Справа № 509/2060/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження №0000382 від 06.03.2020 року з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чуй Чуйського району республіки Киргизстан, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.08.2019 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2, 289 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2020 року, у вечірній час доби, більш точний час в ході розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись в орендованому на підставі усного договору будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, вирішив вчинити крадіжку належного ОСОБА_6 особистого майна.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , маючи вільний доступ, діючи умисно, знаходячись в приміщенні спальної кімнати вказаного вище будинку, шляхом демонтажу повторно таємно викрав металеві вироби ОСОБА_7 , а саме: чавунну плиту, вартістю 150 гривень, пічні металеві дверцята, вартістю 50 гривень, металеву саморобну буржуйку, вартістю 500 гривень. Після чого продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , знаходячись на подвір`ї вказаного будинку таємно викрав металевий піддон, вартістю 250 гривень та металеві колосники у кількості 3 штук, вартістю 75 гривень, а всього на загальну суму 1025 гривень, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В подальшому з викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Крім того, 25 лютого 2020 року, у вечірній час доби, більш точний час в ході розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись в орендованому на підставі усного договору будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, вирішив вчинити крадіжку належного ОСОБА_6 особистого майна.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , маючи вільний доступ, діючи умисно, знаходячись в приміщенні вказаного вище будинку, повторно таємно викрав наступне майно ОСОБА_7 , а саме: жіночі пальта у кількості 4 штук, вартістю 400 гривень, радіоприймач, вартістю 60 гривень, оптичний нівелір, вартістю 800 гривень, алмазний диск для різки кераміки, вартістю 390 гривень, комплект білизни у кількості 5 одиниць, загальною вартістю 500 гривень, керамічний посуд на загальну суму 200 гривень, електричний лічильник, вартістю 300 гривень, електрична м`ясорубка «Сатурн», вартістю 400 гривень, дерев`яні стільці у кількості 3 штук, вартістю 300 гривень, ручні вироби у вигляді картин та ікон, вартістю 500 гривень, диск по дереву, вартістю 200 гривень, фігурна викрутка, вартістю 80 гривень, електричний обігрівач, вартістю 350 гривень, а всього на загальну суму 4480 гривень, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В подальшому з викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Крім того, 06 березня 2020 року, у вечірній час доби, більш точний час в ході розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись в орендованому на підставі усного договору будинку за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою таємного викрадення чужого майна, вирішив вчинити крадіжку належного ОСОБА_9 особистого майна.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , маючи вільний доступ, діючи умисно, знаходячись на подвір`ї вказаного вище будинку, повторно таємно викрав металевий брухт Могучової ОТІ., а саме: металеві кутники у кількості 10 штук, довжиною від 1 до 2 метрів, вагою 30 кг., вартістю 5 грн. за 1 кг, на суму 150 грн., металеві листи у кількості 15 штук, розміром 1*1 метр, вагою 30 кг., вартістю 5 грн. за 1 кг., на суму 150 грн. та інше металеве сміття, вагою 50 кг., вартістю 5 грн. за 1 кг., на суму 250 грн., а всього на загальну суму 550 гривень, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В подальшому з викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Крім того, 07 березня 2020 року, приблизно о 15 год. 00 хв., більш точний час в ході розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись в орендованому на підставі усного договору будинку за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою повторного таємного викрадення чужого майна, вирішив вчинити крадіжку належного ОСОБА_8 особистого майна.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , маючи вільний доступ, діючи умисно, знаходячись в приміщенні будинку, шляхом демонтажу, повторно таємно викрав з холодильнику електричний двигун, вартістю 1000 гривень, швейну машинку «Зінгер», вартістю 500 гривень та газову плиту, вартістю 500 гривень.
Після цього продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , знаходячись на подвір`ї вказаного будинку таємно викрав металеві труби, у кількості 20 штук, довжиною від 1 до 1,5 метри, вартістю 350 гривень, а всього викрав майна на загальну суму 2350 гривень, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В подальшому з викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Крім того, 07 березня 2020 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_11 , достовірно знаючи про те, що ключі від автомобілю знаходяться у салоні, ОСОБА_4 відчинив водійські двері та сів за кермо автомобілю марки ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_12 .
В подальшому реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_4 , не маючи ні дійсного, ні уявного права користування вищевказаним транспортним засобом за допомогою ключів увімкнув двигун автомобілю та виїхав на автодорогу по вул. Яна Бароліса в с.Доброолександрівка Овідіопольського району Одеської області, де проїхавши приблизно 20 метрів, в зв`язку з технічною несправністю вимушений був залишити автомобіль.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Крім того, на початку квітня місяця 2020 року, більш точний день та час в ході розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , знаходячись у своєї знайомої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_5 , керуючись корисливим мотивом, вирішив шляхом обману заволодіти майном останньої.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом ОСОБА_4 , шляхом обману, не маючи дійсного наміру на повернення майна попросив для перевірки свого DVD - приводу у ОСОБА_13 телевізор марки «Sony Trialtron», чорного кольору, вартістю 500 грн., Т2-тюнер чорного кольору, вартістю 400 гривень та саморобну ручну тачку (кравчучку), вартістю 150 грн. для перевезення вказаного майна за місцем свого мешкання, на що остання дала згоду та добровільно передала вказане майно ОСОБА_4 .
Після цього ОСОБА_4 , використавши надану нагоду перевіз вказане майно за місцем мешкання та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, таким чином заволодів майном ОСОБА_13 , чим спричинив останній матеріальну коду на суму 1050 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
За сукупністю скоєного ОСОБА_4 скоїв злочини, передбачені ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2, 289 ч.2 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і у скоєних ним злочинах щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочини при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 в судове засідання не з`явились, але звернулись до суду з заявами, відповідно до яких просять суд розглядати кримінальне провадження у їх відсутність.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_4 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2, 289 ч.2 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2, 289 ч.2 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_4 підлягає в порядку ст.ст.70 ч.1, 71 ч.1 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, а у відповідності до ст.12 КК України скоєні ОСОБА_4 злочини відносяться:

- ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2 КК України до нетяжких злочинів;

- ст.289 ч.2 КК України до тяжких злочинів.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- раніше обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово засуджений, не одружений, не працює, не характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

наявність обставини, що обтяжує покарання:

- рецидив злочинів (п.1 ч.1 ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшує покарання:

- щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 слід залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази слід вважати повернутими потерпілим.

Цивільні позови не заявлені.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2, 289 ч.2 КК України та призначити йому покарання:
- за ст.185 ч.2 КК України 3 роки позбавлення волі;
- за ст.190 ч.2 КК України 1 рік позбавлення волі;
- за ст.289 ч.2 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
У відповідності з ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання обрати шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і остаточно визначити 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.08.2019 року, яким ОСОБА_4 засуджено до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, і остаточно до відбування визначити 5 (п`ять) років 3 (три) місяці позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, з 17.04.2020 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою.
Речові докази вважати повернутими потерпілим, скасувавши з них арешт.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1