Справа № 740/2629/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/830/20
Категорія - ч. 1 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000694 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 вересня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , не одружений, освіта професійно-технічна, не працює, в силу ст.89 КК України, раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з часу його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирався.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 19.06.2020 року, на предмет схожий на ніж.

Питання щодо речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 17 червня 2020 року, біля 18.30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Україна», по вул. Василівська, 103, у м. Ніжин, Чернігівської області, побачив у холодильнику пляшки з водою, після чого у нього виник злочинний умисел на відкрите викрадення вищевказаного чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , умисно, протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями спостерігає ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу відкрив дверцята холодильника, звідки відкрито заволодів двома пляшками мінеральної води «Моршинська», ємністю 1,5 л. кожна, вартістю 11,33 грн. кожна, що належить ФОП ОСОБА_10 , з якими направився на вихід з магазину. В цей час ОСОБА_9 побачила як обвинувачений виносить з приміщення магазину вищевказане майно, не розплатившись за нього, та одразу побігла за ним.

Вона наздогнала ОСОБА_7 на вулиці, біля входу в магазин, та забрала у нього одну пляшку мінеральної води «Моршинська», ємністю 1,5 л. У відповідь обвинувачений дістав розкладний ніж та почав погрожувати ним ОСОБА_9 , при цьому остання сприйняла дані погрози як реальну загрозу для її життя та здоров`я. Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, заволодівши однією пляшкою мінеральної води «Моршинська», ємністю 1,5 л, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 11 грн. 33 коп.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок місцевого суду, перекваліфікувати його дії з ч.1 ст.187 КК України на ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт, посилаючись на невідповідність викладених у вироку висновків суду фактичним обставинам справи. Не заперечуючи факту відкритого викрадення двох пляшок мінеральної води з магазину, зазначив, що в його діях відсутні ознаки розбою. Вказав, що жодних погроз застосування фізичного чи психічного насильства з його боку щодо ОСОБА_9 не було, а тому його дії мають бути кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України. Також послався на невідповідність призначеного судом покарання ступнею тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі, внаслідок суворості.

У судове засідання апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився, про час і місце судового розгляду був поінформовані належним чином.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, котрий просив вирок місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

За змістом ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого зводяться до відсутності в його діях кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та необхідності кваліфікації його діяння, як грабіж, за ч.1 ст.186 КК України.

Проте, такі доводи не заслуговують на увагу та спростовуються наступним.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені судом і детально викладені у вироку суду.

Так, у судовому засіданні місцевого суду обвинувачений своєї вини не визнав та пояснив, що 17.06.2020 року придбав дві пляшки води «Моршинська» в гастрономі «Україна», за які розрахувався з продавцем. Потерпіла, яка за ним вийшла на вулицю, не знала, що він розрахувався за воду. Ножем він нікому не погрожував, а тримав його в руках, бо хотів відкрити ним пляшку з водою. Чому ОСОБА_9 злякалась його, він не розуміє.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, його вина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, вона відображена низкою доказів, яким суд дав належну оцінку.

Як пояснила в судовому засіданні місцевого суду потерпіла ОСОБА_9 , 17.06.2020 року вона перебувала на робочому місці в гастрономі «Україна», по вул. Василівська, 103, у м. Ніжин. Увечері до магазину зайшов ОСОБА_7 , дістав з холодильника дві пляшки мінеральної води, та вийшов, не заплативши. Побачивши це, вона одразу вийшла за обвинуваченим. Коли ж він намагався закріпити дві пляшки води на багажник свого велосипеда, та забрала в нього одну пляшку. У цей час ОСОБА_7 вийняв з кишені розкладний ніж, направив в її сторону та спитав «Ти оце бачиш?», вона дуже злякалась, тому відійшла і не стала забирати другу пляшку з водою. Після чого обвинувачений поїхав геть, а вона викликала працівників поліції.

Допитана у місцевому суді свідок ОСОБА_11 пояснила, що 17.06.2020 року перебувала на роботі в магазині «Україна», бачила як обвинувачений взяв з холодильника дві пляшки мінеральної води «Моршинська» та, не розрахувавшись за них, вийшов з магазину. ОСОБА_9 також це побачила і вийшла за ним. Через вікно свідок побачила як ОСОБА_7 дістав ножа і показував його потерпілій. Вона злякалась за ОСОБА_9 і теж вибігла на вулицю та почала кричати на ОСОБА_7 , який тримав ніж у руках.

Свідок ОСОБА_12 в місцевому суді пояснила, що 17.06.2020 року працювала в гастрономі «Україна» і бачила, що обвинувачений тривалий час перебував у магазині. Він декілька разів діставав пляшки з водою з холодильника, виходив з магазину, повертався, підходив до прилавку, але так і не розрахувався, узяв дві пляшки і пішов. Побачивши це, ОСОБА_9 вийшла за ним, щоб забрати викрадене, а коли повернулася, то тримала в руках одну пляшку з водою.

