Справа № 211/3934/17
Провадження № 1-кп/211/53/20
У Х В А Л А

10 серпня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001247 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться вказане кримінальне провадження.
08.10.2019 року ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в розшук та зупинено провадження.
27.04.2020 року ухвалою суду провадження у справі відновлено в зв`язку з розшуком обвинуваченого. В цей же день судом винесено ухвалу, якою задоволено клопотання прокурора та застосувано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 25 червня 2020 року включно.
Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.06.2020 року застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено до 18.08.2020 року. Закінчити розгляд справи до цієї дати неможливо в зв`язку з неявкою потерпілої в судове засідання призначене на 10.08.2020 року, а в період з 11.08.2020 року по 06.09.2020 року головуючий суддя по справі знаходитиметься у відпустці.

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор послалася на те, що до спливу продовженого строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дане кримінальне провадження не може бути завершене, а обвинувачений постійного зареєстрованого місця проживання не має, не одружений, після зміни запобіжного запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, обов`язки покладені на нього судом не виконував, перебував у розшуку. Крім того, він може незаконно впливати на потерпілу та свідків по справі, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Керуючись приписами ч.3 ст.331 КПК України, приймаючи до уваги те, що до спливу продовженого строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дане кримінальне провадження не може бути завершене, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, постійного зареєстрованого місця проживання не має, не одружений, після зміни запобіжного запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, обов`язки покладені на нього судом не виконував, перебував у розшуку, тому має місце ризик ухилення його від явки на виклики до суду та ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Крім того, продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Вищевказані обставини, на думку суду, є достатнім приводом для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому.
При цьому, суд бере до уваги, що тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами.
При цьому, відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, суд не вбачає підстав для визначення йому розміру застави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд , -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний йому ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.04.2020 року, на 60 днів, а саме до 08 жовтня 2020 року.
Копію ухвали надати сторонам та направити для виконання начальнику Державної установи «Криворізька установа виконання покарань» №3.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1