Справа № 495/2548/20
Номер провадження 1-кс/495/1929/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю заявника - адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 ,
за участю слідчого ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , орган досудового розслідування: Білгород-Дністровський ВП ГУНП в Одеській області на повідомлення слідчого про підозру та на повідомлення слідчого про зміну раніше повідомленої підозри ( в порядку статті 303 КПК України), -
ВСТАНОВИВ:

До провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 підозрюваного, на повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри в кримінальному провадженні 0000703 від 24.04.2020.

Захисник свою скаргу мотивує тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 24.04.2020 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 від 15.07.2020 у кримінальному провадженні № 0000703 від 24.04.2020 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, не підтверджено достатніми доказами, не відповідає критерію обґрунтованості рішення у кримінальному провадженні, а, отже, має бути скасоване у порядку, встановленому ст.ст. 303-307 КПК України.

В якості підстав для задоволення скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 24.04.2020 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 від 15.07.2020 захисником наведені наступні обставини.

У матеріалах кримінального провадження № 0000703 від 24.04.2020 відсутні належні та достатні докази того, що ОСОБА_4 був обізнаний, тим більше достовірно знав про обставини виникнення, припинення відносин з приводу оренди, суборенди земельної ділянки кадастровий номер :02:019:0116.

ОСОБА_4 мав намір на оплатне набуття права власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:019:0228 площею 0,011 га, за адресою: АДРЕСА_1 , за ціною, що має бути визначена за результатами проведення експертної грошової оцінки, керуючись вищезазначеними приписами Земельного Кодексу України, пунктом 2 Рішення № 1165 від 05.07.2019, 10.07.2019 уклав договір із Затоківською селищною радою «Про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки».

12.07.2019 від імені ОСОБА_4 на виконання п. 3.1.1. Договору від 10.07.2019 внесено авансовий внесок в рахунок оплати ціни земельної ділянки кадастровий номер :02:019:0228 площею 0,011 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

Абзацом другим п. 8 ст. 128 Земельного Кодексу України встановлено, що сума авансового внеску зараховується до ціни продажу земельної ділянки. У разі відмови покупця від укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки сума авансового внеску не повертається.

Згідно із приписами п. 9 «Порядку здійснення розрахунків з розстроченням платежу за придбання земельної ділянки державної та комунальної власності», затвердженого постановою КМУ від 22 квітня 2009 р. № 381 авансові внески використовуються для фінансування робіт з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки.

Матеріали кримінального провадження № 0000703 від 24.04.2020 не містять достатніх доказів існування фактичних обставин, викладених у повідомлені про підозру ОСОБА_4 щодо існування наміру останнього на безоплатне придбання права власності на земельну ділянку загальною площею 0,011 га з кадастровим номером :02:019:0228, що перебуває у комунальній власності.

Стороною обвинувачення не здобуто будь-яких доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 Кримінального Кодексу України, а саме: участь підозрюваного у процесі внесення прізвища, ім`я, по-батькові, серії та номера паспорту громадянина України, інших відомостей до технічного паспорту на дачний будинок по АДРЕСА_1 .

Існування технічного паспорту на дачний будинок по АДРЕСА_1 , виготовленого невстановленими особами із зазначенням анкетних відомостей ОСОБА_4 за відсутності доказів обізнаності останнього про існування технічного паспорту, більше того, за відсутності доказів надання ОСОБА_4 анкетних відомостей цим невстановленим особам, свідчить про можливе неправомірне використання персональних даних ОСОБА_4 під час виготовлення технічного паспорту на дачний будинок по АДРЕСА_1 .

Органом досудового розслідування не здобуто достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 Кримінального Кодексу України, відтак, повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 в цій частині є необґрунтованими та в силу приписів ст. ст. 84, 91, 276, 277, 303, 307, 370 КПК України підлягають скасуванню.

Зібраними в ході досудового розслідування доказами спростовується факт участі ОСОБА_4 у реєстраційних діях, що відбулись 03.04.2019 о 15:22, а саме те, що останній, володіючи технічним паспортом на дачний будинок по АДРЕСА_1 , передав технічний паспорт на дачний будинок по АДРЕСА_1 із заявою про державну реєстрацію прав та обтяжень державному реєстратору КП «Будинок Юстиції» ОСОБА_7 в приміщені КП «Будинок Юстиції» за адресою: Білгород-Дністровський район, село Миколаївка, вулиця Центральна, 62.

Той факт, що ОСОБА_4 не приймав будь-якої участі у реєстраційних діях, які мали місце 03.04.2019 о 15:22, та помилковість у зв`язку із цим висновку сторони обвинувачення про достатність доказів, що свідчать про скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, підтверджено матеріалами кримінального провадження, зокрема, заявою про державну реєстрацію, що не містить підпису ОСОБА_4 та протоколом допиту ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 8 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції чинній станом на 2019 рік) державний реєстратор, уповноважена особа за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис.

