СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ТОВ «ПРОДЗЕРНОТОРГ» в порядку ст.303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва із вищезазначеною скаргою.

Дослідивши матеріали скарги, прихожу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26.

Територіальна підсудність скарг, які подаються на підставі ст. 303 КПК України, нормами кримінального процесуального закону прямо не визначена.

Згідно зі ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

За загальним правилом, яке визначене у ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Стаття 6 Конституції України вказує на те, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Крім того, положення статті 19 Конституції України наголошує на тому, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до Засад державної політики України в галузі прав людини, затверджених Постановою Верховної Ради України від 17.06.1999 року №757-XIV, обмеженість свободи держави, її органів і посадових осіб визнається відповідно до принципу, згідно з яким дозволено лише те, що прямо передбачається законом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, реалізуючи покладені на нього завдання щодо надання судам нижчого рівня рекомендаційних роз`яснень з питань застосування законодавства щодо вирішення прав відповідної судової юрисдикції, в абз.3 п.3 Листа від 05.04.2013 p. N 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» зазначив наступне: Беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК), з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом наприклад, ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо). Зауважимо, що у таких випадках не можна керуватися положенням ч. 1 ст. 32 КПК, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті (пункти 20 - 22 ч. 1 ст. 3, ст. 30, ст. 31 КПК), і не регламентує діяльність слідчого судді.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє прийти до висновку, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора мають розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого проводиться досудове розслідування.

З матеріалів поданої скарги вбачається, що скаржник оскаржує бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у нерозгляді по суті клопотання адвоката в кримінальному провадженні №0000010 від 27.01.2017.

При чому, адвокат долучає копії таких клопотань, які направлені на адресу управління, яка територіально розташована в Шевченківському районі м. Києва.

За таких обставин, скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ТОВ «ПРОДЗЕРНОТОРГ» не підлягає розгляду в Солом`янському районному суді м. Києва, оскільки досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000010 від 27.01.2017 здійснюється поза межами територіальної юрисдикції Солом`янського районного суду м. Києва.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо, зокрема скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката адвоката ОСОБА_2 в інтересах ТОВ «ПРОДЗЕРНОТОРГ» в порядку ст.303 КПК України, - повернути особі, яка подала скаргу.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Копію ухвали невідкладно направити особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та всіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1