Справа № 361/8524/20
Провадження № 1-кс/361/2063/20
03 грудня 2020 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
Слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю підозрюваного ОСОБА_4
за участю захисника підозрюваного ОСОБА_5
03 грудня 2020 року старший слідчий Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання, з утримуванням підозрюваного в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, відносно підозрюваного:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження міста Гудаута, Грузії, громадянин Грузії, із середньою освітою, не працючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не депутат, не адвокат, не інвалід, одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимий.
Відповідно до клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що 27 листопада 2020 року, у невстановлений час та у невстановленому місці, у ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , виник спільний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів у сумі 180 430 гривень, належних потерпілому ОСОБА_9 , які знаходились у сумці чорного кольору, яка в свою чергу знаходилась у багажному відділення автомобіля потерпілого «Renault Megane Scenic» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , покинули місце вчинення кримінального правопорушення, де в подальшому на автомобілі марки «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_6 , поїхали у невідомому напрямку та в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми діями потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до сховища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
01 грудня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні прокурор підтримав колопотання у повному обсязі, з підстав зазначених у ньому та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотанні слідчого та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.
Під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Надані слідчому судді матеріали кримінального провадження на обґрунтування підозри ОСОБА_7 слідчий суддя вважає достатніми для висновку про причетність його до даного злочину, наведені докази на даній стадії кримінального провадження не оцінюються судом з точки зору їх належності та допустимості, достатності для встановлення вини.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування матеріали, що містяться в клопотанні, достатньою мірою підтверджують наявність в діях підозрюваного ОСОБА_7 ознак інкримінованого злочину.
Однак, як у самому клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_10 та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи викладене слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_7 , може бути застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 131,132,176-178, 193, 194, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 3, ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 2 місяці, тобто до 03 лютого 2021 року включно, без використання електронних засобів контролю.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Звільнити підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.
На виконання вимог частин четвертої-п`ятої статті 181 КПК України орган поліції за місцем проживання повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчого; працівники відділу поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого;
- цілодобово не відлучатися за межі місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 ., без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_9 та свідками у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_8 .
Ухвалу направити для негайного виконання до Деснянського УП ГУНП у м. Києві в частині контролю за дотриманням процесуальних обов`язків підозрюваним ОСОБА_7 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Броварську місцеву прокуратуру Київської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1