Справа № 462/3923/20
Провадження № 11-сс/4808/246/20
Категорія ст. 303 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 8.07.2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 про відмову в задоволенні його скарги на бездіяльність керівника чи уповноваженої особи Залізничного ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення,
в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 про відмову в задоволенні його скарги на бездіяльність керівника чи уповноваженої особи Залізничного ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей від 26.06.2020 року про кримінальні правопорушення, вчинені прокурором ОСОБА_9 та суддями Львівського апеляційного суду ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що у заяві ОСОБА_8 не наведено необхідних даних чи обставин, які б в розумінні ст. 214 КПК України, свідчили про необґрунтовану чи неправомірну бездіяльність відповідальних працівників поліції при наявності обґрунтованих підстав для внесення його повідомлення про злочини прокурора та суддів в ЄРДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою, суперечить ст. 214 КПК, ст.ст. 3, 19, 22, 92, 129 Конституції України, ст.ст. 6, 13, 17 Конвенції з прав людини, узагальненню ВССУ. Вона постановлена з неповним дослідженням під час судового розгляду обставин, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного судового рішення, а тому підлягає до скасування, оскільки згідно ст. 214 ч.4 КПК відмову у прийнятті і реєстрації заяви чи повідомлення про злочин не допускається. Зазначає, що слідчим суддею були порушені правила конфлікту інтересів і його дії, які проявилися в проголошенні резолютивної частини з подальшою видачею повного тексту судового рішення були спрямовані на пропуск терміну оскарження Бохняком судового рішення в апеляційному порядку. Своїми діями слідчий суддя порушив Конвенцію з прав людини, Бангалорські принципи суддівської поведінки, став на сторону злочинців і сам вчинив злочин, передбачений ст. 109 ККУ. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та зобов`язати керівника чи уповноважену особу Залізничного ВП ГУНП у Львівській області внести відповідні відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення.
Апеляційний розгляд апеляційної скарги ОСОБА_8 проведено без участі апелянта відповідно до положень ст. 405 ч.4 КПК України, оскільки він був належно повідомлений про дату й час судового засідання, однак не повідомив апеляційний суд про причини неявки і не висловив клопотання про перенесення судового розгляду. Колегія суддів бере до уваги скорочені строки апеляційного розгляду цієї категорії справ. Крім того, матеріалів провадження та доводів апелянта достатньо для прийняття апеляційним судом законного й обґрунтованого рішення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора про відхилення апеляційної скарги через її необґрунтованість, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді за його скаргою - без змін, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим й вмотивованим. Оскаржена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону та узгоджується із положеннями ст.ст. 306, 307 КПК України, які регулюють процедуру вирішення такої категорії провадження.

Висновок слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 є законним й обґрунтованим. Цілком правомірними і переконливими є доводи слідчого судді про те, що заява ОСОБА_8 до органу поліції не є повідомленням про вчинення злочинів прокурором і суддями в розумінні ст. 214 КПК України, тому воно не підлягало обов`язковому внесенню до ЄРДР. Його заява до органу поліції має характер незгоди із процесуальною діяннями вказаних осіб, яка не може реалізуватися через його безпідставні наміри притягнути їх до кримінальної відповідальності.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Доводи апелянта про незаконність ухвали слідчого судді суперечать загальноприйнятому конституційному принципу про незалежність й функційний імунітет суддів та прокурорів при здійсненні ними своїх процесуальних обов`язків у кримінальних провадженнях, в яких вони беруть участь. Незгода учасника такого провадження з їх процесуальними діями чи рішеннями не може бути ознакою вчинення ними злочину і підставою для притягнення їх до кримінальної відповідальності. Закон допускає в таких випадках при наявності підстав вирішення питання у визначеному порядку про їх дисциплінарну відповідальність.

Правомірною, обґрунтованою й вмотивованою є позиція слідчого судді в тому, що в заяві ОСОБА_8 немає належного викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень вказаних ним прокурором і суддями апеляційного суду, які виконали свої процесуальні обов`язки з прийняттям відповідних рішень, які у передбаченому законом порядку не скасовані, не визнані незаконними, що має місце у цьому провадженні.

