ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 704/16/16-к
провадження № 1-кп/691/133/20
УХВАЛА

13 серпня 2020 рокум. Городище

Колегія суддів Городищенського районного суду Черкаської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , запасного судді ОСОБА_4 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_5 , прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників (адвокатів) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 , за матеріалами кримінального провадження № 0000090, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 квітня 2014 року, про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.146, п.п. 3, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15, ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.146, ч.3 ст.15, ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.146 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.194, ч.3 ст.27, ч.3 ст.146, ч.3 ст.27, п.п. 3, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.255 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.146, ч.1 ст.255 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

в провадженні суду на розгляді перебувають матеріали кримінального провадження № 0000090 від 04.04.2014 року, за обвинувальним актом про вчинення ряду кримінальних правопорушень ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ..

13.08.2020 року через канцелярію суду, до початку судового засідання, надійшли клопотання від,

начальника першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою без можливості внесення застави обвинуваченому ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.194, ч.3 ст.27, ч.3 ст.146, ч.3 ст.27, п.п. 3, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.255 КК України, строком на 60 днів, в обґрунтування якого зазначає, що ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 22.08.2019 обвинуваченому ОСОБА_12 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком до 21.10.2019 із застосуванням спецзасобу електронного браслету, з можливістю відвідування закладів охорони здоров`я, з вилученням закордонного паспорту при наявності, та покладенням обов`язку з`являтися до суду за кожною вимогою. На вказане рішення процесуальним прокурором внесено апеляційну скаргу. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 14.11.2019 задоволено апеляційну скаргу прокурора та скасовано ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт стосовно ОСОБА_16 .. На підставі вказаної ухвали суду обвинуваченому ОСОБА_16 обрано запобіжний захід - тримання під вартою без можливості внесення застави. У подальшому ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області змінено запобіжний захід з тримання під вартою без можливості внесення застави на цілодобовий домашній арешт, який продовжено, зазначене рішення суду оскаржено в апеляційному порядку. Вважає, що такий запобіжний захід як тримання під вартою без можливості внесення застави це саме той запобіжний захід який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_12 .. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України оцінюючі та вивчаючи сукупність всіх обставин вина ОСОБА_12 підтверджується матеріалами кримінального провадження у повному обсязі. Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту. Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, необхідно приймати до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою. Європейський Суд з прав людини у справі «КТ. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_12 , та причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень свідчать матеріали кримінального провадження у їх сукупності, які зібрані під час досудового розслідування. Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, враховуючі тяжкість покарання за інкриміновані кримінальні правопорушення, а також враховуючи, що ОСОБА_12 вчинив особливо тяжкий злочин, міра покарання за вчинення якого відповідно до п. 3, 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК України передбачає позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, а також вчинив інший особливо тяжкий злочин, за вчинення якого відповідно до ч. 1 ст. 255 КК України передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, а також ряд тяжких кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства та судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_12 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватись від суду, незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжувати вчиняти злочини проти життя та здоров`я особи, у яких є достатні підстави його обвинувачувати, та може вчинити інші злочини. Крім того, вважає, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КК України просить право на визначення розміру застави не використовувати у даному випадку;

