Справа № 487/1805/19
Провадження № 1-кс/487/4658/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2020 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчому судді ОСОБА_4 ,- ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001206 від 29.12.2018 року.
У судовому засіданні 17.07.2020 року скаржник ОСОБА_3 заявила відвід та направила до канцелярії суду письмову заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_4 на підставі ст.75 ч.1 п.4 КПК України.
В обґрунтування заявленого відводу скаржник зазначила, що слідчий суддя ОСОБА_4 безпідставно відмовила у її клопотанні про витребування з СВ СУ ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві та долучення до матеріалів скарги, матеріалів кримінального провадження №0001206 від 29.12.2018 року. з подальшим наданням їй для ознайомлення, тим самим, слідчий суддя не забезпечила змагальність сторін під час судового розгляду скарги.
Зазначені обставини, на думку ОСОБА_3 свідчать про упередженість та необ`єктивність слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді даної скарги.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду заяви була повідомлена.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.75 ч.1 п.4 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
Згідно ст.80 ч.2 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.75 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, та відповідно до ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути мотивованим.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо відводу, ОСОБА_3 фактично посилається на не згоду з рішенням слідчого судді ОСОБА_4 щодо відмови у задоволенні її клопотання про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0001206 від 29.12.2018 року, прийнятим з дотриманням положень ст..ст.221, 358 КПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
Однак поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.
Таким чином, суд вважає, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на обґрунтовані підстави, що зумовлюють його наявність.
Судом не встановлено, будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість або безсторонність слідчого судді до будь-кого з учасників провадження при розгляді скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001206 від 29.12.2018 року, а відтак суд вважає, що слідчий суддя ОСОБА_4 забезпечила відсутність будь-яких сумнівів у її безсторонності при розгляді скарги, таким чином заява про відвід є невмотивованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75,76, 80, 81, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчому судді ОСОБА_4 відмовити
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1