печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу представника володільця майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000698,

ВСТАНОВИВ:
21 жовтня 2020 року до слідчого судді надійшла скарга представника володільця майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку 05.10.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.10.2020 року, приміщення 4 поверху за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон Iphone IMEI: НОМЕР_1 .

Просила повернути вилучене майно, оскільки слідчим суддею в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку дозвіл на вилучення мобільного телефон не надавався. У той же час, він не може мати значення речового доказу у кримінальну провадженні, оскільки не відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, тому це майно набуло статусу тимчасово вилученого.

Вилучений під час проведення вищевказаного обшуку належний ОСОБА_3 мобільний телефон не був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберіг на собі його сліди і не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування цього кримінального провадження, в тому числі не є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, не набутий кримінально протиправним шляхом. Вказаний мобільний телефон використовувався ОСОБА_3 виключно лише для приватного спілкування. Відтак, підстави для арешту мобільного телефону відсутні, що зумовлює підстави для його повернення.

Учасники справи до судового засідання не з`явилися. Представник володільця майна надав заяву про розгляд скарги за його відсутності. Доводи скарги підтримує в повному обсязі.

Слідчий до судового засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Тому слідчий суддя розглянув вказану скаргу у відсутність слідчого в порядку ч. 3 ст. 306 КПК України та у відсутність представника володільця майна на підставі ст. 26 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з такого.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебуває кримінальне провадження № 0000698 від 15.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 по справі № 757/42445/20-к від 01.10.2020 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення та вилучення речей, предметів та документів, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

У вказаній ухвалі слідчим суддею визначений конкретний перелік майна, яке підлягало відшуканню та вилученню.

Так, під час проведення обшуку 05.10.2020 вилучені речі про повернення яких просить представник ОСОБА_6 .

Так, згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160166, 170174 цього Кодексу.

Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.

Крім того, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція також узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Стороною обвинувачення не надано відомостей та документів, в яких наводилися б підстави для подальшого утримання майна ОСОБА_3 та його необхідність, як такого, що має значення для подальшого досудового розслідування, оскільки доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні № 0000698 не надано.

Так, обов`язок доведення існування тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах скарги даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_3 належним йому майном, а враховуючи, що заперечень на скаргу стороною обвинувачення суду не надано, до судового засідання представник органу досудового розслідування не з`явився, та органом досудового розслідування не надано доказів, що вилучені речі та документи містять відомості, які становлять доказову базу у даному кримінальному провадженні.

За вказаних обставин позиція органу досудового розслідування щодо неповернення майна його законному володільцю спростовується, тобто за встановлених обставин вбачається, що вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, що як наслідок свідчить про бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку 05.10.2020 у приміщенні за адресою АДРЕСА_2 , яку необхідно усунути шляхом зобов`язання повернути вилучене майно власнику, відповідно до п. 4 ст. 169 КПК України.

Керуючись ст. 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Скаргу представника володільця майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000698 задовольнити.

Зобов`язати слідчих, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000698, повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно, під час проведення обшуку 05.10.2020, у приміщенні 4 поверху за адресою: АДРЕСА_1 , майно: Iphone IMEI: НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1