захисника (адвоката) ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_12 , про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання із здійсненням Прокуратурою Черкаської області контролю за виконанням особистого зобов`язання. В обґрунтування зазначає, що 18.06.2020 року ухвалою колегії суддів Городищенського районного суду Черкаської області обвинуваченому ОСОБА_12 продовжили запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 16.08.2020 року, включно, із застосуванням електронних засобів контролю, з можливістю відвідування закладів охорони здоров`я, з вилученням закордонного паспорту при наявності, та покладенням обов`язку з`являтися до суду за кожною вимогою. Вважає, що в зв`язку з відсутністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України та враховуючи стан здоров`я ОСОБА_12 , 1970 року народження, обвинуваченому необхідно змінити міру запобіжного заходу із цілодобового домашнього арешту на більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання. Ризики відповідно до ст.177 КПК України, відносно ОСОБА_12 в даному кримінальному провадженні взагалі відсутні на сьогоднішній час, так як: кримінальне провадження № 0000177 було внесене до ЄРДР 11.05.2017 року. Протягом строку досудового розслідування по вищезазначеному кримінальному провадженню до моменту обрання запобіжного заходу тримання під вартою - громадянин України, ОСОБА_12 , ніколи не переховувався від органів досудового розслідування та суду, проживав за 2-ма адресами своєї реєстрації (за якими здійснювалися обшуки під час досудового слідства), при потребі вільно пересувався по території України і повертався до місць своєї реєстрації та проживання, отримав біометричний паспорт для виїзду за кордон (в т.ч. особисто отримав довідку з НП України, здав відбитки пальців), лікувався у державному закладі, регулярно приходив отримувати орендну плату за приміщення, кожного дня з`являвся у місті своєї роботи. В зв`язку з тим, що досудове розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню рішенням Заступника начальника відділу СУ Головного управління НП в Черкаській області ОСОБА_17 було завершено 10 липня 2017 року. А отже зібрані, на думку сторони обвинувачення, всі докази: речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, проведені всі необхідні експертизи, допити свідків та інші процесуальні дії. Ризик, щодо вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_18 - не являється ризиком, так як громадянин ОСОБА_18 добропорядна людина, відповідальний батько та чоловік, не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи. Таким чином, характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_12 немає жодних підстав в даний час стверджувати, про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на запобігання яким спрямоване застосування запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Щодо обставин ст. 178 КПК України, які суд повинен оцінити при продовженні запобіжного заходу зазначимо, що аналізуючи обвинувальний акт від 17 липня 2017 року по кримінальному № 0000177 від 11.05.2017 року та інші матеріали справи, відносно обвинуваченого ОСОБА_12 зазначає: по-перше, у сторони обвинувачення відсутні вагомі докази, які б підтверджували причетність ОСОБА_18 до скоєних злочинів. В тому числі обвинувальний акт від 17.07.2017 року не містить жодного посилання на ті або інші докази, наявні в справі, які б ідентифікували та підтверджували причетність Мельника до скоєних злочинів; по-друге, ОСОБА_18 - раніше не був засудженим; по-третє, наявність у ОСОБА_18 міцних соціальних зв`язки: сім`я (дружина і діти), позитивні характеристики з місця роботи та від сусідів, гарна, не заплямована репутація; по-четверте, виконання та належне дотримання ОСОБА_12 всіх умов (обов`язків) застосованих запобіжних заходів в рамках даного кримінального провадження, таких як тримання під вартою, цілодобовий домашній арешт; по-п`яте, стан здоров`я ОСОБА_18 оцінюється як незадовільний. За час перебування під цілодобовим домашнім арештом із застосуванням електронних засобів контролю, ОСОБА_12 систематично лікувався, внаслідок чого 17 березня 2020 року отримав Довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (№434253 серії 12ААБ) з якої вбачається, що до 01 квітня 2021 року ОСОБА_12 встановлена друга група інвалідності. З отриманої, 17 березня 2020 року, ОСОБА_12 індивідуальної програми реабілітації інваліда вбачається, що він має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, до пересування, до трудової діяльності, а також повинен пройти реабілітаційні заходи ( в т. ч. стаціонарне лікування). 02 червня 2020 року ОСОБА_12 видали Пенсійне посвідчення, серії: НОМЕР_1 , з вказаним видом - по інвалідності 2 групи. Окрім того через погіршення стану здоров`я 16 червня 2020 ОСОБА_12 знову звертався за медичною допомогою. 31.07.2020 року ОСОБА_12 був госпіталізований у інфарктне відділення КНП КОР «Київський обласний кардіологічний диспансер», звідки був виписаний 07.08.2020 року. Станом на сьогодні, захист вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_12 , покладених на нього обов`язків, не буде порушувати права обвинуваченого та не буде суперечити постанові Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СOVID-19» від 11.03.2020 р. №211.

В судове засідання 13.08.2020 року, прибули прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисники (адвокати) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачені ОСОБА_10 (доставлений під вартою), ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ..

Потерпіла ОСОБА_19 , представник потерпілої ОСОБА_20 , не прибули до суду, є повідомлені належним чином, що підтверджено матеріалами судової справи, заяв (клопотань) на адресу суду на 13.08.2020 року не надходило. Разом з тим, в розпорядженні суду наявні попередньо надіслані клопотання, про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо можливості здійснення судового розгляду, з вирішення заявлених клопотань, у кримінальному провадженні № 0000090 від 04.04.2014 року, колегія суддів приходить до думки про проведення судового засідання, за відсутності потерпілої ОСОБА_19 , представника потерпілої ОСОБА_20 ..

