Провадження № 11-сс/4820/15/21
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
слідчого ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002751 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 грудня 2020 року,-

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 грудня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Зарічанського ВнП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором прокуратури Хмельницької області, та застосовано відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хмельницького Хмельницької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, на утриманні малолітні та неповнолітні діти, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 154, ч. 2 ст. 156 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 лютого 2021 року включно.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , у січні-лютому 2012 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , будучи рідним батьком малолітньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи та розуміючи, що остання є малолітньою, використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка внаслідок малолітства не розуміла характер та значення вчинення з нею дій зі сторони батька, застосовуючи погрозу фізичного насильства, відносно її матері та рідного брата ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у разі не скорення останньою, діючи умисно, протиправно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті з потерпілою, яка не досягла статевої зрілості внаслідок малолітства, використовуючи фізичну перевагу, ігноруючи волю малолітньої ОСОБА_11 , користуючись її нездатністю чинити опір та не зважаючи на прохання останньої припинити свої дії, вчинив з нею дії сексуального характеру, а саме орально проник у тіло малолітньої потерпілої ОСОБА_11 з використанням своїх геніталій (статевого члена), таким чином зґвалтував останню.
Окрім цього, ОСОБА_8 , у лютому 2020 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи по вул. Лісогринівецькій в м. Хмельницькому, достовірно знаючи та розуміючи, що його рідна донька ОСОБА_11 , є неповнолітньою, застосовуючи погрозу фізичного насильства, відносно її матері та рідного брата ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у разі не скорення потерпілої, діючи умисно, протиправно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті з потерпілою, яка не досягла статевої зрілості, використовуючи фізичну перевагу, ігноруючи волю неповнолітньої ОСОБА_11 , користуючись її нездатністю чинити опір та не зважаючи на прохання останньої припинити свої дії, перебуваючи в салоні автомобіля марки «ChevroletNiva», білого кольору, повторно вчинив з потерпілою дії сексуального характеру, а саме вагінально проник у тіло потерпілої ОСОБА_11 з використанням своїх геніталій (статевого члена), таким чином повторно зґвалтував останню.
Окрім цього, починаючи із вересня 2011 року по лютий 2017 року, ОСОБА_8 , перебуваючи по місцю проживання в квартирі АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітніми, будучи їхнім рідним батьком, маючи умисел на розбещення малолітніх осіб та вчинення щодо них розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, використовуючи малолітній вік потерпілих, який виражався в тому, що вони не могли правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з ними розпусних дій, умисно, періодично вчиняв фізичне розбещення щодо них з метою задоволення власної статевої пристрасті, яке виражалося в примушуванні до оголення статевих органів ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , доторканні малолітнього ОСОБА_12 до статевих органів ОСОБА_11 , а також інтелектуальне розбещення, яке полягало у перегляді ОСОБА_8 у присутності малолітніх потерпілих зображення та відео порнографічного характеру, а саме порно-мультфільму «Хентай» та у проведенні з малолітніми особами цинічних розмов на сексуальні теми, що призводило до статевого збудження самого ОСОБА_13 та безпосередньо потерпілих.
Вказаними діями ОСОБА_13 порушив права потерпілих на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини, що гарантується ст. 52 Конституції України, згідно якої будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються за законом та ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності.
Окрім цього, ОСОБА_8 , у вересні 2011 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , будучи рідним батьком малолітніх ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснюючи протиправний психічний вплив на їхню свідомість, шляхом погрози застосування фізичного насильства, відносно їх матері та рідного брата ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тим самим обмежуючи їх можливості діяти за своєю волею, діючи умисно, протиправно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, змусив власних дітей зняти свій одяг та нижню білизну та всупереч їхньої волі, примусив ОСОБА_11 зайнятись оральним сексом із своїм рідним братом ОСОБА_12 , а сам в цей час спостерігав за статевим актом перебуваючи поруч.»

11.12.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152, ч.3 ст.152, ч.2 ст.156, ч.1 ст.154 КК України.

Старший слідчий СВ Зарічанського ВнП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Хмельницької області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 154, ч. 2 ст. 156 КК України посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики ухилення від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, злочин мав тривалий характер, мають місце обставини незаконного впливу на потерпілих з метою зміни їх показів, а також наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілу або свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення. Характер вчинення злочинів дає вагомі підстави вважати, що перебування підозрюваного на волі створить суттєву загрозу життю і здоров`ю потерпілих та їх законного представника.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід в вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вважає, що обрана судом міра запобіжного заходу є занадто суворою. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні документи про повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, вказаним обставинам судом першої інстанції не надано жодної оцінки. Вказує на відсутність в матеріалах провадження доказів того, що ОСОБА_8 вчинив злочини, передбачені ч. 1 ст. 154 КК України та ч. 3 ст. 152 КК України. Також звертає увагу суду на те, що з приводу обставин про нанесення підозрюваним тілесних ушкоджень та здійснення психологічного тиску на ОСОБА_11 , суду не було надано жодних документів на підтвердження даних обставин, в тому числі, повідомлення про підозру або обвинувальний акт, тобто вина ОСОБА_8 не доведена. Посилається на те, що судом не враховані обставин, які характеризують підозрюваного з позитивної сторони.

Вказує, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчинені якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного та його захисників, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора та представника потерпілої щодо законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 152,ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 154 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, що є особливо тяжким злочином.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя врахував, що у прокурора та слідчого є докази того, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннь, її підтвердження представлено даними: протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 31.07.2020; протоколу огляду місця події від 31.07.2020; висновоку судово-медичної експертизи №701 від 07.08.2020; протоколу допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_14 від 10.08.2020; протоколу додаткового допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 від 19.11.2020; протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 від 14.08.2020; протокол допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 від 27.10.2020; протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 від 19.11.2020; протоколом допиту законного представника ОСОБА_15 від 13.11.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 31.07.2020; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 31.07.2020; висновок комплексної судової психолого-психіатричної експертизи неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 №443 від 20.08.2020; висновок комплексної судової психолого-психіатричної експертизи неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 №551 від 02.11.2020; протокол проведення слідчого експерименту із неповнолітньою потерпілою ОСОБА_11 від 23.11.2020; протокол проведення слідчого експерименту із неповнолітнім потерпілим ОСОБА_12 від 23.11.2020 та інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , а саме у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, злочин мав тривалий характер, мають місце обставини незаконного впливу на потерпілих з метою зміни їх показів. Крім того, характер вчинення злочинів дає вагомі підстави вважати, що перебування підозрюваного на волі створить суттєву загрозу життю і здоров`ю потерпілих та їх законного представника.

Ці обставини кримінального провадження давали суду підстави дійти висновку, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення і що інші більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання ризиків, на які посилається сторона обвинувачення.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді даного клопотання слідчого повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви з яких прийняв відповідне рішення, а тому доводи апеляційної скарги стосовно необґрунтованості та необ`єктивності ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даного провадження.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника підозрюваного, колегія суддів не вбачає. Рішення слідчого судді за клопотанням про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, є законним та обґрунтованим, висновок суду про неможливість застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є правильним.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах провадження доказів того, що ОСОБА_8 вчинив інкриміновані злочини та здійснював психологічний тиск на ОСОБА_11 , відсутність документів на підтвердження даних обставин, в тому числі, повідомлення про підозру або обвинувальний акт, тобто вина ОСОБА_8 не доведена та наявність ряду обставин, які характеризують підозрюваного з позитивної сторони, колегія суддів визнає такими, що не зменшує заявлених ризиків та не дають підстав, в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, для обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді