Номер провадження: 11-кп/813/1539/20
Номер справи місцевого суду: 522/1909/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Приморського районного суду м.Одеси від 07 травня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003012 від 05 грудня 2019 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307; ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та фактичні обставини,
встановлені судом першої інстанції.

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 07 травня 2020 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307; ч.2 ст.309 КК України та йому призначено покарання:
- за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
-за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки, з конфіскацією майна.
На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, в строк відбуття покарання ОСОБА_8 зарахований строк його попереднього ув`язнення з 09 січня 2020 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання відраховується з 09 січня 2020 року.
Запобіжний захід тримання під вартою залишений без змін до набрання вироком законної сили.
Вирішено питання з процесуальними витратами, речовими доказами та із заходами забезпечення кримінального провадження.
Оскаржуваним вироком встановлено, що на початку червня 2019 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи на території міста Одеси, використовуючи мережу «Інтернет» та програмне забезпечення для мобільних телефонів «Telegram», з корисливих мотивів вступив у попередню змову з невстановленою органом досудового розслідування особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження (далі за текстом невстановлена особа), з якою домовився незаконно збувати, шляхом «закладок», наркотичні засоби на території міста Одеси.
На виконання попередньої змови, з метою незаконного збуту, шляхом «закладок», наркотичних засобів на території міста Одеси, 05 грудня 2019 року в ранковий час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 перебуваючи на території парку «Перемоги», розташованого за адресою: місто Одеса, проспект Шевченко, 14, більш точного місця не встановлено, незаконно придбав, шляхом «закладки», у невстановленої органом досудового розслідування особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, наркотичні засоби.
05 грудня 2019 року співробітниками Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУ НП в Одеській області, під час проведення оперативно-розшукових заходів в місті Одесі, виявлено, що 05 грудня 2019 року приблизно об 11 годині 55 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 перебуваючи на території парку «Перемоги», розташованого за адресою: місто Одеса, проспект Шевченко, 14, незаконно збув, шляхом «закладок», наркотичні засоби. Після чого, співробітниками Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУHП в Одеській області викликано слідчо-оперативну групу. 05 грудня 2019 року в ході огляду слідчо-оперативною групою Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУ НП в Одеській області місця події - ділянки місцевості, розташованої на території парку «Перемоги» за адресою: місто Одеса, проспект Шевченко, 14, виявлено та вилучено: згорток з полімерної липкої стрічки синього кольору, всередині якого містився прозорий полімерний пакет з речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору.

Встановлено, що речовина рослинного походження, масою 1,01 г., є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу в висушеному стані становить 0,94 г.

Крім того, 05 грудня 2019 року в ході огляду слідчо-оперативною групою Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області місця події - ділянки місцевості, розташованої на території парку «Перемоги» за адресою: місто Одеса, проспект Шевченко, 14, виявлено та вилучено: згорток з полімерної липкої стрічки синього кольору, всередині якого містився прозорий полімерний пакет з речовиною рослинного походження темно- зеленого кольору.

Встановлено, речовина рослинного походження, масою 0,82 г., є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу в висушеному стані становить 0,77 г. Даний наркотичний засіб ОСОБА_8 незаконно придбав у невстановленої особи з метою збуту та збув за попередньою змовою із вказаною особою шляхом здійснення «закладки».

Крім того, 05 грудня 2019 року в ході огляду слідчо-оперативною групою Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУ НП в Одеській області місця події - ділянки місцевості, розташованої на території парку «Перемоги» та неподалік від жилого будинку, розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Маршала Говорова, 15, виявлено та вилучено: згорток з полімерної липкої стрічки синього кольору, всередині якого містився прозорий полімерний пакет з речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору.

Встановлено, що речовина рослинного походження, масою 0,99 г., є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу в висушеному стані становить 0,93 г. Даний наркотичний засіб ОСОБА_8 незаконно придбав у невстановленої особи з метою збуту та збув за попередньою змовою із вказаною особою шляхом здійснення «закладки».

Крім того, 05 грудня 2019 року в ході огляду слідчо-оперативною групою Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області місця події - ділянки місцевості, розташованої на території парку «Перемоги» та неподалік від жилого будинку, розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Маршала Говорова, 15, виявлено та вилучено: згорток з полімерної липкої стрічки синього кольору, всередині якого містився прозорий полімерний пакет з речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору.

