Провадження № 1-кп/932/663/20
Справа № 932/7875/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №00001133, угоду про примирення, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, громадянина України, одруженого, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, інваліда 3 групи, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ:
19.05.2020 року приблизно о 10.47 годин, ОСОБА_6 перебуваючи біля будинку № 69-А по вул. Короленка у м.Дніпро, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , який працює у секторі кримінальної поліції на посаді оперуповноваженого Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, який відповідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», статей 1,2 Закону «Про національну поліцію», є працівником поліції, тобто працівником правоохоронного органу, знаходячись у добовому наряді, у форменому одязі зі знаками відрізнення та табельною вогнепальною зброєю, виконуючи свої службові обов`язки у складі слідчо оперативної групи Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, приблизно о 10.47 годин 19.05.2020 року прибув на виклик за адресою: м.Дніпро, вул. Короленка, 69-А, де на проїжджій частині біля вказаного будинку, був зупинений працівниками УПП ДВП в Дніпропетровській області автомобіль Audi A4, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП, та який знаходиться в розшуку за постановою Кальміуського відділу державної виконавчої служби м.Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Де, з метою фіксації слідів при огляді місця події, а також фіксації вилучаємих предметів став здійснювати фото відео фіксацію. В цей час власник зупиненого автомобілю ОСОБА_6 , знаходячись поруч з автомобілем та працівником правоохоронного органу ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, усвідомлюючи, що ОСОБА_5 являється працівником правоохоронного органу та знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків, з метою перешкоджання законній діяльності почав вести себе агресивно та умисно наніс дверима автомобілю, удар в область правого плеча, внаслідок чого завдав ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді синця правого плеча, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_6 , що виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України.
19 червня 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, так як обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні.

В угоді сторони погодилися на призначення покарання за ч.2 ст.345 КК України ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України із звільненням ОСОБА_6 , від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України визнав повністю та вказав, що він дійсно скоїв зазначений злочин при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті.

Пояснив, що 19.05.2020 року вдень, точного часу не пам`ятає, він, разом з товаришем, перебував в автомобілі, який працівники поліції намагалися вилучити. Один з працівників поліції, ОСОБА_5 , заблокував разом з іншими виїзд. З цього приводу, між ними виникла суперечка. Він, дійсно, своїми діями заважав працівникам поліції, а коли знаходився в салоні автомобіля, наніс ОСОБА_5 удар в область плеча дверима автомобіля. В цей момент, він усвідомлював, що наносить тілесне ушкодження працівнику правоохоронного органу.

В скоєному щиросердно покаявся.

В ході досудового розслідування примусові заходи фізичного та психологічного примусу до нього не застосовувалися.

Йому цілком зрозумілі права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394,424 КПК України, відмови від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України. Він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Угоду про примирення з потерпілим він заключив добровільно, в присутності захисника, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та просив суд затвердити укладену угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_6 .

Йому зрозуміло, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України та позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Угоду про примирення з обвинуваченим він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді.

Прокурор не заперечувала проти затвердження укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 угоди про примирення.

Захисник ОСОБА_4 підтримав угоду та просив її затвердити. Вказав, що вказана угода заключено в його присутності без примусу та погроз.

Вислухавши обвинуваченого, потерпілого, захисника й прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 угода про примирення підлягає затвердженню, з наступних підстав.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні нетяжкого злочину, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.345 КК України.

Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Судом не встановлено обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Дані обставини об`єктивно підтверджуються його показами, показами потерпілого й матеріалами кримінального провадження, а саме:

-медичною довідкою № 3563, відповідно до якої у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у виді забою, гематоми правого плеча; (а.с. 17)

- протоколом огляду від 19.05.2020 року відповідно до якого оглянуто автомобіль Audi A4, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував за адресою: м.Дніпро, вул. Короленко, 69 а; (а.с. 27-28)

- копією постанови від 21.10.2019 року Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відповідно до якої автомобіль «Audi A4» державний номерний знак НОМЕР_1 оголошено у розшук; (а.с. 31)

- висновком експерта № 1477е від 10.06.2020 року відповідно до якого, у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у виді синця в середній третині правого плеча. Виявлене у нього тілесне ушкодження не відображає на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо вказати, що воно спричинено від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), що дія (діяли) в середню третину правого плеча.

Враховуючи характер та локалізацію виявленого у нього тілесного ушкодження, вважаю не характерним спричинення його при падінні з висоти власного зросту, з послідуючим ударом об тупу тверду поверхню.

По даним наданої медичної документації конкретно встановити термін отримання тілесного ушкодження не представляється можливим, оскільки в медичній документації є лише констатація факту тілесного ушкодження, але відсутні такі характеристики як: колір, контури, тощо за якими можливо судити про термін отримання тілесного ушкодження, що також не виключає можливості отримання його і в термін на який вказує обстежений.

За своїм характером виявлене у нього тілесне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки.

Встановлення обставин отримання тілесних ушкоджень (власноруч або іншою особою) не входить до компетенції судово медичного експерта, а є прерогативою судово слідчих органів, можливо лише вказати, що виявлене у нього тілесне ушкодження знаходиться в анатомічній ділянці доступній для нанесення власною рукою; (а.с.101-102 )

-протоколом слідчого експерименту від 16.06.2020 року з фототаблицею, відповідно до якого потерпілий за участю спеціаліста показав та розповів про механізм нанесення йому тілесного ушкодження в область правого плеча; (а.с. 112-115)

-висновком експерта № 1569е від 17.06.2020 року відповідно до якого характер виявленого у ОСОБА_5 тілесного ушкодження, механізм його спричинення встановлений при проведенні судово медичної експертизи, не суперечать механізму та характеру на які вказує ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту за його участі.

В протоколі проведення слідчого експерименту зазначено про нанесення удару дверима авто по правому передпліччю, однак в ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 вказував анатомічну ділянку плече; (а.с. 109-111)

З таких підстав, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_6 , оскільки вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.
Таким чином, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_6 винним в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не знаходиться, його відношення до скоєного.

Щире каяття, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, як зазначено в угоді про примирення, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370-371, 374, 376, 474-475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити укладену 19 червня 2020 року угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ диск (а.с. 55) зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1