Для перевірки та оцінки доказів, стороною захисту заявлено клопотання про допит державного реєстратора ОСОБА_7 за участі захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , для з`ясування обставин, що мають значення для даного кримінального провадження, в частині інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме:

- Відсутності особистого підпису ОСОБА_4 на заяві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Відсутності факту особистого подання ОСОБА_4 заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Відсутності факту особистого отримання ОСОБА_4 витягу у паперовому вигляді про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Можливого втручання інших осіб у процес державної реєстрації об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 з використанням доступу (електронного ключа) державного реєстратора ОСОБА_7 ;

- Можливості здійснення представництва від імені ОСОБА_4 під час державної реєстрації об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Стороною обвинувачення задоволено клопотання сторони захисту про допит свідка, однак так і не проведено вказану слідчу дію, відтак, не здобуто доказів, що спростовують обставини відсутності участі ОСОБА_4 у державній реєстрації об`єкту нерухомого майна та відомостей, викладених у протоколі допиту ОСОБА_4 .

Відтак, захисник дійшов висновку, про те, що матеріали реєстраційної справи є єдиними належними та допустимими доказами фактичних обставин кримінального провадження № 0000703 від 24.04.2020, що доводять відсутність участі ОСОБА_4 у процесі здійснення державної реєстрації об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

Саме по собі існування державної реєстрації на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 із зазначенням ОСОБА_4 у якості власника цього майна, без безпосередньої участі останнього у процесі державної реєстрації цього майна свідчить про можливе неправомірне використання персональних даних ОСОБА_4 під час державної реєстрації об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

Органом досудового розслідування не здобуто достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального Кодексу України, відтак, повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 в цій частині є необґрунтованими та в силу приписів ст. ст. 84, 91, 276, 277, 303, 307, 370 КПК України підлягають скасуванню.

Стороною обвинувачення не здобуто будь-яких доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 Кримінального Кодексу України, а саме: участі підозрюваного у внесені відомостей про прізвище, ім`я, по-батькові, серію та номер паспорту громадянина України, інших відомостей до технічного паспорту на громадський будинок магазину по АДРЕСА_1 .

Саме по собі, існування технічного паспорту на громадський будинок магазину по АДРЕСА_1 , виготовленого невстановленими особами із зазначенням анкетних відомостей ОСОБА_4 за відсутності доказів обізнаності останнього про існування такого технічного паспорту, тим більше, за відсутності доказів надання ОСОБА_4 анкетних відомостей цим невстановленим особам, свідчить про можливе неправомірне використання персональних даних ОСОБА_4 під час виготовлення технічного паспорту на громадський будинок по АДРЕСА_1 .

Відтак, органом досудового розслідування не здобуто достатніх доказів для повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 Кримінального Кодексу України, отже рішення сторони обвинувачення в цій частині є необґрунтованими та в силу приписів ст. ст. 84, 91, 276, 277, 303, 307, 370 КПК України підлягає скасуванню.

Зібраними в ході досудового розслідування доказами спростовується факт участі ОСОБА_4 у реєстраційних діях, що відбулись 16.04.2019 о 09:32, а саме те, що останній, володіючи технічним паспортом на громадський будинок магазину з господарськими спорудами (допоміжними) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 від 10.04.2019, передав вищезазначений технічний паспорт із заявою про державну реєстрацію прав та обтяжень державному реєстратору КП «Будинок Юстиції» ОСОБА_8 в приміщені КП «Будинок Юстиції» за адресою: Білгород-Дністровський район, село Миколаївка, вулиця Центральна, 62.

Той факт, що ОСОБА_4 не приймав участь у реєстраційних діях, які мали місце 16.04.2019 о 09:32, та помилковість у зв`язку із цим висновку сторони обвинувачення про достатність доказів, що свідчать про скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України підтверджено матеріалами кримінального провадження, зокрема, заявою про державну реєстрацію, що не містить підпису ОСОБА_4 .

Натомість, Відповідно до п. 8 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції чинній станом на 2019 рік) державний реєстратор, уповноважена особа за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис.

Існування державної реєстрації на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 із зазначенням ОСОБА_4 у якості власника цього майна без безпосередньої участі останнього у процесі державної реєстрації цього майна свідчить про можливе неправомірне використання персональних даних ОСОБА_4 під час державної реєстрації об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

Органом досудового розслідування не здобуто достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального Кодексу України, відтак, повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 в цій частині є необґрунтованими та в силу приписів ст. ст. 84, 91, 276, 277, 303, 307, 370 КПК України підлягають скасуванню.

Стороною обвинувачення не здобуто достатніх доказів існування повторної злочинної змови ОСОБА_4 із невстановленими досудовим слідством особами щодо пособництва у підробленні офіційного документу технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами будівлі магазину по АДРЕСА_1 , а саме повторного надання (повідомлення) невстановленій особі неправдивих відомостей, які необхідно зазначити при підробленні документа технічного паспорту, а саме: прізвища, ім`я, по-батькові, серії та номеру свого паспорту громадянина України, адреси громадського будинку магазину, основних відомостей та характеристик неіснуючого об`єкту нерухомого майна.

