№ 207/1096/20
№ 1-кп/207/408/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000105 від 18.01.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровська, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-16.12.1999 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. ст. 141 ч.2, 101 ч.3, 42 КК України до позбавлення волі строком на 7 років. Дніпровським обласним судом від 07.03.2000 року вирок змінено: вважати засудженим за ст. 101 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 7 років в виправній колонії посиленого режиму. Справу за ст. 141 ч.2 КК України повернути на нове розслідування;

-25.12.2000 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 141 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 42 ч.3 КК України частково приєднати невідбутий строк за вироком суду від 16.12.1999 року. До відбування 7 років позбавлення волі в виправній колонії посиленого режиму. 21.01.2006 року звільнено з Криворізької ВК Дніпропетровської області № 80 по відбуттю строку покарання;

-02.07.2008 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.ст. 199 ч.3,69, 309 ч.1 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна;

-23.06.2010 року Сокальським районним судом Львівської області за ст.ст. 309 ч.2, 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Звільнено 17.08.2012 року по відбуттю строку покарання;

-21.01.2014 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнено 06.07.2016 року по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
І. Обставини кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням встановлені під час судового розгляду.
17.01.2020 року близько 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , проходячи повз будинку АДРЕСА_2 , через паркан, яким огороджене дане подвір`я будинку, побачив вулики. Після чого у нього виник прямий умисел на викрадення чужого майна, а саме: 18.01.2020 року близько 06 години 00 хвилин, реалізуючи свій прямий злочинний умисел, прийшов до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 де мешкає потерпілий ОСОБА_4 , та, подолавши паркан, проник на територію вищезазначеного домоволодіння, де потерпілий зберігав свої вулики. Цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав 5 (п`ять ) дерев`яних вуликів, в кожному з яких знаходилось по 6 рамок з бджолами, які в подальшому по черзі переніс до покинутого погребу, розташованого між будинком АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1655-20 від 13.04.2020 року вартість 5 (п`яти) вуликів власного виробництва з дерева сосни та 30 (тридцять) рамок з бджолами, тобто 5 (п`яти) сімей станом на 18.01.2020 року становить 15000 гривень 00 копійок (п`ятнадцять тисяч гривень) 00 копійок.
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_6 з місця кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на вищезазначену суму.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому повторно.

2. Докази, надані для дослідження під час судового розгляду стороною обвинувачення.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 18.01.2020 року о 08:00 годині він вийшов на вулицю і виявив відсутність п`яти дерев`яних вуликів, які він виготовив самостійно в 2017 році. Вулики знаходились на прибудинковій території, яка огороджена по периметру парканом, висотою близько 180 см. Суду пояснив, що висота паркану на його думку робить ускладненим проникнення до території домоволодіння та вимагає певних додаткових зусиль. Паркан мав хвіртку, яка була зачинена на щеколду. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має.
В процесі судового розгляду стороною обвинувачення - прокурором, для з`ясування і перевірки обставин пред`явленого ОСОБА_6 за ч. 3 ст.185 КК України, обвинувачення, надані для дослідження наступні докази документи.
Згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення від 18.01.20020 року до ЧЧ Південного ВП надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що в період часу з 21:00 годин 17.01.2020 року по 08:00 годин 18.01.2020 року ОСОБА_6 , проник на територію подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав п`ять вуликів (а.с. 1);
З протоколу огляду місця події від 18.01.2020 року та фото-таблицею до нього, вбачається, що місцем вчинення кримінального правопорушення, є прибудинкова територія домоволодіння по провулку Зірковому в м. Кам`янське, Дніпропетровська область, огороджена дерев`яним парканом висотою близько 110 см (а.с. 10-14);
З протоколу огляду від 07.04.2020 року та фото-таблицею до нього, вбачається, що предметом огляду, є ділянка місцевості, яка розташована за адресою: м. Кам`янське, пр. Ювілейний, біля будинку № 65, де розташовані дерев`яні колодязі, поряд з якими розташовані два корпуси з вуликів (а.с. 32-33);
Згідно висновка судово-товарознавчої експертизи № 1655-20 від 13.04.2020 року, станом на 18.01.2020 року ринкова вартість 5 (п`яти) вуликів власного виробництва з дерева сосни та 30 (тридцяти) рамок з бджолами (п`яти сімей) становить 15 000 гривень (п`ятнадцять тисяч гривень) 00 копійок. (а.с. 43-44).
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 20.04.2020 року та фото таблицею до нього де потерпілому ОСОБА_4 пред`явлені вулики для впізнання (а.с. 49-52);
З протоколу проведення слідчого експерименту від 27.04.2020 року, вбачається, як обвинувачений ОСОБА_6 , вказує як саме вчинив дане кримінальне правопорушення (а.с. 74-74-78);
3. Позиція обвинуваченого, та заяви зроблені під час судового розгляду стороною захисту.

