Справа № 307/1583/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1676/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
та його захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених , ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.162 КК України,

в с т а н о в и л а:
вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2019 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.162 КК України і призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на два роки; за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на три роки і два місяці.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на три роки і два місяці.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано покарання призначене вироком Тячівського районного суду від 25 жовтня 2016 року і за сукупністю вироків остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Визначено строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_9 рахувати з 7 листопада 2017 року.
Зараховано ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 8 червня 2017 року по 5 липня 2017 року у відбуту частину покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 у виді тримання під вартою без визначення розміру застави продовжено до вступу вироку в законну силу, але не довше ніж до 24-ї години 16 грудня 2019 року.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно з вироком суду 07.04.2017, близько 23-ї год., ОСОБА_9 , знаходячись на АДРЕСА_1 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, через незачинені двері, проник в підвальне приміщення будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 , звідки викрав чотири скляні банки тушонки із свинини, домашнього виробництва, ємністю 1 л., вартістю 80 грн. кожна, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 320 грн.
13.04.2017 р., близько 22-ї год., ОСОБА_9 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, через незачинені двері, знову незаконно проник в підвальне приміщення будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 звідки викрав дві скляні банки тушонки із свинини, домашнього виробництва, ємністю 0.5 л., вартістю 40 грн., на загальну суму 80 грн.
06.10.2017 р., близько 18-ї год., ОСОБА_9 , з метою крадіжки чужого майна, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом розбиття скла на вікні будинку АДРЕСА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_11 , проник в середину будинку, звідки викрав вісім кілограмів грецьких горіхів, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 240 грн.
05.11.2017 р., близько 01.40 год., ОСОБА_9 умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом пошкодження навісного замка на підсобному приміщенні, яке розташоване на території дворогосподарства АДРЕСА_4 , проник у середину та викрав звідти кутову шліфувальну машинку "Зеніт", моделі ЗУШ 125/950, вартістю 363.34 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 , матеріальну шкоду на вказану суму.
Не погоджуючись з зазначеним вироком, захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить оскаржуваний вирок змінити, зарахувавши ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 8 червня 2017 року до 5 липня 2017 року та з 7 листопада 2017 року до 17 грудня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та звільнити його з-під варти в залі суду.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що вирок суду є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, а також порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що судом не в достатній мірі було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини справи що пом`якшують покарання. Судом було порушено вимоги ч. 3 ст. 337 КК України.
Крім того, з апеляційною скаргою на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2019 року звернувся обвинувачений ОСОБА_9 , відповідно до якої просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з 8 червня 2017 року до 5 липня 2017 року та з 7 листопада 2017 року до 17 грудня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що судом не враховано істотні обставини справи та допущено погіршення його становище. Тобто існує невідповідність призначеного покарання фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку поданих апеляційних скарг, виступ прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів вважає, що при постановленні вироку стосовно ОСОБА_7 , суд першої інстанції цих вимог закону дотримався.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.162 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

На підтвердження встановлених фактичних обставин щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.162 КК України, суд першої інстанції обґрунтовано послався на показання потерпілого, свідків та письмові докази, надані стороною обвинувачення, які були досліджені судом.

Таким чином, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції в достатній мірі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази, дав належну оцінку сукупності доказів та обґрунтовано послався на них у вироку, як на докази доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Що стосується доводів апеляційних скарг захисника та обвинуваченого щодо зарахування строку попереднього ув`язнення, в ході перегляду вироку у вказаному кримінальному провадженні, такі знайшли своє підтвердження, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_9 судом першої інстанції призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, та зараховано строк попереднього ув`язнення з 08.06.2017 року по 05.07.2017 року у відбуту частину покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з вироком районного суду, обвинувачений ОСОБА_9 в суді першої інстанції свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав. Злочин вчинив під час дії іспитового строку.
Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про невідповідність призначеного судом ОСОБА_9 покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, на думку колегії суддів є необґрунтованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Вказуючи в апеляційних скаргах на те, що суд призначив ОСОБА_9 несправедливе покарання захисник та обвинувачений не наводять переконливих мотивів на їх обґрунтування.

Так, при призначенні ОСОБА_9 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.162 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який неодноразово судимий, обставини що пом`якшують покарання, та обрав покарання у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, що за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б мали наслідком скасування або зміну оскаржуваного вироку, апеляційним переглядом не встановлено.
Разом з тим оскільки інкримінований ОСОБА_9 злочин вчинений ним у період дії ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року №838-VIII, до такого у межах цього провадження на час дії вказаної редакції статті було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зарахувати останньому у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 08.06.2017 року по 05.07.2017 року та з 07.11.2017 року по 17.12.19 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З урахуванням того, що станом час розгляду справи судома апеляційної інстанції 28.01.2020 року обвинувачений відбув покарання призначене вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.10.2019 року вважати ОСОБА_9 таким, що відбув покарання повністю.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 задоволити частково.
Вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2019 року залишити без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 , у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 08.06.2017 року по 05.07.2017 року та з 07.11.2017 року по 17.12.19 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_13 вважати таким, що відбув покарання за даним вироком повністю.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4