У матеріалах кримінального провадження не міститься доказів надання ОСОБА_4 відомостей для подальшого їх зазначення (використання) для виготовлення технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами будівлі магазину; отримання цього технічного паспорту; обізнаності про існування будь-яких документів, що стосуються громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами будівлі магазину по АДРЕСА_1 , що виключає обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєні повторного пособництва у підроблені офіційного документу.

Існування технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 , виготовленого невстановленими особами із зазначенням анкетних відомостей ОСОБА_4 за відсутності доказів обізнаності останнього про існування технічного паспорту, більше того, за відсутності доказів надання ОСОБА_4 анкетних відомостей цим невстановленим особам, свідчить про можливе неправомірне використання персональних даних ОСОБА_4 під час виготовлення технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

Отже, на переконання сторони захисту органом досудового розслідування не здобуто достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 Кримінального Кодексу України, відтак, повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 в цій частині є необґрунтованими та в силу приписів ст. ст. 84, 91, 276, 277, 303, 307, 370 КПК України та підлягають скасуванню.

Зібраними в ході досудового розслідування доказами спростовується факт участі ОСОБА_4 у реєстраційних діях, що відбулись 19.09.2019 о 15:54, а саме те, що останній володіючи технічним паспортом на громадський будинок з господарськими спорудами (допоміжними) будівлями та спорудами будівлі магазину по АДРЕСА_1 від 19.09.2019, передав вказаний технічний паспорт із заявою про державну реєстрацію прав та обтяжень державному реєстратору КП «Агенція реєстраційних послуг» ОСОБА_9 в приміщені КП «Агенція реєстраційних послуг» за адресою: м.Одеса, проспект Адміральський, будинок 33 «а», офіс 502.

Той факт, що ОСОБА_4 не приймав будь-якої участі у реєстраційних діях, що мали місце 19.09.2019 о 15:30, та помилковість у зв`язку із цим висновку сторони обвинувачення про достатність доказів, що свідчать про скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України доведено матеріалами кримінального провадження заявою про державну реєстрацію, що не містить підпису ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 8 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції чинній станом на 2019 рік) державний реєстратор, уповноважена особа за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис.

Стороною обвинувачення задоволено клопотання сторони захисту про допит свідка, однак так і не проведено вказану слідчу дію, відтак, не здобуто доказів, що спростовують обставини відсутності участі ОСОБА_4 у державній реєстрації об`єкту нерухомого майна та відомостей, викладених у протоколі допиту ОСОБА_4 , отже, матеріали реєстраційної справи є єдиними належним та допустимим доказом фактичних обставин кримінального провадження № 0000703 від 24.04.2020, що доводять відсутність участі ОСОБА_4 у державній реєстрації об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

Саме по собі, існування державної реєстрації на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 із зазначенням ОСОБА_4 у якості власника цього майна, без безпосередньої участі останнього у процесі державної реєстрації цього майна свідчить про можливе неправомірне використання персональних даних ОСОБА_4 під час державної реєстрації об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

Отже, органом досудового розслідування не здобуто достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального Кодексу України, відтак, повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 в цій частині є необґрунтованими та в силу приписів ст. ст. 84, 91, 276, 277, 303, 307, 370 КПК України підлягають скасуванню.

Органом досудового розслідування не здобуто достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального Кодексу України, відтак, повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 в цій частині є необґрунтованими та в силу приписів ст. ст. 84, 91, 276, 277, 303, 307, 370 КПК України підлягають скасуванню.

Зібраними в ході досудового розслідування доказами підтверджується участь ОСОБА_4 у реєстраційних діях, що відбулись 02.07.2019 о 09:37 під час державної реєстрації договору оренди земельної ділянки площею 0,0110, кадастровий номер :02:019:0228, за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 також підтверджується фактична обставина укладення із Затоківською селищною радою договору оренди земельної ділянки площею 0,0110, кадастровий номер :02:019:0228, за адресою: АДРЕСА_1 , однак спростовується обставина передачі державному реєстратору технічного паспорту на громадський будинок магазину з господарськими спорудами (допоміжними) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 від 01.07.2019.

Органом досудового розслідування не здобуто доказів того, що ОСОБА_4 , володіючи технічним паспортом на громадський будинок магазину з господарськими спорудами (допоміжними) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 від 02.07.2019, передав вищезазначений технічний паспорт в приміщенні Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (вул. Приморська, 44, смт Затока, м.Білгород-Дністровський, Одеська область) для здійснення державної реєстрації договору оренди від 01.07.2019.

Відсутність доказів передачі ОСОБА_4 технічного паспорту під час укладення договору оренди від 01.07.2019 та помилковість у зв`язку із цим висновку сторони обвинувачення про достатність доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України підтверджується змістом договору оренди від 01.07.2019, у тексті якого відсутнє посилання на технічні характеристики громадського будинку магазину з господарськими спорудами (допоміжними) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Фактичні обставини, викладені у протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_4 є достовірними та такими, що підтверджуються зібраними під час здійснення досудового розслідування письмовими доказами договором оренди від 01.07.2019.

