Справа № 279/5361/20
Номер рядка звіту 197
Номер провадження 1-кп/279/645/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" грудня 2020 р. м.Коростень Житомирської області
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Овруч, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні нікого не має, інваліда 3-ї групи, працюючого слюсарем Жмеринської механізованої дистанції навантажувально-розвантажувальних робіт ПАТ «Укрзалізниця», проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст..89 КК України раніше не судимого , -
у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, - В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 в кінці травня 2019 року, перебуваючи в м.Житомирі, у невстановленої особи незаконно придбав купив бойові припаси до бойової нарізної вогнепальної зброї, а саме 79 патронів калібру 7,62 мм, та достовірно знаючи, що без передбаченого законом дозволу, бойові припаси зберігати та переносити заборонено, про незаконно придбані ним вищезазначені боєприпаси органам влади не повідомив та добровільно органам влади не видав. При цьому ОСОБА_4 усвідомлюючи незаконність своїх дій, в подальшому переніс придбані ним боєприпаси до місця свого проживання, а саме до квартири АДРЕСА_2 , де всупереч чинному законодавству України, зокрема ст..41 Конституції України в якій зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, при цьому право такої власності набувається в порядку, визначеному законом; ст..1 ЗУ «Про правовий режим військового майна у збройних силах України», якою визначено, що до військового майна належить, зокрема, всі види озброєння, бойова та інша техніка, а також боєприпаси; п.2 розділу 1 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї у ЗС України, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 1255 від 04 серпня 2000 року, якою визначено, що боєприпасами являються патрони до стрілецької зброї, сигнальні та освітлювальні засоби, вибухові пакети та інші вибухові речовини, ручні гранати і запали до них, реактивні протитанкові гранати; додатку № 1 п.1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року № 2471-ХІІ, яким встановлено, що до майна, яке не може перебувати у власності громадян належить зброя, боєприпаси (крім мисливської пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2 і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ); п.2 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, про те, що до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать : вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, вихолощена мисливська, нарізна і гладкоствольна) бойові припаси до неї; п.2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до неї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, яким визначено, що здійснюючи дозвільну систему, органи внутрішніх справ відповідно до законодавства України видають громадянам дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї та п.21 ч.1 ст.23 ЗУ «Про національну поліцію», відповідно до якого поліція здійснює контроль за дотриманням фізичними особами спеціальних правил та порядку зберігання та використання зброї, боєприпасів, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ, незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав зазначені вище боєприпаси до 17.09.2019.
17.09.2019 працівниками поліції під час проведення обшуку квартири ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_1 , було виявлено і вилучено 70 патронів калібру 7,62 мм, які відповідно до висновку експерта № -235 від 17.07.2020 року являються боєприпасами до проміжного патрона зразка 1943 р з кулею «ПС» зі сталевим осердям, які призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм, а саме : з самозарядного карабіну Сімонова (СКС), автоматів (АК, АКМ, АКМС), ручних кулеметів (РПК, РПКС) та іншої бойової стрілецької зброї калібру 7,62х39 мм, які ОСОБА_4 незаконно придбав, носив та зберігав, без передбаченого законом дозволу.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у незаконному поводженні із бойовими припасами, а саме у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфіковані за ч. 1 ст.263 КК України.
10.12.2020 року між прокурором Коростенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.
Зі змісту даної угоди слідує, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до правил ст. ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який згідно ч.3 ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам Кримінально-процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч. 4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди між прокурором Коростенської міжрайонної прокуратури та обвинуваченим про визнання винуватості.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність обвинуваченого не встановлено.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 незаконно поводився із бойовими припасами, а саме: незаконно придбав, носив та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, а тому кваліфікує його дії за ч.1 ст.263 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373 -375, 475 КПК України, -
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду від 10.12.2020 року про визнання винуватості між прокурором Коростенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст.ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк на 1 рік, якщо протягом цього строку вона не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Зобов`язати ОСОБА_4 протягом 30 днів, починаючи з дати проголошення вироку, сплатити на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 1307 гривень 60 копійок.
- 64 патрони калібру 7,62 мм та 15 стріляних гільз від патрону калібру 7,62 мм, які зберігаються в КСРД Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області знищити;
- ДВД диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя Коростенського міськрайонного суду ОСОБА_1