Дата документу 29.07.2020 Справа № 331/2399/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/2399/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1084/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2020 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, маючий неповну середню освіту, не працюючий, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не маючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не маючий, раніше судимий:

1) 20 травня 2019 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

2) 2 вересня 2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

3) 21 жовтня 2019 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

4) 15 січня 2020 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років 7 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання за епізодами від 1 квітня 2019 року, 1 червня 2019 року, 5 червня 2019 року, 3 жовтня 2019 року, 3 січня 2020 року, 7 січня 2020 року у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, з урахуванням покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2020 року, шляхом часткового складання покарань, призначено покарання у вигляді 2 років 9 місяців позбавлення волі.
За епізодом від 3 лютого 2020 року призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2020 року та призначено остаточне покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання 4 лютого 2020 року.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні 7 епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

1 квітня 2019 року приблизно о 18 год. 17 хв. ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчиняла корисливі злочини, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 83/85 в приміщенні супермаркету «Варус-45», переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгівельного прилавку, намагався таємно викрасти майно, що належить супермаркету «Варус-45», а саме: одну пляшку коньяку «Легенда Тбілісі», вартістю 248 грн. 79 коп., чим намагався спричинити матеріальну шкоду ТОВ «Омега» на вказану суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки після проходження касової зони разом з викраденим товаром був зупинений службою охорони супермаркету та в подальшому переданий працівникам поліції.

Крім того, 1 червня 2019 року приблизно об 11 год. 50 хв. ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 83/85 в приміщенні супермаркету «Варус-45», переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгівельного прилавку намагався таємно, сховавши під свій одяг, викрасти майно, яке належить ТОВ «Омега» а саме: одну пляшку віскі «Скотіш Лідер алкогольний напій Джинджер», вартістю 352 гривні, чим намагався спричинити матеріальну шкоду ТОВ «Омега» на вказану вище суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони супермаркету, після проходження касової зони та в подальшому переданий працівникам поліції.

Крім того, 5 червня 2019 року приблизно о 18 год. 20 хв. ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 71, в приміщенні супермаркету «Велика кишеня», переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгівельного прилавку, намагався таємно, сховавши під свій одяг, викрасти майно, що належить ТОВ «Фудком», а саме: одну пляшку віскі «Джонні Волкер Ред Лейбл 40%», вартістю 292 грн. 65 коп., чим намагався спричинити матеріальну шкоду ТОВ «Фудком» на вказану вище суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони супермаркету, після проходження касової зони та в подальшому переданий працівникам поліції.

Крім того, 3 жовтня 2019 року приблизно о 14 год. 41 хв. ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, знаходячись у торговому залі супермаркету «Варус», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний 83/85, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, шляхом вільного доступу з торгової полиці зазначеного супермаркету намагався таємно викрасти майно, що належить ТОВ «Омега», сховавши його під верхній одяг, а саме: бренді «ХО Сент Ремі», вартістю 328 гривень, чим намагався спричинити ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на вказану суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони супермаркету після проходження касової зони з неоплачуваним товаром та в подальшому переданий працівникам поліції.

Крім того, 3 січня 2020 року приблизно о 14 год. 50 хв. ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, знаходячись у приміщенні супермаркету «Варус-45», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 83/85, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з полиці та холодильника в торговому залі зазначеного супермаркету, намагався таємно, утримуючи у рукаві та кишені власної курточки викрасти майно, що належить ТОВ «Омега», а саме: алкогольний напій «Фінляндія кокос», вартістю 172 грн. 80 коп.; ікру лососеву зернисту з/б «Шаланда» вартістю 527 грн. 84 коп. за дві одиниці товару; ікру лососеву Форель «Острів», вартістю 111 грн. 92 коп., чим намагався спричинити ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на 812 грн. 56 коп., вийшовши за касову зону супермаркету, не сплативши за товар, виконавши таким чином всі дії, необхідні для доведення злочину до кінця, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони супермаркету з викраденим товаром.