Органом досудового розслідування не здобуто достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального Кодексу України, відтак, повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 в цій частині є необґрунтованими та в силу приписів ст. ст. 84, 91, 276, 277, 303, 307, 370 КПК України підлягають скасуванню.

Щодо відсутності достатніх доказів для повідомлення про підозру та зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України стороною захисту наведено наступні підстави.

Розмір шкоди інтересам Держави, помилково визначений стороною обвинувачення на підставі висновку експерта від 26.06.2020 судової оціночно-земельної експертизи, проведеної у кримінальному провадженні № 0000703 від 24.04.2020, за переконанням сторони обвинувачення складає 307 132, 42 гривень.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); вид і розмір шкоди; обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження; обставини, які можуть вказувати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України експертиза проводиться у обов`язковому порядку у випадку визначення розміру матеріальних збитків (шкоди), якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням. стороною обвинувачення на вирішення експерту не поставлено питань з визначення розміру матеріальної шкоди (збитків), що у силу імперативних приписів ст. ст. 91, 242 КПК України, ч. 3 ст. 191 КК України є обов`язком слідчого та/або прокурора у кримінальному провадженні, відтак, не залучено експерта для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, зокрема, що стосується визначення розміру матеріальних збитків (шкоди).

В свою чергу висновком експерта № 20-4154 від 31.08.2020 судово-економічної експертизи, проведеної за клопотанням захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000703 від 24.04.2020 встановлено, що:

- за наданими матеріалами кримінального провадження № 0000703 від 24.04.2020, виділеного з матеріалів кримінального провадження № 0002263 від 29.08.2019, матеріальна шкода (збитки), у сумі 307 132, 42 гривень, що спричинена інтересам Держави та/або територіальній громаді Затоківської селищної ради ОСОБА_4 укладенням договору оренди земельної ділянки площею 0,0110, кадастровий номер: :02:019:0228, за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на 49 років та/або укладенням договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки від 10.07.2019, документально та нормативно не підтверджується.

- матеріальна шкода (збитки), ніби-то, спричинена інтересам Держави та/або територіальній громаді Затоківської селищної ради ОСОБА_4 , укладенням договору оренди земельної ділянки площею 0,0110, кадастровий номер: :02:019:0228, за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на 49 років та/або укладенням договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки від 10.07.2019 за матеріалами кримінального провадження № 0000703 від 24.04.2020, виділеного з матеріалів кримінального провадження № 0002263 від 29.08.2019, не підтверджується.

Відтак, стороною захисту здобуто достатні, належні та допустимі докази у кримінальному провадженні № 0000703 від 24.04.2020, що спростовують висновки сторони обвинувачення, викладені у повідомлені про підозру та повідомлені про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 щодо спричинення будь-яких збитків діями ОСОБА_4 а отже, повністю нівелюють підстави для повідомлення підозри останній у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190.

Отже, органом досудового розслідування не здобуто достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 Кримінального Кодексу України, відтак, повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 в цій частині є необґрунтованими та в силу приписів ст. ст. 84, 91, 276, 277, 303, 307, 370 КПК України підлягають скасуванню.

В судовому засіданні захисник скаргу підтримав, з мотивів у ній наведеним та просив скасувати як повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 24.04.2020 року, так і зміну до раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 від 15.07.2020 року.

Слідчий та прокурор заперечували щодо задоволення скарги, зазначив, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 24.04.2020 року, як і зміна до раніше повідомленої підозри від 15.07.2020 року, здійснені за наявності достатніх доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим вважає, що повідомлення про підозру є обґрунтованими.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо розгляду скарги на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, у зв`язку із тим, що чинним КПК України не передбачено оскарження повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

Прокурор у судовому засіданні наполягав на тому, що для визначення наявності та розміру збитків у кримінальному провадженні № 0000703 від 24.04.2020 не потрібно проведення судової економічної експертизи.

Суд, заслухавши захисника, слідчого та прокурора, дослідивши матеріали скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про задоволення скарги, виходячи із наступного.
Як вбачається з матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження, Білгород-Дністровський ВП ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000703 від 24.04.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 Кримінального Кодексу України.

24.04.2020 у кримінальному провадженні № 0000703 від 24.04.2020 слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУ НП в Одеській області за погодженням із прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190 Кримінального Кодексу України.

15.07.2020 слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУ НП в Одеській області за погодженням із прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 Кримінального Кодексу України.

22.07.2020 слідчим прийнято рішення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000703 від 24.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 та ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, та достатність зібраних доказів для складання обвинувального акту.

В ході судового розгляду встановлено, що на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 слідчий посилається на достатність зібраних у кримінальному провадженні доказів.

У судове засідання слідчий надав всі наявні матеріали кримінального провадження № 0000703 від 24.04.2020, отримані органом досудового розслідування та відкриті у порядку ст. 290 КПК України.