Окрім показів потерпілої та свідків, вина ОСОБА_7 підтверджується, зокрема, протоколом огляду місця події від 17.06.2020 року та фототаблицею до нього, яким було зафіксовано видачу ОСОБА_7 складного ножа, який зберігався при ньому в правій кишені штанів, який у присутності двох понятих був вилучений працівниками поліції (а.к.п.55-58).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 18.06.2020 року та відеозаписом до нього, потерпіла ОСОБА_9 , у присутності двох понятих, на місці вчинення злочину, в приміщенні магазину «Україна», по вул. Василівська, 103, у м. Ніжині, розповіла про обставини події, яка мала місце 17.06.2020 року. Зокрема, потерпіла розповіла, що в магазин зайшов невідомий чоловік та запитав де газована мінеральна вода. Вона показала йому на холодильник, він витягнув з холодильника воду, походив по магазину та вийшов на вулицю, не забравши воду. Потім він знову зайшов до магазину та повідомив, що заплатив за воду на що вона заперечила, так як він за воду не платив. Чоловік узяв дві пляшки води й пішов на вулицю, а вона вибігла за ним та сказала, що він не платив за воду і забрала в нього одну пляшку води, яку він вклав на багажник свого велосипеда. Чоловік дістав розкладний ніж, відкрив його та сказав їй «А оце ти бачила?». Вона злякалась ножа, так як стояла близько, і розцінила його дії, як загрозу своєму життю та здоров`ю. Після чого чоловік зник з місця пригоди (а.к.п.59).

Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2020 року підтверджується впізнання потерпілою ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_11 і ОСОБА_13 , у присутності понятих, ОСОБА_7 як особи, яка вчинила кримінальне правопорушення 17.06.2020 року в приміщенні та біля магазину «Україна», по вул. Василівська, 103, у м. Ніжині (а.к.п.60-68).

Крім того, згідно протоколу огляду від 18.06.2020 року, було зафіксовано огляд оптичного диску з камер відеоспостереження з магазину, що мали місце 17 червня 2020 року.

При відтворені вказаного диску у суді першої інстанції встановлено, як ОСОБА_7 заходить до приміщення магазину «Україна» і тримає в руці гроші. Потім він бере з холодильника пляшку мінеральної води та направляється до вітрини, гроші продовжує тримати в руці, потім ставить воду до холодильника та виходить з приміщення. Через декілька хвилин обвинувачений знову заходить до магазину, дістає з холодильника дві пляшки мінеральної води, ставить їх на підлогу та виходить на вулицю. Потім ОСОБА_7 знову повертається до магазину, підходить до холодильника, дістає з нього дві пляшки мінеральної води, після чого залишає приміщення та виходить на вулицю, а за ним вибігає ОСОБА_9 . Через хвилину потерпіла повертається до магазину з однією пляшкою мінеральної води (а.к.п.70).

За загальним визначенням розбій, як злочин проти власності, це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Розбій відноситься до формального складу злочину, вважається завершеним з моменту вчинення самого нападу. У разі вчинення розбою посягання відбувається на основний безпосередній об`єкт - право власності, на який насамперед спрямований цей злочин, та на додатковий безпосередній об`єкт, у зв`язку із посяганням на право власності, - життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Наявність додаткового безпосереднього об`єкту дає підстави для розмежування складів злочину, як у цьому випадку - розбою та грабежу.

При грабежі, поєднаному із застосуванням насильства до потерпілого, основним об`єктом посягання виступає власність, і незважаючи на те, що у момент вчинення грабежу відбувається вплив на потерпілого, однак він є незначним, тому й не може бути мови про існування ще одного об`єкту життя і здоров`я особи.

Однією з характеризуючих ознак розбою є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність й спрямованість таких дій на подолання опору по відношенню до особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою від грабежу.

При розмежуванні розбою та грабежу визначальними є не тільки наслідки, що настали в результаті застосування насильства до потерпілого, але й сам спосіб дії винних осіб.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд за результатами судового розгляду встановив факт погрози з боку ОСОБА_7 відносно ОСОБА_9 та дійшов висновку, що така погроза була небезпечною для життя та здоров`я потерпілої. При цьому реальність погрози в кожному випадку залежить від суб`єктивного сприйняття її потерпілим з урахуванням обставин кримінального провадження.

Аналізуючи показання ОСОБА_9 , яка злякалася погрози ножем, показання свідка ОСОБА_11 , яка теж підтвердила факт погрози обвинуваченим ножем потерпілій, дослідивши, перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі вищевказані докази в їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, місцевий суд правильно дійшов висновку про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаним з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, позицію ОСОБА_7 щодо відсутності у його діях кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, колегія суддів вважає як захисну, з метою уникнення ним відповідальності за скоєне, так як вона повністю спростовується вищенаведеними доказами, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_7 міру покарання, місцевий суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного; дані про його особу, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, формально позитивно характеризується за місцем проживання; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання; з урахуванням досудової доповіді органу пробації; та дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання саме у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.187 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Отже, всі обставини, на які посилається апелянт, не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 вересня 2020 року щодо нього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4