Крім того, 7 січня 2020 року приблизно об 11 год. 59 хв. ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні супермаркету «Варус-45», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 83/85, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з полиці в торговому залі зазначеного супермаркету, намагався таємно, утримуючи у рукаві власної курточки, викрасти майно, що належить ТОВ «Омега», а саме: пляшку рому «Блек Баррель Маунт Гай», вартістю 583 грн. 20 коп., чим намагався спричинити ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на вказану суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони супермаркету з викраденим товаром після проходження касової зони та в подальшому переданий працівникам поліції.

Крім того, 3 лютого 2020 року, приблизно о 19 год. 53 хв. ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні супермаркету «Варус-45», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 83/85, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з полиці в торговому залі зазначеного супермаркету, намагався таємно, утримуючи у рукаві власної курточки, викрасти майно, що належить ТОВ «Омега», а саме: пляшку коньяку «Сараджишвілі», вартістю 544 грн. 80 коп., чим намагався спричинити ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на вказану суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони супермаркету з викраденим товаром після проходження касової зони та в подальшому переданий працівникам поліції.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію судом його дій, вважає призначене йому покарання занадто суворим.

Від прокурора на адресу апеляційного суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого, в яких він зазначає, що суд першої інстанції в повній мірі встановив та належним чином оцінив і врахував всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін.

Заслухавши доповідь судді по справі, захисника обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу без доповнень та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вирок суду просила залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочинів, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_8 в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що обвинувачений фактично порушує питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями), зміст та суть яких викладено в постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 51-1985км18 (єдиний унікальний номер 207/5011/14-к) та постанові Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 51-329км18 (єдиний унікальний номер 297/562/17), які враховуються колегією суддів під час перегляду вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання, виконав вимоги ст. 65 КК України, а саме: врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, визнав щире каяття за обставину, що пом`якшує покарання, встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання, дав належну оцінку даним про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, не працює, стабільного джерела доходу не має, одружений, має місце реєстрації, за яким не проживає, на обліку у психіатра не перебуває, з 1 жовтня 2017 року перебував на обліку у нарколога з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності», а з 13 травня 2019 року перебуває під спостереженням нарколога.

Крім того, суд першої інстанції врахував кількість епізодів злочинної діяльності обвинуваченого та наявність невідбутого покарання за попереднім вироком.

Колегія суддів також враховує те, що обвинувачений раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів середньої тяжкості, має 4 не погашені та не зняті в установленому законом порядку судимості, вчинив 7 епізодів крадіжки протягом короткого проміжку часу, раніше за період з 20 травня 2019 року по 15 січня 2020 року вже 4 рази звільнявся від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості й не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, що свідчить про те, що належних висновків він для себе не зробив та на шлях виправлення ставати не бажає, що у сукупності свідчить про його підвищену суспільну небезпеку.

Крім того, колегія суддів враховує, що обвинувачений не працює та суспільно-корисною працею не займається, а періодичність та кількість епізодів злочинної діяльності свідчить про те, що він заробляє на життя шляхом вчинення злочинів, до того ж, він не має стійких соціальних зв`язків та постійного місця проживання.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим можливо лише з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі, і підстави як для застосування ст.ст. 69, 75 КК України до вказаного покарання, так і пом`якшення йому розміру призначеного покарання, відсутні.

Відповідно до положень ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Колегія суддів вважає, що розмір призначеного ОСОБА_8 покарання відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про його особу, а також відповідає критерію справедливого покарання, відповідає вимогам ст. 65 КК України та його меті.

При цьому, як вбачається з вироку суду, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_8 було призначене покарання не в максимальних межах санкції, призначаючи покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України суд застосував принцип часткового складання покарання, а призначаючи остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, суд застосував принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, що також не свідчить про несправедливість призначеного покарання через його суворість.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 1 листопада 2018 року у справі № 51-2776км18 (єдиний унікальний номер 524/5999/17), термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покаранням і тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

З огляду на попередній кримінальний досвід обвинуваченого, наявність у нього не знятих та не погашених судимостей, неодноразові факти звільнення від відбування покарання з іспитовим строком в минулому, кількість епізодів злочинної діяльності та дані про особу обвинуваченого, у суду першої інстанції не було правових підстав для призначення ОСОБА_8 більш м`якого остаточного покарання, ніж у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, яке на думку колегії суддів не є явно несправедливим через суворість.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 414, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2020 року у відношенні ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду, а засудженим, який утримується під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4