Проаналізувавши надані слідчим та захисником матеріали, зокрема, копії договору оренди від 01.07.2019, рішення Затоківської селищної ради № 1165 від 05.07.2019, договору № 31 про оплату авансового внеску від 10.07.2019, доказів оплати авансового внеску у розмірі 11 914 грн 10 коп., висновку експерта ОНДІСЕ № 20-4154 від 31.08.2020, слідчий суддя дійшов висновку, що вони не містять достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 Кримінального Кодексу України, та спростовують відомості, викладені у повідомлені про підозру від 24.04.2020 та повідомлені про зміну раніше повідомленої підозри від 15.07.2020.

Зокрема, у наданих слідчому судді матеріалах, в тому числі в повідомленні про підозру та повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри, не міститься об`єктивних даних на підтвердження обізнаності ОСОБА_4 про існування права оренди, суборенди третіх осіб на земельну ділянку кадастровий номер :02:019:0116, а також подальше припинення такого права.

При цьому, укладення 10.07.2019 підозрюваним договору із Затоківською селищною радою «Про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки» та внесення 12.07.2020 авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки кадастровий :02:019:0228 спростовує висновки досудового розслідування, що містяться в повідомлені про підозру та повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри щодо існування наміру підозрюваного ОСОБА_4 на безоплатне придбання права власності на земельну ділянку загальною площею 0,011 га з кадастровим номером :02:019:0228, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади Затоківської селищної ради.

Слідчим суддею встановлено, що за текстом повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 підозрюється у пособництві в підробленні документів технічних паспортів на об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри має містити, встановлені органом досудового розслідування обставини пособництва ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, Кримінального Кодексу України.

В той же час, слідчим суддею встановлено, що матеріали кримінального провадження № 0000703 від 24.04.2020 на момент повідомлення про підозру, зміни повідомлення про підозру, завершення досудового розслідування не містили оригіналів технічних паспортів на дачний будинок по АДРЕСА_1 ; на громадський будинок магазину з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ; на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами будівлі магазину по АДРЕСА_1 , які за версією досудового розслідування є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 Кримінального Кодексу України та є підробленими офіційними документами.

Органом досудового розслідування не встановлено ані осіб, що виготовили вищезазначені технічні паспорти, ані час та місце виготовлення технічних паспортів.

Матеріали досудового розслідування, в цілому, не містять доказів (показань, речових доказів, документів, висновків експертів), на підставі яких слідчий суддя може встановити наявність фактичних даних, що є достатніми для повідомлення про підозру ОСОБА_4 у пособництві виготовлення технічного паспорту шляхом надання неправдивих відомостей анкетних (персональних) даних, технічних характеристик об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 невстановленим особам.

Слідчому судді не надано належних доказів існування технічних паспортів на дачний будинок по АДРЕСА_1 ; на громадський будинок магазину з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ; на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами будівлі магазину по АДРЕСА_1 .

Вимогами ч. 3 ст. 99 КПК України встановлено, що сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Слідчий суддя дійшов висновку, що сторона обвинувачення, як на момент повідомлення про підозру, так і після завершення досудового розслідування, за відсутності підроблених документів технічних паспортів на об`єкт нерухомого майна у матеріалах кримінального провадження позбавлена можливості довести фактичні обставини існування предмету кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 Кримінального Кодексу України, тим більше, сторона обвинувачення позбавлена можливості довести фактичні обставини пособництва ОСОБА_4 невстановленим досудовим розслідуванням особам у підробленні офіційних документів існування, яких не доведено матеріалами наданими слідчому судді.

Відсутність оригіналів документів (технічних паспортів) позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитись в існуванні документів створених матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (ч. 1 ст. 99 КПК України).

Слідчим суддею, також враховано той факт, що в матеріалах кримінального провадження були відсутні оригінали технічних паспортів, як на момент повідомлення про підозру, так і на момент завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування сторонам кримінального провадження у порядку встановленому ст. 290 КПК України.

В той же час, слідчий суддя погоджується з доводами скаржника, що існування технічного паспорту (за матеріалами кримінального провадження копії технічного паспорту) на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 , виготовленого невстановленими особами із зазначенням анкетних відомостей підозрюваного ОСОБА_4 є недостатнім доказом для повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 Кримінального Кодексу України.

Враховуючи завершення досудового розслідування у кримінальному № 0000703 від 24.04.2020 та відсутність можливості у сторони обвинувачення отримувати нові докази у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про недостатність доказів, здобутих органом досудового розслідування, для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України.

Дослідивши, надані стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження № 0000703 від 24.04.2020, слідчим суддею встановлено відсутність у наданих матеріалах заяв про державну реєстрацію речових прав із підписом ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 8 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції чинній станом на 2019 рік), державний реєстратор, уповноважена особа за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис.

За відсутності підпису ОСОБА_4 у заяві про державну реєстрацію, участь останнього у процесі державної реєстрації нерухомого майна має бути підтверджена іншими достатніми доказами для підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що матеріали кримінального провадження не містять інших доказів участі ОСОБА_4 зокрема протоколів допиту осіб, які здійснили державні реєстрації об`єктів нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

В той же час, прокурором задоволено клопотання сторони захисту про допит осіб, що здійснили державні реєстрації, для з`ясування обставин, що мають значення для даного кримінального провадження, однак допиту осіб, що здійснили державні реєстрації об`єктів нерухомого майна по АДРЕСА_1 не проведено.

