Справа № 442/4017/20
Провадження № 1-кс/442/983/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року м. Дрогобич

Слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі клопотання старшого слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 (зареєстрованому на АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, з середньою освітою, працюючому охоронцем готелю "Лісова пісня", раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а :
Слідчий ОСОБА_6 26.08.2020 звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0001052, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.06.2020, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України з клопотанням про продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 29.06.2020 приблизно о 20.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого фактичного проживання у кв. АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклого побутового конфлікту з дружиною ОСОБА_8 з приводу вживання останньою алкогольних напоїв, з метою заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, наніс ОСОБА_8 декілька ударів руками в ділянку голови та тіла, умисно спричинивши тілесні ушкодження у вигляді перелому ребер з обох сторін, пневмотораксу, забою органів грудної клітки, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, внутрішнього крововиливу, забою нирок, травматичного шоку, що с небезпечними для життя в момент заподіяння, внаслідок яких о 09 год. 30.06.2020 в реанімаційному відділенні КИП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дрогобицької міської ради наступила її смерть.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України.

02.07.2020 слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 28.08.2020 року.

24.08.2020 Дрогобицькою місцевою прокуратурою Львівської області продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 30.09.2020 включно.

Разом з тим, слідчий зазначає, що досудове слідство тільки розпочалося і проведені не усі слідчі дії, існують ризики, зазначені у клопотанні, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України. Тобто, немає підстав виключити повністю можливість підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду зважаючи на санкцію статті кримінального закону, що передбачає значне покарання, нетривалий термін досудового розслідування, який не дав змоги слідчому зібрати докази, зокрема, і на місці вчинення злочину, є ризик впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень, зважаючи на схильність до душевного хвилювання за нестандартних ситуацій.

У зв`язку з чим, враховуючи вищевказане вказане, а також те, що з часу обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заявлені ризики не зменшились, просить дане клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, покликаючись на висвітлені в ньому обставини, просять його задовольнити та продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки, на їхню думку, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечили проти задоволення даного клопотання. Зокрема, ОСОБА_5 вказав, що не має наміру вчиняти нові злочини, має місце проживання, був офіційно працевлаштований, а тому не має наміру переховуватись і ухилятись від слідства чи суду. Зобов`язується сприяти слідству у розкритті злочину і просить обрати йому більш м`який запобіжний захід, зокрема у виді цілодобового домашнього арешту. Крім цього, звертає увагу на те, що являється учасником бойових дій, брав активну участь у бойових діях на Сході України, неодноразово нагороджувався.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходжу до наступних висновків.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

У відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

У відповідності до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Вимогами ст. 199 КПК України визначено порядок продовження строку тримання під вартою, зокрема, таке клопотання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою на час досудового слідства, слідча суддя виходить з того, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти, які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Так, відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження за № №0001052 від 30.06.2020 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням ОСОБА_5 інкримінується, що він заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент їх заподіяння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 , тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

02.07.2020 слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 28.08.2020 року.

24.08.2020 Дрогобицькою місцевою прокуратурою Львівської області продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 30.09.2020 включно.

Обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Таким чином, з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення та дослідженні в судовому засіданні, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Перевіряючи доводи слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідча суддя приходить до висновку про те, що вони не зменшились, з огляду на обставини та вагомість доказів про можливість вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, його тяжкості, можливе покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання особи винуватим у вчиненні даного злочину, особи підозрюваного.

Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральність, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь-які зв`язки з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»).

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, який являється учасником бойових дій, має державні нагороди, стан його здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, те, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані слідчі дії, направлені на встановлення фактичних обставин справи, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідча суддя доходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Отже, під час розгляду даного клопотання, слідчою суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, існування та не зменшення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання цим ризикам, а також неможливість закінчити досудове розслідування у двомісячний строк, та його проводження прокурором до 30.09.2020.

За таких обставин клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню, шляхом проводження ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою на 35 днів, тобто в межах строку продовженого досудового розслідування, а саме до 30 вересня 2020 року.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненому із застосуванням насильства або з погрозою застосуванням насильства.

Враховуючи обставини та мотиви вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його тяжкість, слідча суддя суд не вбачає необхідності застосувати заставу, як альтернативний запобіжний захід.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177-178, 182-184, 193-194, 196-197, 199 КПК України, слідча суддя,
у х в а л и л а :
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 14.27 год. 30 вересня 2020 року.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та проголошено 27 серпня 2020 року.

Слідча суддя ОСОБА_1