Встановлено, що речовина рослинного походження, масою 0,79 г., є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу в висушеному стані становить 0,73 г. Даний наркотичний засіб ОСОБА_8 незаконно придбав у невстановленої особи з метою збуту та збув за попередньою змовою із вказаною особою шляхом здійснення «закладки».

Крім того, 05 грудня 2019 року на території парку «Перемоги», розташованого за адресою: місто Одеса, проспект Шевченко, 14, слідчо-оперативною групою Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУ НП в Одеській області під час проведення особистого обшуку ОСОБА_8 виявлено та вилучено: сімнадцять згортків з полімерної липкої стрічки синього кольору, всередині яких містився прозорий полімерний пакет з речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору та один згорток з полімерної липкої стрічки чорного кольору, всередині якого містився прозорий полімерний пакет з речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору.

Встановлено, що речовина рослинного походження темно-зеленого кольору, загальною масою 16,135 г., в вісімнадцяти пакетиках, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс. Маса канабісу в висушеному стані становить 14,9 г.

Особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, 05 грудня 2019 року в ранковий час, більш точного часу не встановлено, перебуваючи на території парку «Перемоги», розташованого за адресою: місто Одеса, проспект Шевченко, 14, більш точного місця не встановлено, незаконно придбав у невстановленої органом досудового розслідування особи та незаконно зберігав при собі з метою подальшого незаконного збуту, шляхом «закладок», на території міста Одеси.

Крім того, 05 грудня 2019 року в ході проведеного співробітниками Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУ НП в Одеській області обшуку за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено: згорток з паперу рожевого кольору з речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору; прозорий полімерний виріб з речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору; фрагмент нижньої частини полімерної пляшки з нашаруванням речовини темно-коричневого кольору та фрагмент верхньої частини полімерної пляшки з дерев`яним виробом циліндричної форми на яких малися нашарування речовини темно-коричневого кольору.

Встановлено, що нашарування речовини коричневого кольору на фрагменті верхньої частини полімерної пляшки в горличко якого вставлений дерев`яний виріб циліндричної форми та фрагмент нижньої частини полімерної пляшки містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу.

Маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,20 г. та 0,063 г. Речовина рослинного походження темно-зеленого кольору, масою 0,057 г., в прозорому полімерному виробі, є особливо небезпечним, наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Маса канабісу в висушеному стані становить 0,050 г.

Речовина рослинного походження темно-зеленого кольору, масою 0,20 г., в паперовому згортку, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Маса канабісу в висушеному стані становить 0,18 г.

Особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, ОСОБА_8 в грудні 2019 року, більш точного часу не встановлено, перебуваючи на території міста Одеси, більш точного місця не встановлено, незаконно придбав, як оплату за збут наркотичних засобів, у невстановленої органом досудового розслідування особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, та незаконно зберігав за місцем свого тимчасового мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою особистого вживання.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, яка її подали.
Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просив скасувати вирок в частині призначення покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307; ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання: за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що призначене ОСОБА_8 покарання є явно несправедливим через його надмірну м`якість, оскільки не спрямоване на досягнення цілей та завдань покарання, визначених у ст.50 КК України, не виправить поведінку обвинуваченого і не забезпечить його перевиховання.

Прокурор зазначив, що суд формально визнав обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 його щире каяття і фактично ототожнив його з визнанням обвинуваченим своєї вини. Однак, на думку прокурора, щире каяття ОСОБА_8 слід розцінювати виключно як намагання уникнути кримінальної відповідальності.

Прокурор наголосив, що злочинна діяльність ОСОБА_8 була припинена внаслідок дій правоохоронних органів та ОСОБА_8 не були розкриті співучасники злочину та джерела постачання наркотичних засобів.

Обвинувачений ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію своїх дій, просив вирок змінити та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що злочини вчинив через скрутне матеріальне становище, на утриманні у нього знаходяться його матір та молодша сестра, раніше він ніколи не притягався до кримінальної відповідальності.

Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просив змінити вирок суду в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_8 покарання: за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки без конфіскації майна.

Захисник зазначив, під час судового розгляду ОСОБА_8 визнав свою вину в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення злочинів, викладені в обвинувальному акті. Окрім того, з доказами добутими органами досудового слідства в підтвердження його провини погодився, їх не оспорював і просив суд в судовому засіданні їх не досліджувати. Щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв досудовому слідству та розкриттю злочинів, жалкує про свій вчинок та обіцяє в подальшому не вчиняти протиправних дій.