Відтак, слідчий суддя погоджується з висновками сторони захисту, про те, що матеріалами кримінального провадження № 0000703 від 24.04.2020, спростовано висновки, викладені у повідомлені про підозру та повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри щодо участі ОСОБА_4 у процесі здійснення 03.04.2019, 16.04.2019, 19.09.2019 державних реєстрацій об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчим суддею встановлено, що матеріали кримінального провадження не містять доказів на підтвердження обставин, того що ОСОБА_4 , володіючи технічним паспортом від 02.07.2019, передав останній в приміщенні Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області для здійснення державної реєстрації договору оренди від 01.07.2019.

Слідчим суддею досліджено договір оренди земельної ділянки від 01.07.2019 та не встановлено у тексті договору будь-яких посилань на технічні характеристики громадського будинку магазину з господарськими спорудами (допоміжними) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Частина перша статті 91 Кримінального процесуального кодексу України визначає, що у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягає доказуванню, зокрема, розмір шкоди.

Слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення на вирішення експерту не поставлено питань про визначення розміру матеріальної шкоди (збитків), а слідчий обмежився питанням ринкової вартості земельної ділянки, кадастровий номер: :02:019:0228, станом на 01.07.2019, що свідчить про відсутність в матеріалах кримінального провадження належних доказів на підтвердження наявності шкоди та її розміру.

Так, приписами статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена стаття Основного Закону зобов`язує посадових осіб органів державної влади, якими є і слідчий, і прокурор, неухильно додержуватись норм та правил, які регламентують їх поведінку у визначеній законом ситуації.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 242 Кримінального процесуального кодексу України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

У судовому засіданні представник Затоківської селищної ради надав документи, що спростовують твердження сторони обвинувачення про те, що Потерпілий Затоківська селищна рада зазнала матеріальної шкоди (збитків) у зв`язку з діями підозрюваного, в тому числі щодо укладення договору оренди земельної ділянки.

Враховуючи те, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про визначення Потерпілим розміру матеріальних збитків, останнім не надано документу, що підтверджує розмір шкоди, однак у судовому засіданні Потерпілим надано документ про відсутність заподіяної шкоди (збитків) слідчий або прокурор в силу прямих приписів пункту 6 частини 2 статті 242 КПК України зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків.

Згідно частини 1 статті 69 цього ж Кодексу експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

За змістом статті 10 Закону України «Про судову експертизу» судовими експертами є особи, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.

У відповідності до пп. 1.2.3. пункту 1.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), одним із видів експертизи є економічна, об`єктом дослідження якої є бухгалтерський та податковий облік; фінансово-господарська діяльність; фінансово-кредитні операцій. Згідно пп. 1.1. Розділу ІІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених вказаним Наказом Міністерства юстиції України, основними завданнями експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності є визначення: документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів, періоду і місця їх утворення; документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, у тому числі грошових, основних засобів, надання послуг; документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів, цінних паперів тощо.

Таким чином, як вбачається з викладених вище законодавчо унормованих положень, законом прямо встановлений обов`язок для слідчого або прокурора залучати кваліфікованого судового експерта в галузі економіки для проведення судової економічної експертизи, за результатами якої визначається розмір матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.

При цьому, в силу статті 19 Конституції України та статті 242 Кримінального процесуального кодексу України слідчий (прокурор) не має права керуватися власним розсудом щодо необхідності звернення до судового експерта у відповідній галузі з метою проведення експертизи, адже законом чітко врегульована процесуальна поведінка сторони обвинувачення в даному випадку. Положення статті 242 Кримінального процесуального кодексу України є безальтернативними.

Як вбачається з матеріалів справи, стороною обвинувачення інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України. В свою чергу, відповідно до усталеної судової практики у зв`язку з вчиненням такого роду злочину для власника майна виникають наслідки у вигляді тільки реальної майнової шкоди, прямих майнових збитків. Іншими словами, об`єктивна сторона злочину за статтею 190 Кримінального кодексу України передбачає настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди (збитків). Відсутність збитків (майнової шкоди), як і недоведеність наявності таких збитків, виключає можливість притягнення особи до відповідальності за вказаною статтею кримінального закону.

В той же час, в даному кримінальному провадженні сторона обвинувачення не зверталась до судового експерта в галузі економіки для проведенням останнім судової економічної експертизи, як це передбачено пунктом 6 частини 2 статті 242 Кримінального процесуального кодексу України. При цьому, в силу приписів п. 6.2. Розділу ІІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), оціночно-земельна експертиза не є тією експертизою, яка призначається для встановлення розміру матеріальних збитків, заподіяних злочином.

