за залучення експерта для проведення експертиз: згідно довідки експертної установи 1430,0 грн. за експертизу № СЕ-19/109/10-№85БЛ/19 від 26.03.2019 року (т.1 а.с. 227), 1256,08 грн. - за експертизу № СЕ-19/109/8/5-62Д/20 від 20.02.2020 року (т.2 а.с. 19).

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 475 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 09 вересня 2020 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому визначене сторонами угоди покарання, - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки протягом іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2686,08 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят шість гривень 08 копійок).

Речові докази: вогнепальну зброю, а саме: спецпакет № 3960420 з саморобним однозарядним гладкоствольним пістолетом з нерухомим стволом та повздовжньо-ковзаючим затвором, замаскованим під авторучку, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області (квитанція № 48/2020), після вступу вироку в законну силу - знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

Копію вироку негайно після оголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1