печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Києві провадження за клопотанням прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000506 від 03.09.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, про поновлення процесуальних строків та арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, в якому просить
поновити процесуальні строки для подання вказаного клопотання та накласти арешт на майно що вилучене в ході огляду місця події від 02.09.2020 у ОСОБА_4 , а саме на:

-автомобіль марки «Мазда» моделі «62», червоного кольору з державним
номерним знаком НОМЕР_1 , який було поміщено на територію майданчику для тримання тимчасово вилучених транспортних засобів;
-свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_2 , який було поміщено до сейф-пакету
№ 7149958, із забороною використовувати та розпоряджатися даними речовими доказами до прийняття законного рішення у кримінальному проваджені.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що відділом дізнання Печерського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000506 від 03.09.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України .
У ході досудового розслідування встановлено, що 02.09.2020 р. приблизно о 16 год. 50 хв. інспекторами взводу №2 роти №2 батальйону із забезпечення суроводження ДПП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був зупинений автомобіль марки "Мазда 626", д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки якого було виявлено, що дублююча таблиця номера кузова та номер кузова - відстуні (знищені кустарним способом).

Надалі, 02.09.2020 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено транспортний засіб марки «Мазда» моделі «626», червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який було поміщено на територію майданчику для тримання тимчасово вилучених транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 . Крім цього, було вилучено свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_3 яке видане на ім`я ОСОБА_7 .
Вказаний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію та ключ від замка запалювання були визнані речовим доказами у кримінальному провадженні.
03.09.2020 року процесуальним керівником у провадженні було підготовлено клопотання з додатками про арешт майна, тимчасово вилученого під час огляду місця події, яке було направлено на розгляд до суду.

08.12.2020 прокурором у кримінальному провадженні було отримано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду ОСОБА_8 , про повернення вказаного клопотання для усунення недоліків.

Прокурор зазначає, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, в результаті проведення судово-технічної експертизи №СЕ-19/111-20/44297-ТД від 15.09.2020 встановлено, що вилучене в ході огляду місця події від 02.09.2020 у ОСОБА_4 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого на ім`я ОСОБА_7 , автомобіль марки «Мазда 626» червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , відповідає за способами друку дійсним аналогічним бланкам свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, що перебувають в офіційному обігу. Ознак внесення змін до бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 шляхом підчистки, дописки, виправлення та додрукування не виявлено.

В результаті проведення трасологічної експертизи №СЕ-19/111-20/47506-ТР від 18.11.2020 встановлено, що у наданого на дослідженні транспортного засобу марки «Мазда», червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 ідентифікаційний номер кузова знищений кустарно, шляхом механічного видалення його маркувальних позначень за допомогою абразивних матеріалів.
Зазначає, що вилучене майно має значення речового доказу в кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також повного та неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, виникла необхідність у застосуванні одного із видів заходів забезпечення кримінального провадження арешту майна.
Прокурор в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд клопотання у її відсутність, клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_4 про місце день та час розгляду клопотання повідомлявся, не з`явився, слідчий суддя визнав можливим провести розгляд клопотання за його відсутності.
Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що відділом дізнання Печерського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000506 від 03.09.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст. 170 у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Постановою Інспектора відділу дізнання Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 від 04.09.2020 автомобіль марки «Мазда» моделі «62», червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_2 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Слідчим у вищевказаному клопотанні ініційовано питання про арешт майна як такого, що відповідає критеріям, визначеним ст. 170, ст. 98 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Між тим, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину ( п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання.
Слідчим суддею за результатами розгляду клопотання не встановлено достатніх та допустимих в розумінні ст. 86 КПК України доказів, які б підтверджували належність ОСОБА_4 вилученого під час огляду 02.09.2020 майна.
Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.09.2020 вже було відмовлено у задоволенні аналогічного клопотання прокурора ОСОБА_3 про накладання арешту на автомобіль марки «Мазда» моделі «62», червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_2 , які були вилучені 02.09.2020 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки в порушення п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, прокурором не надано документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. Але вказані недоліки прокурором не усунені.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Разом з тим прокурором до клопотання не долучено доказів отримання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.09.2020 про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків саме 08.12.2020, для поновлення строку повторного звернення з даним клопотанням.
Зважаючи на викладене, органом досудового розслідування не доведено та при розгляді клопотання не встановлено достатніх та беззаперечних доказів для безспірного висновку про наявність підстав, які б виправдовували доцільність «втручання державного органу у право на мирне володіння майном» у виді накладення арешту на вилучені під час огляду 02.09.2020 місця події за адресою: АДРЕСА_1 автомобіль марки «Мазда» моделі «62», червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_2 , також слідчим належним чином не обґрунтовано питання про поновлення процесуальних строків у даному клопотанні, на не надано доказів на підтвердження його пропуску, а відтак, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання.
Керуючись ст. ст. 98, 107, 167 ч.2, 170, 172,173, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000506 від 03.09.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, про поновлення процесуальних строків та арешт майна, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1