Ототожнення стороною обвинувачення висновку інженерно-технічної експертизи до яких віднесено судову оціночно-земельну експертизу (підпункт 6.2.), основним завданням якої є: експертна грошова оцінка земельних ділянок; експертна грошова оцінка прав на земельні ділянки; визначення відповідності виконаної оцінки земельної ділянки або прав на неї вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам з економічною категорією, якою є матеріальна шкода (збитки), спричинена інтересам Держави (за текстом повідомлення про підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри) є помилковим.

Розрахунки розміру шкоди без залучення судового експерта економіста, без оцінки первинної бухгалтерської документації Затоківської селищної ради призвело до ототожнення категорії збитків у кримінальному провадженні із технічною категорією вартість земельної ділянки.

В пункті 3 частини 1 статті 91 Кримінального процесуального кодексу України унормовано, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 420/1667/18 дійшла до висновку про те, що обов`язкове залучення експерта для проведення експертизи необхідне за наявності двох підстав: по-перше, коли характер об`єктивних обставин, які мають значення для кримінального провадження, неможливо достовірно встановити без залучення особи, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями (що є загальною підставою проведення експертизи в кримінальному провадженні, передбаченою ч. 1 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII); по-друге, коли мають місце обставини, передбачені ч. 2 цієї норми.

Імперативність п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII щодо призначення експертизи у кожному кримінальному провадженні для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, має обмежений характер, оскільки не стосується тих випадків, коли предметом злочину є гроші або інші цінні папери, що мають грошовий еквівалент, а також коли розмір матеріальних збитків, шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, а достатньо загальновідомих та загальнодоступних знань, проведення простих арифметичних розрахунків для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування.

У решті випадків сторона обвинувачення на стадії досудового розслідування зобов`язана незалежно від наявності інших доказів, за допомогою яких можливо встановити розмір матеріальних збитків, звернутися до слідчого судді з клопотанням про залучення експерта (а в редакції Закону № 187-IX - залучити експерта).

З урахуванням позиції ККС ВС у справі № 420/1667/18 щодо обов`язковості призначення експертизи у кожному кримінальному провадженні для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, суд погоджується із доводами сторони захисту щодо обов`язкового проведення судової економічної експертизи для вирішення питань наявності та розміру матеріальних збитків (шкоди) заподіяних ОСОБА_4 .

За клопотанням сторони захисту у кримінальному провадженні № 0000703 від 24.04.2020 експертом ОНДІСЕ проведено судову економічну експертизу з питань визначення розміру та наявності шкоди, що спричинена діями підозрюваного.

Висновком експерта ОНДІСЕ № 20-4154 від 31.08.2020 судово-економічної експертизи, проведеної за клопотанням захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000703 від 24.04.2020 встановлено, що:

- за наданими матеріалами кримінального провадження № 0000703 від 24.04.2020, виділеного з матеріалів кримінального провадження № 0002263 від 29.08.2019, матеріальна шкода (збитки) у сумі 307 132, 42 гривень, що спричинена інтересам Держави та/або територіальній громаді Затоківської селищної ради ОСОБА_4 укладенням договору оренди земельної ділянки площею 0,0110, кадастровий номер: :02:019:0228, за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на 49 років та/або укладенням договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки від 10.07.2019, документально та нормативно не підтверджується.
- матеріальна шкода (збитки) нібито спричинена інтересам Держави та/або територіальній громаді Затоківської селищної ради ОСОБА_4 укладенням договору оренди земельної ділянки площею 0,0110, кадастровий номер: :02:019:0228, за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на 49 років та/або укладенням договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки від 10.07.2019 за матеріалами кримінального провадження № 0000703 від 24.04.2020, виділеного з матеріалів кримінального провадження № 0002263 від 29.08.2019, не підтверджується.

Відтак, докази, надані стороною захисту, спростовують висновки сторони обвинувачення в частині повідомлення про підозру та повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 щодо спричинення збитків та наявності достатніх доказів для повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя критично ставиться до доводів прокурора про достатність проведення судової оціночної експертизи з визначення ринкової вартості земельної ділянки для визначення розміру матеріальної шкоди (збитків) у кримінальному провадженні, оскільки висновок експерта від 26.06.2020 судової оціночно-земельної експертизи встановлює лише ринкову вартість земельної ділянки :02:019:0228 площею 0,011 га, за адресою: АДРЕСА_1 та не встановлює розмір матеріальної шкоди (збитків), що є в силу імперативних приписів ст. ст. 91, 242 КПК України, обов`язковим та відбувається шляхом проведення судової економічної експертизи, на вирішення якої ставиться питання щодо підтвердження або спростування висновків (нормативного обґрунтування) наявності та розміру матеріальних збитків (шкоди) у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, також приймає до уваги той факт, що висновок експерта від 25.06.2020 судової оціночно-земельної експертизи був досліджений та прийнятий до уваги судовим експертом ОНДІСЕ під час надання висновку експерта № 20-4154 від 31.08.2020 судово-економічної експертизи, яким встановлено відсутність матеріальної шкоди (збитків), нанесених діями ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор підтвердив відсутність матеріальної шкоди (збитків), спричиненої інтересам Держави ОСОБА_4 укладенням договору оренди земельної ділянки площею 0,0110, кадастровий номер: :02:019:0228, за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на 49 років.

