Справа № 274/129/16-к>
Провадження №1-в/0274/979/20
Ухвала
Іменем України
01.12.2020 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , розглянувши провадження за заявою про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше не судимого,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_2 засуджений 31 грудня 2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 121 КК України на 9 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.10.18 у строк покарання зараховано час попереднього ув`язнення з 07.02.15 до 31.05.15 та з 24.06.15 до 17.05.16. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.12.19 згідно зі ст. 82 КК України невідбуту частину покарання замінено на 3 роки 6 місяців 13 днів обмеження волі.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 14.09.2020 клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення - залишено без задоволення. 09.11.20 ухвала набрала законної сили після перегляду апеляційною інстанцією.

Засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання в ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)", повторно клопоче про умовно-дострокове звільнення.

Дослідивши матеріали провадження, суд дійшов висновку про те, що заява засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

Підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є доведення засудженим свого виправлення. При цьому законодавцем визначено формальну підставу для застосування такого звільнення: фактичне відбуття засудженим певної частини строку покарання. Водночас законодавцем визначено і зміни у застосуванні цієї формальної підстави - період часу, коли судом може бути повторно вирішено питання про застосування умовно-дострокового звільнення, а саме: відповідно до ч. 7 ст. 539 КПК України, ч. 7 ст. 154 КВК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців. Тобто законодавцем чітко визначено формальну підставу для можливості застосування умовно-дострокового звільнення: фактичне відбуття певної частини строку покарання, а також, при відмові судом у умовно-достроковому звільненні або заміні покарання більш м`яким - фактичне відбуття ще певної частини строку покарання для отримання даних про те, що засуджений все ж своєю поведінкою довів своє виправлення або що став на шлях виправлення.

У випадку ОСОБА_2 формальна підстава для застосування умовно-дострокового звільнення визначена Законами України не настала. ОСОБА_2 засуджений до позбавлення волі за тяжкий злочин на строк 9 років 6 місяців. Судом відмовлено щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання 14.09.20, тобто з дня відмови минуло менше одного року і тому не сплинув строк, який законодавець визначив, щоб суд мав змогу дати оцінку поведінці засудженого з точку зору доведення свого виправлення. За наведених умов судовий розгляд повторного клопотання засудженого не є можливим.

На підставі викладеного та керуючись ч. 7 ст. 154 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України суд

п о с т а н о в и в :
Заяву засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з моменту вручення йому копії.

Головуючий - суддя ОСОБА_1