Справа № 761/8376/16-к
Провадження № 1-кп/761/161/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , про призначення комплексної судово-медичної і транспортно-трасологічної експертизи по матеріалам кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 286, ч.2 ст. 345 КК України

ВСТАНОВИВ :

На стадії судового розгляду у Шевченківському районному суді м.Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 286, ч.2 ст. 345 КК України.

Від захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження надійшло повторне клопотання про призначення комплексної комісійної судово-медичної і транспортно-трасологічної експертизи по матеріалам кримінального провадження.

Наведене клопотання сторони захисту обґрунтовується тим, що матеріали кримінального провадження містять ряд різних по своїй суті експертиз для встановлення обставин ДТП, однак при цьому вказаними експертизами причинно-наслідковий зв`язок між ДТП та наступних обставин, внаслідок яких загинуло двоє осіб, а одну особу травмовано, слідством встановлено не було, та у ході судового допиту експертів, які складали такі висновки, такі розбіжності не було усунуто.

Окремо також захисник наголосила на тому, що досудовим слідством не було вирішено, а судовим - не було з`ясовано морфологічне походження травм ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що має на меті встановити причинно-наслідковий зв`язок травм, їх порядок отримання, локалізація отримання з урахування ударно-інертних переміщень постраждалих в салоні автомобіля БМВ, та поза салоном автомобіля.

У зв`язку із зазначеним захисник вважає, що в межах вказаного кримінального провадження потрібно перевірити обставини, які мають для справи істотне значення для кримінального провадження і подальшого правильного вирішення цієї справи, а саме те, що відповідна трасологічна експертиза у цій справі не проведена, хоча саме вона спрямована на пошук і встановлення характеристик слідоутворюючого об`єкта і механізму контактної дії за матеріальним слідом на слідосприймаючому об`єкті, тобто є потреба у проведенні комплексної судово-медичної і судово-трасологічної експертизи за матеріалами справи та наявними речовими доказами.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні клопотання про призначення експертизи підтримали та просили про його задоволення.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з підстав того, що матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів для постановлення обґрунтованого рішення у справі, у той же час повторне заявлення такого клопотання стороною захисту спрямовано виключно на затягування судового розгляду.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, як передбачено ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження визначено захист прав і законних інтересів суб`єктів, які потерпіли від кримінального правопорушення, охорона прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження і, насамперед, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а у випадку їх безпідставного порушення - захист шляхом відновлення в правах.

Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

За ч.1 ст.101 КПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Відповідно до пунктів 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з"ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об"єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об"єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов"язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно ч.2 ст.332 КПК України, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.
У той же час слід враховувати, що п.3 ч.2 ст. 332 КПК України введений в дію згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 та такі зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто до кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 ,відомості про яке було внесено в ЄРДР 16.12.2014 року, таку підставу для призначення експертного дослідження не може бути застосовано.

Статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об"єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов"язків.

Відповідно до пункту 3 Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, зареєстрованих у Мінюсті України 26.07.1995 року №256/792 експертизи у відділі проводяться з метою усунення протиріч між раніше проведеною експертизою та іншими матеріалами справи у випадку необґрунтованості висновків або сумнівів особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді або суду в правильності згаданої експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку із зазначеним та враховуючи доводи сторони захисту, суд приходить до висновку, що захисником у заявленому клопотанні не наведені такі обґрунтовані та вагомі обставини, передбачені кримінально-процесуальним законом, які б вказували на наявність підстав для призначення нової, додаткової чи повторної (комплексної) експертизи у кримінальному проваджені, та не надано суду достатніх та допустимих доказів з цього приводу. Окремо судом відзначається, що за наслідками досліджених у судовому засіданні ряду висновків експертних досліджень, та подальшого допиту експертів, які їх складали, не було встановлено таких суттєвих протиріч, які могли б бути усунути виключно шляхом проведення комплексного експертного дослідження.

Окрім іншого, суд у даному випадку може надати оцінку доказам при постановленні остаточного рішення у справі, у зв`язку із чим вважає заявлене клопотання таким, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 84, 101, 22, 26, 242, 332 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах»,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , про призначення комплексної судово-медичної і транспортно-трасологічної експертизи відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1