Справа № 199/5310/19
ВИРОК
іменем України
27.08.2020 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000671 від 03.05.2019 відносно:

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працевлаштованого водієм у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 29.04.2019 приблизно о 16:00 годині на робочому автомобілі марки «ГАЗ», н.з. НОМЕР_1 , на великій швидкості рухався вздовж дитячого майданчику у напрямку вул. Передова у місті Дніпрі, де біля будинку № 414-а вказаної вулиці зупинив свій автомобіль та заглушив двигун. В цей час до ОСОБА_3 , який знаходився на водійському сидінні автомобіля, підійшов раніше йому малознайомий ОСОБА_7 та зробив зауваження з приводу небезпечної їзди поруч з дитячим майданчиком, на якому перебували діти. Під час розмови між вказаними особами на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, 29.04.2019 приблизно о 16:10 годині, продовжуючи перебувати за кермом автомобіля «ГАЗ» біля будинку № 414-а по вул. Передова у місті Дніпрі, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , своєю правою рукою з-під водійського крісла дістав молоток та через відкриті водійські дверцята автомобіля наніс один удар зверху вниз загостреною металевою частиною молотка в область тім`яної частини голови потерпілого ОСОБА_7 .

Вважаючи свої злочинні дії доведеними до кінця, ОСОБА_3 з місця вчиненого злочину зник.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1-го ступеню, втисненого перелому тім`яної кістки ліворуч, пневмоцефілії, забійної рани в лобно-тім`яній області ліворуч. Виявлені тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_7 , свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння при вищевикладених обставинах.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, щиросердно розкаявся у вчиненому та показав, що 29.04.2019 він рухався по вул. Передова у місті Дніпрі на автомобілі, який належав хлібозаводу, де він на той час працював водієм. Коли він зупинив автомобіль, до нього підбіг ОСОБА_7 та висловив своє обурення його рухом, кидався на нього. Під час сварки він біля коробки передач в районі сидіння пасажира взяв молоток та наніс ним удар потерпілому. Після вказаного удару потерпілий відійшов на метр від його автомобіля. Після чого він вийшов з автомобіля та пішов додому.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що 29.04.2019 приблизно о 16:00 годині він знаходився на території дитячого майданчику по вул. Передова, 414-а у місті Дніпрі, де він помітив автомобіль «Газель», н.з. НОМЕР_1 , який рухався неподалік вказаного майданчику на великій швидкості, який далі зупинився. Підійшовши до вказаного транспортного засобу, він зробив зауваження водію ОСОБА_3 про те, що на даній місцевості знаходяться діти, щоб останній швидко не їхав. Між ним та ОСОБА_3 розпочався словесний конфлікт, який переріс у фізичний контакт, під час якого ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному автомобілі на передньому сидінні водія, схопив у праву руку молоток та зверху вниз наніс йому удар по голові.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що ОСОБА_3 рухався на автомобілі «Газель» з великою швидкістю та зупинився біля його будинку. ОСОБА_7 зробив водію зауваження про те, що на вказаній місцевості є діти та наказав, аби він зменшив швидкість свого транспортного засобу. Між останніми виникла сварка, під час якої ОСОБА_3 наніс потерпілому удар молотком по голові. Далі ОСОБА_3 зачинив дверцята автомобіля та пішов.

Як слідує з показів допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 вона 29.04.2019 бачила у потерпілого розбиту голову. Зі слів дітей їй стало відомо, що водій їхав на автомобілі «Газель» з великою швидкістю. На прохання ОСОБА_7 про зменшення швидкості руху автомобіля водій відповів сваркою та спричинив йому тілесні ушкодження.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що після Великодня 2019 року вона бачила обвинуваченого за кермом транспортного засобу «Газель». Зі слів її сина вона дізналася, що водій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Побачивши потерпілого, вона надала останньому свою допомогу, з подальшим викликом швидкої допомоги.