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримуючи внесене клопотання, зазначила, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою до застосування щодо ОСОБА_12 запобіжного заходу, а саме, ризик впливу на свідків, ризик переховування від суду. Зазначає, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність, яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого діяння. В обґрунтування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, по - перше те, що ОСОБА_12 перебував у розшуку з 2015 року та лише за результатами оперативно (розшукових) дій 16.05.2017 був затриманий працівниками поліції на підставі ст.191 КПК України, тобто особа на протязі 1,5 року переховувалася від органів досудового розслідування, що дає підстави вважати, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_12 і в подальшому буде уникати кримінальної відповідальності; по-друге те, що враховуючи вагомість доказів причетності ОСОБА_12 зібраних у ході досудового розслідування до скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень, міру покарання, яка загрожує йому у разі визнання винуватим, свідчить про те, що він продовжить переховуватись від органу досудового розслідування та суду, в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, встановлено, що ОСОБА_12 достовірно знав, що йому у межах досудового розслідування кримінального провадження №0000090 оголошена підозра за ч.3 ст.27 ч.2 ст.194 КК України та про те, що Придніпровським районним судом м. Черкаси стосовно нього винесена ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказана обставина підтверджується безпосереднім клопотанням ОСОБА_12 ( АДРЕСА_1 ) до слідчого СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 , зареєстрованого 07.10.2015 щодо повернення тимчасово вилученого майна під час обшуку у домоволодінні останнього 06.08.2015. Також, заявою адвоката ОСОБА_22 - захисника ОСОБА_12 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження від 04.12.2015 та відміткою на ній, що з матеріалами досудового розслідування ознайомився адвокат ОСОБА_22 .. Вказані обставини в повному обсязі підтверджують той факт, що ОСОБА_12 достовірно було відомо те, що йому 10 листопада 2015 року була оголошена підозра ч.3 ст.27 ч.2 ст.194 КК України та що він перебував у розшуку. В обґрунтування ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України щодо незаконного впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів, покладається та обставина, що на цей час у межах судового розгляду кримінального провадження не допитані ні свідки, ні потерпілі, ні експерти. Крім того, встановлено, що двоє з співучасників вчинення вищевказаних кримінальних правопорушників оголошенні в розшук, а тому, перебуваючи на волі ОСОБА_12 може вплинути на них та їхні подальші покази у разі їхнього затримання. В обґрунтування ризику передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України щодо перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином покладається та обставина, що двоє з співучасників вчинення вищевказаних кримінальних правопорушників оголошенні в розшук, а тому, перебуваючи на свободі ОСОБА_12 може повідомити наявну йому інформацію, сприяти їхньому переховуванню. В обґрунтування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України щодо вчинення інших злочинів покладається та обставина, що ОСОБА_12 обвинувачується у створенні злочинної організації з метою викрадення та умисного вбивства журналіста та громадського активіста ОСОБА_23 04.04.2015, а також підпалу майна Приходьків 11.07.2015. Після організації викрадення та жорстокого вбивства журналіста та громадського діяча ОСОБА_23 у 2014 році на досягнутому не зупинився, а у липні 2015 року організував вчинення іншого тяжкого кримінального правопорушення, а саме замах на підпал майна ОСОБА_24 . Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, однак враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень та наявність ряду ризиків, передбачених ст.177 КПК України вважає, що саме такий запобіжний захід забезпечить належну поведінку обвинуваченому ОСОБА_12 .. Наполягаючи на задоволенні внесеного клопотання, прокурор заперечила щодо задоволення клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання, вказуючи, що відповідно до вимог КПК України зміна запобіжного заходу на більш м`який відбувається лише коли зменшилися ризики.

Прокурор ОСОБА_7 підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою без можливості внесення застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 , та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_12 , заперечив щодо клопотання прокурора та підтримав клопотання подане захисником, просив відмовити в клопотанні прокурора, зазначивши, що дана справа сфабрикована, перебуваючи під вартою втратив здоров`я, має групу інвалідності, потребує медичної підтримки, реабілітації. Вже майже рік знаходиться під домашнім арештом, постійне перебування вдома впливає на стан здоров`я. Потребує психологічного розвантаження. Просить змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт або особисте зобов`язання, та вказує, що такий запобіжний захід в лікуванні не обмежує. Щодо перебування у розшуку надавав документи неодноразово, що спростовує доводи прокурора. Ризики надумані.

Захисник ОСОБА_8 , заперечив щодо клопотання прокурора на зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою без можливості внесення застави та просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання, з підстав, що наведені в клопотанні. Вказує, що ОСОБА_12 з 30.05.2017 по 2019 рік перебував під вартою, а прокурор продовжує наводити одні і ті ж самі ризики, вказуючи, що на сьогодні вони не змінилися. Прокуратура не хоче слухати про стан здоров`я обвинуваченого, який погіршується, так, з медичної картки вбачається що ОСОБА_12 був госпіталізований до кардіовідділення, виписаний 07.08.2020 року, отримав висновок, де зазначено, що звертався до інституту серця, де потребує стаціонарного лікування для підтримання здоров`я. Прокурор цього не заперечує. Існує постанова суду де встановлено, що ОСОБА_12 було затримано неправомірно. Ризики надумані та не підтверджені. Прокурор не може довести жодного ризику. Просить клопотання про пом`якшення існуючого заходу забезпечення задовольнити, приєднати консультативний висновок.

Інші учасники підтримали думку захисту, клопотали відмовити у задоволенні клопотання прокурора, а клопотання захисту задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши учасників судового провадження та дослідивши клопотання щодо дії запобіжного заходу, приходить до таких висновків.

