Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/2299/20
УХВАЛА
про продовження строку дії запобіжного заходу

09 липня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Білоцерківського міськрайонним судом Київської області від 06 квітня 2004 року за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком чотири роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки;

вироком Білоцерківського міськрайонним судом Київської області від 18 червня 2008 року за ч. 2 ст. 198 КК України до арешту строком два місяця, який відбув повністю, звільнений 18 серпня 2008 року;

вироком Білоцерківського міськрайонним судом Київської області від 19 лютого 2010 року на підставі ст. 70, 71 КК України, за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком п`ять років два місяці;

вироком Білоцерківського міськрайонним судом Київської області від 29 вересня 2015 року за ч .2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком чотири роки шість місяців, яке відбув повністю, звільнений 21 листопада 2019 року,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,

УСТАНОВИВ:

Білоцерківським міськрайонним судом Київської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0003817 внесеного до ЄРДР 16 грудня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України.

Згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2020 року строк обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжений до 12 липня 2020 року.

Судовий розгляд у судовому засіданні від 09 липня 2020 року закінчити не вбачається за можливе, через неявку потерпілих.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зважаючи на те, що дія запобіжного заходу обраного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою закінчується 12 липня 2020 року, поставив питання про доцільність продовження його дії.

Суд зазначає, що прокурор ОСОБА_3 вважав, що зважаючи на те, що в разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень загрожує покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_5 є раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким запобігти більш м`якими запобіжними заходами не вбачається за можливе, тому підстав для зміни обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає і строк його дії належить продовжити на шістдесят днів.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання ОСОБА_3 , посилаючись на те, що прокурором не доведені ризики на які він посилається, як на підставу для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першою статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Суд зазначає, що такими обставинами згідно ч. 3 ст. 199 КПК України є обставини: які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та інші обставини, які визначені у ст. 184 КПК України.

Згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2020 року строк обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжений до 12 липня 2020 року.

Вона мотивована тим, що продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Суд зазначає, що зважаючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі, він раніше судимий, а також у нього відсутні міцні соціальні зв`язки (місце роботи, навчання тощо), продовжує існувати ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування ОСОБА_5 від суду.

Суд зазначає, що з огляду на те, що обвинувачення ґрунтується на показах потерпілих, свідків, дані про особу ОСОБА_5 , а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі, обізнаний про місце проживання потерпілих, є можливість, що він з метою уникнення кримінальної відповідальності, буде здійснювати на них та свідків незаконний вплив для зміни ними показів,тобто продовжує існувати ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За викладених обставин, суд вважає, що запобігти більш м`якими запобіжними заходами установленим в судовому засіданні ризикам не вбачається за можливе.

Отже, запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, належить залишити без змін, продовживши дію обраного йому запобіжного заходу на шістдесят діб, тобто до 06 вересня 2020 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 184, 199, 331, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

запобіжний захід обраний ОСОБА_5 в вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Продовжити строк дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, тобто до 06 вересня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 10 липня 2020 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1