Як слідує з протоколу огляду предмету з фото-таблицею до нього від 21.05.2019 ОСОБА_3 добровільно видав слідчому в присутності понятих молоток, який має довжину 29 см. Молоток складається з дерев`яної рукоятки довжиною 25 см., шириною 2,5 см. на 1,5 см. та металевої частини, яка має довжину 13 см., ширину 3 см., висоту 2,5 см. Вказаний молоток було вилучено та опечатано до спеціального пакету та у подальшому визнано речовим доказом.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 19.06.2019 потерпілий ОСОБА_7 в присутності понятих, експерта, розповів про події, які мали місце 29.04.2019 приблизно о 16:00 годині під час яких він зробив зауваження сусіду на ім`я ОСОБА_12 , який швидко їхав повз дітей, на що ОСОБА_12 образився та, продовжуючи сидіти в автомобілі, взяв правою рукою молоток, який знаходився в салоні автомобіля та завдав йому один удар металевою частиною молотка в область чола з лівою сторони.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1981е від 21.06.2019 у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1-го ступеню, втисненого перелому тім`яної кістки ліворуч, пневмоцефалії, забійної рани в лобно-тім`яній області ліворуч. Виявлені тілесні ушкодження на голові спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою жорстокою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в лобно-тім`яну область і ліворуч, яким міг бути і молоток. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли бути спричинені від 1-ї механічної дії та отримані незадовго до первинного звернення за медичною допомогою до лікарні № 6, тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий у своєму клопотанні. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Локалізація та характер виявлених у нього тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру, на які вказує ОСОБА_7 в ході проведення слідчого експерименту за його участю, тобто від механічної дії удару молотком по голові (в лобну область) ліворуч.
Як слідує з протоколу пред`явлення речей для впізнання з фото-таблицею до нього від 26.06.2019 потерпілий ОСОБА_7 в присутності понятих серед чотирьох молотків впізнав під № 1 молоток, яким йому 29.04.2019 було спричинено тілесні ушкодження.

У відповідності до протоколу пред`явлення речей до впізнання з фото-таблицею до нього від 26.06.2019 свідок ОСОБА_9 в присутності понятих серед чотирьох молотків впізнав молоток під № 2, яким 29.04.2019 його знайомому ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджена як показами самого ОСОБА_3 у судовому засіданні, так і показами потерпілого ОСОБА_7 , свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , допитаних в судовому засіданні, письмовими доказами, зібраними стороною обвинувачення під час досудового розслідування та дослідженими в суді.
Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України.
У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином. Суд враховує, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи обвинувачений характеризується виключно позитивно.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав вину у спричиненні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, щиросердно розкаявся у вчиненому та в повному обсязі компенсував потерпілому ОСОБА_7 витрати на лікування та повністю відшкодував заподіяну потерпілому моральну шкоду, про що свідчать розписки потерпілого ОСОБА_7 про отримання коштів в рахунок погашення матеріальних збитків та моральної шкоди, про що потерпілий ОСОБА_7 підтвердив в судовому засіданні, відмовившись від позовних вимог до обвинуваченого ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_3 публічно в судовому засіданні попросив у потерпілого вибачення за скоєне, заявив, що він до вчиненого діяння ставиться негативно, зробив для себе відповідні висновки.
Суд, призначаючи покарання, також приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, враховує його наслідки, а саме: завдання тяжких тілесних ушкоджень потерпілому та враховує і ту обставину, що після вчинення злочину обвинуваченим добровільно були вжиті заходи щодо відшкодування потерпілому завданої шкоди.
Суд також враховує і думку потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні просив суд не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане з його ізоляцією від суспільства.
Таким чином, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: 1) щире каяття обвинуваченим у вчиненому, що підтверджується як показами обвинуваченого, в яких він висловлював жаль з приводу вчиненого, його співчуття потерпілому, так і його активними діями по відшкодуванню потерпілому матеріальної та моральної шкоди в добровільному порядку; 2) добровільне та позасудове відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди; 3) знаходження на утриманні обвинуваченого малолітньої доньки.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Суд вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, строк якого слід визначити в межах мінімального строку, зазначеного в санкції ч. 1 ст. 121 КК України.
Згідно ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, суд приймає до уваги висновок Верховного Суду, викладений у постанові № 163/225/15-к від 25.10.2018, відповідно до якого щире розкаяння та відсутність претензій з боку потерпілого можуть бути підставою для звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.
Таким чином, оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував потерпілому завдану матеріальну та моральну шкоду, приймаючи до уваги відсутність претензій з боку потерпілого та думку потерпілого щодо можливості призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з його реальним відбуттям, враховуючи особу ОСОБА_3 , який не представляє небезпеки для суспільства, зважаючи і на те, що покарання за своєю метою повинно створити умови для виправлення і ресоціалізації особи, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши обвинуваченому на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1), 2) ч. 1, п. 2) ч. 3 ст. 76 КК України.
Також суд враховує, що ст. 96-1 КК України передбачена спеціальна конфіскація, яка полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, використав як знаряддя вчинення даного злочину молоток, який належить йому і який він зберігав при собі, завдавши ним удар потерпілому, в результаті чого останньому спричинені тяжкі тілесні ушкодження.
За таких обставин суд вважає, що на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України виданий ОСОБА_3 молоток підлягає конфіскації у власність держави, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк на три роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1), 2) ч. 1, п. 2) ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави знаряддя вчинення кримінального правопорушення молоток, який належить обвинуваченому ОСОБА_3 та знаходиться на зберіганні в Амур-Нижньодніпровському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 1442).

Речові докази:

молоток (квитанція № 1442), конфіскувати у власність держави;

DVD-R диск сріблястого кольору зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1