Справа № 991/8169/20
Провадження1-кс/991/8390/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, у кримінальному провадженні №0000209 від 24.03.2017,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга.
Скарга обґрунтована тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) здійснювалось розслідування кримінального провадження №0000209 від 24.03.2017.
У цьому кримінальному провадженні, 15.08.2019 постановою детектива оголошено в державний та міжнародний розшук ОСОБА_3 .
27.08.2020 прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі - САП) прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000209 від 24.03.2017.
Захисник вважає, що в зв`язку із закриттям кримінального провадження №0000209, ОСОБА_3 втратив статус підозрюваного у даному кримінальному провадженні. А тому орган досудового розслідування та процесуальні керівники у даному кримінальному провадженні повинні вжити заходів щодо скасування постанови про оголошення в державний і міжнародний розшук ОСОБА_3 і направлення до уповноважених органів (МСВ, Департамент міжнародного поліцейського співробітництва НПУ, Інтерполу, інших органів) відомостей про скасування розшуку ОСОБА_3 . Однак такі дії вчинені не були, розшук ОСОБА_3 не припинено, що порушує його права.
На підставі зазначеного, посилаючись на положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, захисник просить зобов`язати детективів НАБУ та прокурорів САП у кримінальному провадженні №0000209 від 24.03.2017 вчинити дії у строк, який не може перевищувати однієї доби з моменту оголошення ухвали, а саме:
-прийняти постанову про скасування постанови про оголошення в державний та міжнародний розшук ОСОБА_3 ;
-повідомити держателів розшукових обліків МВС про закриття кримінального провадження, скасування розшуку ОСОБА_3 та вчинити дії для видалення з сайту МВС інформації про розшук;
-прийняти постанову про скасування постанови про оголошення в міжнародний розшук ОСОБА_3 ;
-повідомити держателів міжнародних розшукових обліків (Департамент міжнародного поліцейського співробітництва НПУ), через уповноважені органи Інтерпол про закриття кримінального провадження та скасування розшуку;
-направити повідомлення про припинення виконання ряду доручень щодо тимчасового обмеження у праві виїзду/в`їзду з України стосовно ОСОБА_3 до Державної прикордонної служби України, а саме Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС, для запобігання в майбутньому незаконного порушення прав відповідних осіб зі сторони представників прикордонної служби;
-ініціювати видалення інформації з бази ДПС «Гарт» розміщеної стосовно ОСОБА_3 за всіма індексами.
Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла до таких висновків.
Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.
Об`єктом оскарження на підставі Глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на який у даній скарзі посилається адвокат ОСОБА_2 , на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до зазначеної норми КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Повноваження слідчого органу досудового розслідування, пов`язані зі здійсненням ним досудового розслідування, закріплені в ч. 2 ст. 40 КПК України. Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі (ч. 4). При цьому частиною п`ятою цієї статті встановлено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Повноваження прокурора під час здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, визначені у ч. 2 ст. 36 КПК України. Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 1 ст. 36 КПК України).
Нормами Кримінально процесуального кодексу України не визначено обов`язків для детектива та прокурора, пов`язаних із закриттям кримінального провадження та строків виконання таких обов`язків.
Отже з аналізу наведеного у ч. 1 ст. 303 КПК України переліку вбачається, що бездіяльність, яка оскаржується адвокатом ОСОБА_2 , за своїм змістом не є такою, що може бути оскаржена слідчому судді в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
На підставі вищевикладеного, та враховуючи те, що у даній скарзі оскаржується бездіяльність детектива та прокурора, яка, виходячи з положень ч. 1 ст. 303 КПК України, не підлягає оскарженню слідчому судді, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження з розгляду даної скарги.
Керуючись ст. 303, 304, 309, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , поданою в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, у кримінальному провадженні №0000209 від 24.03.2017.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1