Прокурор не надав відповіді та заперечень на фактичні обставини, встановлені у судовому засіданні та доведені достатніми доказами сторони захисту з існування оплатного користування земельною ділянкою на підставі договору оренди ОСОБА_4 із Затоківською селищною радою та існуванням наміру на оплатне набуття права власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:019:0228 площею 0,011 га, за адресою: АДРЕСА_1 за ціною, що має бути визначена за результатами проведення експертної грошової оцінки без участі підозрюваного.

Прокурор у судовому засіданні заперечував факт обізнаності про існування рішення Затоківської селищної ради № 1165 від 05.07.2019 та укладення ОСОБА_4 договору від 10.07.2019 із Затоківською селищною радою «Про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки». Також прокурор повідомив, що не обізнаний про те, що 12.07.2019 від імені ОСОБА_4 на виконання п. 3.1.1. Договору від 10.07.2019 внесено авансовий внесок в рахунок оплати ціни земельної ділянки кадастровий номер :02:019:0228 площею 0,011 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи прокурора з приводу неможливості оскарження повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 15.07.2020 в силу приписів п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України та оскарження раніше спливу двох місяців з моменту повідомлення ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до приписів ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 КПК України.

Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри не є окремим (новим) повідомленням про підозру на підставі якого особа набуває статусу підозрюваного у скоєнні іншого кримінального правопорушення, оскільки у цьому випадку відбувається повідомлення про нову підозру.

У судовому засіданні прокурор наполягав на тому, що повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри є окремими рішеннями сторони обвинувачення та не скасовують один одного.
Слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри містять всі реквізити та відомості, визначені у ст. 277 КПК України, та є тотожними за змістом, однак мають відмінності в частині встановлення розміру матеріальної шкоди, як кваліфікуючої ознаки для повідомлення ОСОБА_4 про підозру за ст. 190 КК України.

Назва документу повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри або повідомлення про підозру не є змінює його суті та правових наслідків, в тому числі встановлених п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України притягнення до кримінальної відповідальності стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчим суддею враховано той факт, що скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри призведе до чинності «первісного» повідомлення про підозру, так і навпаки скасування тільки повідомлення про підозру не має наслідком скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, що не суперечить принципам та засадам інституту оскарження повідомлення про підозру, оскільки не призведе до належного захисту прав особи, яку притягнено до кримінальної відповідальності та припинення порушення цих прав.

Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри фактично є зміною до «первісного» повідомлення про підозру, уточненням/зміною/доповненням відомостей, викладених у попередньому повідомлені про підозру у кримінальному провадженні № 0000703 від 24.04.2020, в частині встановлення розміру матеріальної шкоди, як кваліфікуючої ознаки за ст. 190 КК України.

Отже, уточнені, змінені доводи «первісної» підозри, викладенні у повідомлені про зміну раніше повідомленої підозри є предметом оскарження у порядку, встановленому п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки відповідають тим самим вимогам КПК України та мають бути підтвердженими достатніми доказами.

З приводу строків оскарження повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 15.07.2020 необхідно зазначити, що судове засідання з оскарження повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри відбулось 21.09.2020, тобто після спливу більш ніж двох місяців з моменту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 15.07.2020 року.

Згідно з приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється у таких випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених КПК України запобіжних заходів; наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Стаття 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права встановлює, що кожен, хто притягується до кримінальної відповідальності, має право бути терміново та докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу пред`явленого йому звинувачення.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності. Підтвердженням цього є положення п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини (п. 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява № 42310/04 від 21 квітня 2011 року, остаточне 21/07/2011), коли проходить певний строк, проводиться досудове розслідування, зокрема, слідчі дії, то безумовно рівень обґрунтованості підозри повинен зростати, адже метою досудового розслідування є підтвердження або спростування підозри.

Таким чином, орган досудового розслідування на момент завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000703 від 24.04.2020 не здобув достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя, оцінюючи в сукупності обставини кримінального провадження та враховуючи докази, надані стороною захисту встановив відсутність достатніх доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень та дійшов до висновку, що підозра ОСОБА_4 , у розумінні практики Європейського суду з прав людини та положень КПК України, є очевидно такою, що не відповідає критеріям достатності доказів та обґрунтованості, що є безумовною підставою для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 303, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , орган досудового розслідування: Білгород-Дністровський ВП ГУНП в Одеській області на повідомлення слідчого про підозру та на повідомлення слідчого про зміну раніше повідомленої підозри (в порядку статті 303 КПК України) задовольнити.
Скасувати повідомлення про підозру слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 від 24.04.2020 у кримінальному провадженні № 0000703 від 24.04.2020 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч.3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190 Кримінального Кодексу України.
Скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11 від 15.07.2020 року у кримінальному провадженні № 0000703 від 24.04.2020 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч.4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.15, ч.3 ст.190 Кримінального Кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 29.09.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1