Обвинувачений ОСОБА_6 , допитаний в процесі судового розгляду,свою вину за обвинуваченням пред`явленим йому за ч.3 ст.185 КК України визнав у повному обсязі. Підтвердив фактичні обставини справи, суду пояснив, що 18.01.2020 року, о 06:00 годині він подолавши паркан, проник до території домоволодіння, та викрав п`ять деревяних вуликів, які переніс до покинутого погребу. У вчиненні кримінального правопорушення щиро розкаявся. Просив суворо не карати.

4. Мотиви і оцінки суду за наслідками перевірки обставин висунутого обвинувачення доказами, наданими сторонами кримінального провадження під час судового розгляду.
В процесі судового розгляду сторона обвинувачення - прокурор вважав, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому повторно - підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів, наданих для дослідження під час судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_6 не оспорював фактичних обставин кримінального правопорушення та їх правову кваліфікацію.
Перевіривши під час судового розгляду наданими суду для дослідження доказами обставини, які прокурор вважав встановленими в цьому кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню - подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні ( ст. 91 КПК України), покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Судовий розгляд, згідно положень ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч.3 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому повторно. Суд погоджується з вказаною кваліфікацією дій обвинуваченого з наступних підстав.
У постанові від 26.06.2019 року (справа № 630/731/17) Касаційний кримінальний суд у складі Верховного суду зробив висновок про те, що огороджена територія, у тому числі приватного домоволодіння, може бути віднесена за своїми ознаками до поняття «сховище», виходячи з характеру огорожі (розміру, конструкції, цілісності, тощо), наявності інших пристосувань, засобів, які об`єктивно перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб, а також інших ознак, які дозволяють ідентифікувати вказану територію як таку, що має призначення постійного або тимчасового зберігання матеріальних цінностей.
У зв`язку з чим суд робить висновок, що відсутність загальної доступності подвір`я, а тим більше наявності на ньому пристосувань, засобів, які перешкоджають доступ сторонніх осіб, в даному випадку огорожі, яка за своїми розмірами, матеріалами, конструкцією призначена обмежити чи утруднити доступ сторонніх осіб, наявність зачиненої хвіртки, вказує на те, що таке подвір`я в кримінально-правовому розумінні набуває статусу сховище. Про те, що подвір`я виконує роль сховища, вказує його фактичне використання для зберігання майна. Крім того, висота паркану, яким огороджене домоволодіння ускладнює доступ сторонніх осіб на територію домоволодіння.
Докази досліджені під час судового розгляду, взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині.
Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , у відповідності до ст. 67 КК України, рецидив злочину.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, індивідуальні властивості особи: стан здоров`я, спосіб життя, а саме: обвинувачений був неодноразово притягнутий до кримінальної відповідальності в тому числі за вчинення корисливих злочинів, ступінь тяжкості кримінального правопорушення (злочину), а саме: за класифікацію ст. 12 КК України злочин відноситься до тяжкого злочину, особливості й обставини вчинення: форму вини, характер та мотиви допущеного кримінального правопорушення ОСОБА_6 .
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті.
Цивільну позовну заяву потерпілим не заявлено.
Питання процесуальних витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.
Питання про арешт майна вирішити відповідно до ст. 174 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно вимог ст.100 КПК України .
Керуючись 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання, а саме з 31 січня 2020 року з розрахунку день за день.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_6 залишити у вигляді тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1655-20 від 13.04.2020 року в сумі 326 (триста двадцять шість) грн. 88 копійок.
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.04.2020 року арешт на майно: вулики дерев`яні у кількості 2-х штук висотою 31 см. та шириною 53 см. кожен, кришки вуликів металеві, розміром 50х54 см., 50х55 см.
Речові докази по справі:
-вулики дерев`яні у кількості 2-х штук висотою 31 см. та шириною 53 см.кожен, кришки вуликів металеві, розміром 50х54 см., 50х55 см. які знаходяться в камері схову речових доказів Південного ВП Кам`янського ВП повернути потерпілому ОСОБА_4 ;
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1