Справа № 573/479/18
Номер провадження 1-кп/573/6/20
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника ОСОБА_10 ,

перекладача ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 263 КК України, та про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :
У провадженні Білопільського районного суду Сумської області перебуває вказане вище кримінальне провадження.

10 липня 2020 року прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього певних обов`язків. Клопотання мотивовано тим, що один зі злочинів, які вчинив ОСОБА_6 , відноситься до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання строком до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На даний час продовжує існувати ризик, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих, свідків, які проживають у м. Білопіллі та Білопільському районі і, таким чином, перешкоджати кримінальному провадженню. Крім цього, ОСОБА_6 зможе вчиняти інші злочини, тим самим не припинить своєї злочинної діяльності, може переховуватися від суду, що не забезпечить належної поведінки останнього під час судового розгляду провадження, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить виконання покладених на обвинуваченого обов`язків під час судового розгляду.

Також, прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване тим, що останній, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілих і свідків. Оскільки останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, передбачених ст. ст. 185, 186 КК України, відбував покарання в місцях позбавлення волі, але на шлях виправлення не став і продовжив вчиняти нові умисні злочини проти власності, а тому перебуваючи на свободі може продовжити свою злочинну діяльність або, побоюючись тяжкості покарання за вчинені діяння, може переховуватися від суду, має не зняту та не погашену судимість, а тому існує ризик вчинення останнім інших тяжких кримінальних правопорушень. ОСОБА_7 не має сталих соціальних зв`язків: сім`ї, дітей. Будучи особою працездатного віку обвинувачений упродовж тривалого часу ніде не працює, не має постійного джерела доходів, за місцем проживання характеризується негативно. Під час вчинення кримінального правопорушення йому було байдуже, чи є його дії помітними для інших осіб, які тілесні ушкодження він завдав потерпілій та які наслідки від його дій настануть, вів себе особливо цинічно, погрожував потерпілій тим, що підпалить легкозаймисту речовину, яку попередньо вилив на потерпілу, принижував її честь і гідність, змусивши при цьому останню зняти частину одягу та перебувати в нижній білизні, наносив удари. Наявність наведених ризиків свідчить про те, що лише продовження застосування відносно ОСОБА_7 найбільш тяжкого запобіжного заходу здатне припинити його подальшу злочинну поведінку і повністю забезпечити виконання покладених на нього обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Остання просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду. Його захисник ОСОБА_8 не заперечувала проти продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання.

Представник ОСОБА_10 при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали в межах заявленого клопотання, суд прийшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Колегія суддів вважає, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження необхідність продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання, враховуючи, що на даний час продовжує існувати ризик, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих, свідків, чим перешкоджати кримінальному провадженню, зможе вчиняти інші злочини, тим самим не припинить своєї злочинної діяльності, може переховуватися від суду, що не забезпечить належної поведінки останнього під час судового розгляду провадження. Саме такий запобіжний захід забезпечить виконання покладених на обвинуваченого обов`язків. При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою з інвалідністю І групи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до п. 1, п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів, не має постійного місця проживання, роботи, раніше засуджувався за вчинення тяжких злочинів проти власності, а також приймаючи до уваги підвищену ступінь суспільної небезпечності злочинів, які ставляться останньому в вину та існування обґрунтованих ризиків, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти тиск на потерпілих, свідків, враховуючи ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді не завершено, зокрема, ще не допитані потерпілі, свідки, обвинувачений ОСОБА_6 , не досліджені докази, а тому суд вважає, що останньому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину з погрозою застосування насильства до потерпілого, тому суд вважає за необхідне не визначати йому розмір застави відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Доказів, які б свідчили про необхідність зміни запобіжного заходу на більш м`який або його скасування на даний час суду не надано. Клопотання захисника ОСОБА_9 щодо обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає, оскільки в останнього відсутнє постійне місце роботи, легальні джерела для існування, сталі соціальні зв`язки на території Білопільського району.

При цьому суд також враховує, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 неоднократно зазначав, що будинок у АДРЕСА_1 , згорів. Доказів того, що останній має постійне місце проживання на території Білопільського району, суду надано не було, а тому суд позбавлений можливості застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи, що судове провадження не завершено, ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та особистого зобов`язання не зменшилися та продовжують існувати, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-179, 194, 331, 372 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю та мешканцю АДРЕСА_2 , раніше обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці до 09 вересня 2020 року включно та покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту в якому він зареєстрований, а саме: Сумська область, м. Білопілля, без дозволу прокурора або суду та повідомляти їх про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з обвинуваченим ОСОБА_7 , потерпілими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_9 про зміну раніше обраного запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ромської національності, громадянину України, уродженцю Донецької області, м. Дзержинськ, мешканцю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 07 вересня 2020 року включно з утриманням його в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд протягом 7 діб з дня оголошення.

Головуючий суддя

Судді -