справа № 274/7066/20
провадження № 1-в/0274/914/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" листопада 2020 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду провадження за клопотанням ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)" про приведення вироку Подільського районного суду м. Києва від 15.02.17 у відповідність до вимог закону № 2617-VШ від 22.11.18 щодо засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше неодноразово судимого, останній раз: 20.05.10 за ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 засуджений 15 лютого 2017 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року звільнення від відбування покарання скасовано.

Початок строку відбування покарання: 17.01.19; кінець строку: 17.01.22.

Адміністрація ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)" звернулася до суду з клопотанням про приведення вироку Подільського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VШ, яким внесені зміни до ч. 2 ст. 309 КК України. Провести судове засідання адміністрація просить без участі представника.

В судове засідання також не з`явилися засуджений, прокурор. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені. Суд, враховуючи безспірність питання, не визнає явки учасників в судове засідання обов`язковими, тому вважає можливим розглянути провадження у їх відсутність. Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши надані матеріали, суд дійшов висновку наявність підстав для задоволення подання з наступних підстав.

Так, 01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII. Вказаним законом внесені зміни до ч. 2 ст. 309 КК України, згідно з якими кримінальна відповідальність за скоєння цього кримінального правопорушення настає за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах. На відміну від попередньої редакції норми, яка передбачала відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах. Отже нова редакція закону значно звужує кваліфікуючу ознаку складу правопорушення, передбаченого частиною другою.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з вироком Подільського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року ОСОБА_3 скоїв злочинні дії 03.11.16 та дії засудженого судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно. За ч. 2 ст. 309,ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_3 засуджувався 20.05.10, тобто пройшло більше року після засудження. Після внесених Законом України № 2617-VШ від 22.11.2018 змін диспозиція ч. 2 ст. 309 КК України кваліфікуючої ознаки повторність не містить, тобто дії ОСОБА_3 з 01.07.20 мають бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України в редакції, що діє з 01.07.20, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Як визначено у ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, засудженому ОСОБА_3 також підлягає зниженню призначена міра покарання у виді позбавлення волі, як така, що не передбачена санкцією нового закону, до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. При цьому строк покарання перераховується за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, тобто засудженому ОСОБА_3 визначається строк в межах максимальної межі покарання за санкцією ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 5 років. Відбутий засудженим строк покарання підлягає зарахуванню у строк покарання у виді обмеження волі.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 5, 72, 74, 309 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
клопотання задовольнити.
Привести вирок Подільського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ та вважати ОСОБА_3 засудженим за цим вироком за ч. 1 ст. 309 КК України (в ред. від 22.11.18).
Призначену вироком Подільського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року засудженому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України міру покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки знизити до максимальної межі покарання, встановленої санкцією ч. 1 ст. 309 КК України (в ред. від 22.11.18), а саме до обмеження волі на строк 5 (п`ять) років.
В решті вирок залишити без змін.
Початок строку відбуття призначеного покарання у виді обмеження волі засудженим ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання у виді обмеження волі відбутий строк покарання у виді позбавлення волі та час слідування до виправного центру з 17.01.19 до прибуття у виправний центр для відбуття покарання з розрахунку, що один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1