Крім того, ОСОБА_8 має середньо-спеціальну освіту, закінчив Кіровоградське вище професійно-технічне училище у 2016 році, з лютого 2017 року по квітень 2019 року служив у лавах Збройних сил України, є військовозобов`язаним, виховувався з 4 років в сім`ї без батька, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має стійкі соціальні зв`язки: матір та неповнолітню сестру, які знаходяться у нього на утриманні, на обліках у лікаря нарколога чи психіатра не знаходиться, до адміністративної чи кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 змінив вимоги своєї апеляційної скарги відповідно до вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та просили апеляційний суд призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання не пов`язане з позбавленням волі. При цьому заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 в повному обсязі, просила її задовольнити та заперечувала проти задоволення апеляційних скарг захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 .

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи наведені в апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В ході судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, у зв`язку з чим, суд обґрунтовано, в порядку ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Порушень під час судового розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, судом апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 307 КК України та за ч.2 ст.307 КК Україниза кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинені повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 про зміну оскарженого вироку в частині призначеного покараннята доводи апеляційної скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 про скасування вироку в частині призначеного покарання, апеляційний суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст.65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».
Відповідно до положень ч. 6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з положеннями ч. 5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 756/4830/17-к вказала про те, що визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Колегія суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 15 березня 2018 року №442/1887/16-к зробила висновок, що виходячи зі змісту ст.69 КК України, призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції відповідної норми, можливе лише в тому випадку, коли встановлені у справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.

З оскарженого вироку вбачається, що суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 злочинів, які, відповідно до положень ст.12 КК України, є тяжким злочином та злочином середньої тяжкості, а також відсутність завдання злочинами майнової шкоди.
Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції встановлені не були.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд при призначенні покарання ОСОБА_8 , відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував в якості обставин, що пом`якшують покарання його щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин.
Разом з тим, суд першої інстанції врахував, що обвинувачений ОСОБА_8 має реєстрацію місця проживання, постійно проживав у сільській місцевості, має стійкі соціальні зв`язки: матір та неповнолітню сестру ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 . У серпні 2002 року, коли обвинувачений досяг чотирирічного віку, він втратив батька, а у грудні 2013 року вітчима ОСОБА_11 . Таким чином, фактично ОСОБА_8 виховувався лише матір`ю.
При цьому відомості щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікаря нарколога чи психіатра, притягнення його до адміністративної відповідальності, неналежної поведінки у побуті відсутні. Інкриміновані злочини не були вчинені на ґрунті наркоманії чи алкоголізму.
Також суд першої інстанції врахував особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, є військовозобов`язаним, у період із лютого 2017 року по квітень 2019 року проходив військову службу в лавах Збройних Сил України, офіційно не працевлаштований, вперше притягується до кримінальної відповідальності, скоїв злочини у віці 22 роки.
Між тим, як зазначено вище, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його молодий вік, ставлення до вчиненого, відсутність тяжких наслідків, вказані пом`якшуючі обставини, які істотно знижують ступінь вчинених злочинів, враховуючи принцип індивідуалізації, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, у вигляді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією даної статті, а покарання за ч.2 ст.309 КК України в межах санкції статті у вигляді позбавлення волі, оскільки на думку суду першої інстанції подальше виправлення ОСОБА_8 не можливе без ізоляції від суспільства.
При цьому суд першої інстанції не встановив підстав для звільнення обвинуваченого від додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, яке є обов`язковим, відповідно до санкції ч.2 ст. 307 КК України.
Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, вищезазначені пом`якшуючі обставини настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення обвинуваченому ОСОБА_8 навіть мінімального покарання в межах санкції ч.2 ст. 307 КК України було б явно несправедливим.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано застосував відносно обвинуваченого ОСОБА_8 положення ч.1 ст.69 КК України, проте, оцінюючи викладені обставини, підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 статті 75 КК України, апеляційний суд не вбачає.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що покарання у виді позбавлення волі на 4 (чотири) роки з конфіскацією майна буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 , попередження вчинення ним нових злочинів, тобто таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого.
Відповідно до ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційних скарг прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити їх без задоволення, а оскаржуваний вирок суду без змін.
Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м.Одеси від 07 травня 2020 року, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України залишити без змін.

Ухвала Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3