З метою забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого під час здійснення кримінального провадження до нього застосовуються запобіжні заходи у випадках та порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч.1, ч.2 ст.331 КПК України).

Загальноприйнятим є твердження про те, що в разі невиконання обов`язків, які покладалися на обвинуваченого під час застосування запобіжного заходу, його процесуальне становище має погіршитися шляхом застосування більш жорсткого запобіжного заходу. Перелік видів запобіжних заходів передбачений ст.176 КПК України та є вичерпний.

Колегія суддів, вирішуючи питання, за клопотаннями сторін, щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу, враховує, норми глави 18 КПК України, та положення ст.200 КПК України, про те, що прокурор має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обовязків, передбачених частиною пятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання, у клопотанні зазначаються обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу (1), існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати (2), як і положення ст.201 КПК України, яка передбачає, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обовязків, передбачених частиною пятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього судом, чи про зміну способу їх виконання.

На підставі системного аналізу норм КПК України, а саме, ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 194, 195 ч.6, колегія суддів приходить до висновку, що невиконання обов`язків, які покладалися на особу під час обрання домашнього арешту, є підставою застосування більш суворого запобіжного заходу, яким є тримання під вартою. Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який суттєво обмежує конституційне прав людини на свободу та особисту недоторканість. Будучи природним воно має бути забезпечене підвищеним захистом у сфері кримінального судочинства, а тому й може бути обмежене лише при дотриманні загальноприйнятих принципів виходячи із критеріїв розумності та об`єктивності.

Колегія суддів враховує, що прокурор не навела жодної обставини, яка б підтверджувала доцільність зміни запобіжного заходу обвинуваченому на тримання під вартою без можливості внесення застави, із запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, що діє на даний час відповідно до ухвали суду. Порушення чи невиконання обовязку, що покладався на обвинуваченого ОСОБА_12 під час обрання домашнього арешту, не встановлено. Ризики, які містилися в попередніх клопотаннях прокурора, щодо запобіжного заходу обвинуваченому, у вигляді тримання під вартою, та обґрунтовують клопотання, подане 13.08.2020 року, судом попередньо оцінені, прийнято рішення, за результатами розгляду. Обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, які існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які прокурор на той час не знав і не міг знати, як то передбачено ч.2 ст.200 КПК України, та є підставою до зміни обраного запобіжного заходу, прокурор не наводить та не доводить в суді, тому в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Метою застосування запобіжного заходу, за нормами ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На думку колегії суддів, ризики, які були враховані при прийняті рішень щодо заходу забезпечення кримінального провадження, стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 , продовжують існувати, не втратили своєї актуальності, як і те, що до закінчення дії попередньої ухвали щодо дії запобіжного заходу, у виді цілодобового домашнього арешту, до 16.08.2020 року, судовий розгляд кримінального провадження не можливо завершити з об`єктивних причин.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Колегія суддів враховує серйозність висунутої проти ОСОБА_12 підозри (обвинувачення), тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальних правопорушень, та дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, що ОСОБА_12 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітніх дітей, стійкі соціальні зв`язки, позитивну репутацію, незадовільний стан здоров`я, що підтверджено довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12ААБ №434253 від 17.03.2020 року, згідно якої з 17.03.2020 року ОСОБА_12 встановлена ІІ група інвалідності на строк до 01.04.2021 року, пенсійним посвідченням № від 02.06.2020 року Серія ААЛ №005119, направленням на екстрену госпіталізацію від 16.06.2020 року, індивідуальною програмою реабілітації інваліда №400 від 17.03.2020 року, медичною карткою стаціонарного хворого №1095, випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1095, а також ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні, та не вбачає, на даній стадії судового розгляду, підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, та приходить до висновку, про необхідність продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт буде недієвим та є всі підстави вважати, що ця міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 183, 195, 200, 201, 202, 331, 350, 369, 372, 376, 392 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

у задоволенні клопотань про зміну запобіжного заходу, відмовити.
Обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , продовжити запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, до 12.10.2020 року, включно, із застосуванням електронних засобів контролю, з можливістю відвідування закладів охорони здоров`я, з вилученням закордонного паспорту при наявності, та покладенням обов`язку з`являтися до суду за кожною вимогою.

Розяснити ОСОБА_12 про негайне прибуття до місця відбування визначеного судом запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , та те, що у разі невиконання кримінальних процесуальних обовязків, які покладаються на нього під час застосування неізоляційного запобіжного заходу, може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Розяснити ОСОБА_12 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право зявлятися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, повязаних із виконанням покладених на нього зобовязань.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_12 , захиснику (адвокату) ОСОБА_8 ..
Виконання ухвали покласти на Бориспільський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (вул. Сергія Камінського, 4, м. Бориспіль, Київська область, 08302).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде виготовлений 14.08.2020 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3