Така позиція слідчого судді ґрунтується на положеннях Конституції України і чинного КПК України про незалежність суддів, не суперечить Конвенції з прав людини, узгоджується з правовими позиціями Європейського Суду з прав людини, Конституційного Суду України ( рішення від 1.06. 2020 року № 7). Конституційний Суд України в цьому рішенні вказав, що будь-яке кримінальне обвинувачення щодо судді має ґрунтуватися на приписах кримінального закону, що є достатньо чіткими, зрозумілими, однозначними та передбаченими, але за умови встановлення гарантій, які забезпечують незалежність судді при здійсненні правосуддя.

Вказана позиція слідчого судді підтверджується законом України «Про судоустрій та статус суддів » (ст.ст. 6, 49), якими констатовано, що судді є незалежними від будь-якого впливу і здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність посадових осіб поліції, яка полягає у нездійсненні ними дій по внесенню відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, слідчим суддею дотримано вимог ст.ст. 306-307 КПК України.

Ухвала слідчого судді є достатньо мотивованою і викладені в ній доводи є обґрунтованими й переконливими та узгоджуються з обставинами подій цього провадження.

Відповідно до змісту ст. 214 ч.1 КПК України до ЄРДР вносяться лише повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або виявлені обставини, які можуть свідчити про вчинення такого правопорушення. За скаргою ОСОБА_8 відповідальні особи поліції обґрунтовано визнали, що його заява не містить повідомлення про злочин прокурора і суддів у розумінні ст. 214 КПК і в ній не зазначено обставини, які можуть свідчити про вчинення ними кримінального правопорушення, оскільки вони за своїм статусом виконали процесуальні обов`язки, передбачені законом.
Процесуальні діяння прокурора можуть перевірятися в порядку оскарження до вищестоящого прокурора чи суду, а діяння суддів - до суду першої і вищих інстанцій, а не шляхом безпідставного вирішення питання про притягнення їх до кримінальної відповідальності та необґрунтованої й помилкової оцінки скаржником їх дій як злочинних.
Доводи наведені апелянтом в апеляційній скарзі про те, що в ході розгляду скарги допущено необ`єктивність, упередженість та неповне дослідження всіх наведених фактів, повністю спростовуються ухвалою слідчого судді, де належно й переконливо проаналізовано відсутність законних підстав для внесення відповідальними працівниками поліції відомостей ОСОБА_8 до ЄДРДР щодо діянь прокурора і суддів.

Посилання апелянта на те, що ухвала слідчого судді суперечить ст. 214 КПК, ст.ст. 3, 19, 22, 92, 129 Конституції України, ст.ст. 6, 13, 17 Конвенції з прав людини, узагальненню ВССУє необґрунтованими і не спростовують висновку слідчого судді у цьому провадженні про правову безпідставність його скарги.

Через відсутність правового та змістовного обґрунтування не підлягає задоволенню доводи апелянта про те, що ухвала слідчого судді постановлена з неповним дослідженням обставин, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного судового рішення. Слідчим суддею в достатній мірі проведено дослідження матеріалів, необхідних для законного й обґрунтованого судового рішення.
Твердження апелянта про те, що на його думку ухвала підлягає до скасування, оскільки згідно ст. 214 ч.4 КПК відмову у прийнятті і реєстрації заяви чи повідомлення про злочин не допускається, колегія суддів визнає необґрунтованим, тому що його заява не є повідомленням про злочин в розумінні цієї норми закону.
Посилання апелянта на те, що слідчим суддею порушено правила конфлікту інтересів і його дії були спрямовані на пропуск терміну оскарження ухвали, що є порушенням Конвенцію з прав людини, Бангалорських принципів суддівської поведінки та ст. 109 ККУ, колегія суддів відхиляє, оскільки вони позбавлені правового підґрунтя і носять характер необґрунтованих припущень.
Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 і скасування ухвали слідчого судді. За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 408, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 8.07.2020 року за його скаргою без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4
ОСОБА_5