Єдиний унікальний № 500/8433/18
Провадження № 1-кп/946/229/20
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

29 жовтня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002424, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Матроска Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, який знаходиться у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 03.06.2009 р., Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 186 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 15.02.2010 р., Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3, 357 ч. 1, 70, 72 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, в силу ст. 71 КК України приєднано 1 рік 1 місяць позбавлення волі не відбутого по вироку Ізмаїльського міського суду Одеської області від 03.06.2009 року, остаточно визначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 21.03.2013 р., Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, в силу ст. 71 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі не відбутого по вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.02.2010 року та к відбуттю вважати 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 11.04.2013 р., перегляд вироку апеляційним судом Одеської області, ухвала ст. 407, 412, 415 КПУ України: вирок Ізмаїльського міськрайонного суду в Одеській області від 23.01.2013 скасувати, справу направити на новий судовий розгляд у той же суд у іншому складі суду;

- 26.09.2013 р., Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3, 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, в силу ст. 71 КК України приєднано 1 місяць позбавлено волі не відбутого по вироку Ізмаїльського міськрайонного суду в Одеській області від. 15.02.2010 року та до відбуття вважати 2 роки позбавлення волі;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_5 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Матроська Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, знаходиться у фактичних шлюбних відносинах , не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму:

-30.09.2013 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді громадських робіт строком на 80 годин;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,

встановив:

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 вересня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном до 23 листопада 2020 року.

Прокурором подано до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строком на шістдесят днів, в якому прокурор посилається на те, що ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли, а саме є всі підстави вважати що при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може продовжити злочинну діяльність і вчиняти нові злочини, зазначає, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, окрім того, він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, що також обґрунтовує ризик того, що останній може переховуватись від суду, що свідчить про не можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисниця ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечують проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просять змінити його на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що прокурором в судовому засіданні не доведені зазначені ризики.

Обвинувачена ОСОБА_5 залишила вирішення зазначеного клопотання на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Так, згідно п. 1 абз. 6 Закону України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) № 558-ІХ від 13.04.2020 року (далі- ЗУ Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення») встановлено у разі неможливості, у визначений КПК строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьої статті 35 КПК України, або розглянути головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому законом, у зв`язку з викладеним суд приходить до висновку про розгляд зазначеного клопотання в одноособовому складі головуючим суддею ОСОБА_1 .

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність чітких ознак того, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на свободу, а тому строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працює, відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, та те, що запобіжний захід ОСОБА_4 обирався на досудовому розслідуванні, не допитувались всі свідки. Крім того, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, стан його здоров`я.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою, що не перевищує шістдесят днів.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 314, 331 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисниці відмовити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком до 25 грудня 2020 року.
Ухвала про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 25 грудня 2020 року.

Копію ухвали направити до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для виконання, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченому ОСОБА_4 та його захиснику до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1