Справа № 202/4829/20
Провадження № 1-кс/202/6677/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3

слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Великий Листвин, Городнянського району, Чернігівської області, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 365-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000740, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст.362, ч.3 ст.365-2 КК України та встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст.ст.42, 276, 277, 278 КПК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 1 Дніпропетровської області.

21 вересня 2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська подано клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Згідно матеріалів клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що розпорядженням сільського голови Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 10.06.2016 №40 ОСОБА_6 прийнято на посаду державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань виконавчого комітету Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

ОСОБА_6 , являючись державним реєстратором речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань виконавчого комітету Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, діючи умисно, скоїла умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_6 , в настановленому в ході досудового розслідування місці та час, але не пізніше 15 години 31 хвилини 14.06.2017, отримала від невстановленої в ході досудового розслідування особи пропозицію про можливість отримання неправомірної вигоди за проведення державної реєстрації права приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 в порушення вимог ст.ст.10, 24, 27 Закону, тобто без встановлення відповідності заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, зокрема без перевірки повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації та без наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; без перевірки документів на наявність підстав для проведення реєстраційних дій та відмови в державній реєстрації прав; не прийнятті рішення про відмову у державній реєстрації прав у випадку подання заяви про державну реєстрацію прав неналежною особою, невідповідності поданих документів вимогам, встановленим Законом, не можливості на підставі поданих документів встановити набуття речового права на нерухоме майно; за відсутності підстав для державної реєстрації права власності, на що остання погодилась.

Таким чином, у ОСОБА_6 , яка в силу наданих їй повноважень мала доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та усвідомлювала про наявність у неї необмеженого доступу до вказаного реєстру, виник злочинний умисел, спрямований на внесення несанкціонованих змін до інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, а саме, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який, відповідно до Закону є єдиною державною інформаційною системою, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на внесення несанкціонованих змін до інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, ОСОБА_6 , займаючи посаду державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань виконавчого комітету Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, тобто будучи особою, що має право доступу до інформації, що обробляється в автоматизованій системі, а саме в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 14.06.2017 близько 15 години 31 хвилин, перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Покровська, (вул. Куйбишева) 1, вчиняючи свої дії умисно, через всесвітню мережу Інтернет, використовуючи комп`ютер та свій ЗНКІ (захищений носій ключової інформації) несанкціоновано, в порушення вимог ст.ст.10, 24, 27 Закону, тобто не маючи дійсного права на внесення змін до інформації та за відсутності на те підстав, передбачених Законом, на підставі наданих раніше ОСОБА_7 підроблених документів, а саме: акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 16.09.2016 виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби міста Дніпропетровська, внесла до автоматизованої системи Державний реєстр речових прав на нерухоме майно відомості щодо подачі заяви про реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний номер заяви 22763259) та виготовила електронні копії вищевказаних підроблених документів, поданих ОСОБА_7 , щодо реєстрації виникнення права приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому ОСОБА_6 за допомогою принтера виготовила заяву про реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний номер заяви 22763259) у паперовій формі.

В подальшому, для доведення до кінця раніше виниклого злочинного умислу, перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Покровська, (вул. Куйбишева) 1, ОСОБА_6 займаючи посаду державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань виконавчого комітету Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, тобто будучи особою, що має право доступу до інформації, що обробляється в автоматизованій системі, а саме в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчиняючи свої дії умисно, через всесвітню мережу Інтернет, використовуючи комп`ютер та свій ЗНКІ (захищений носій ключової інформації) несанкціоновано, достовірно знаючи та розуміючи вимоги ст.ст.10, 24, 27 Закону і порушуючи їх, 20.06.2017 о 13:34:36 прийняла рішення (індексний номер рішення 35765763) про внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зареєструвала право приватної власності на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи №5873-19, ринкова вартість на території України квартири АДРЕСА_2 станом на 14.06.2017 складала 519 800 гривень.

Таким чином, будучи державним реєстратором, тобто особою, яка має доступ до інформації, що оброблюється в автоматизованій системі, ОСОБА_6 , умисно несанкціоновано змінила інформацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 ринковою вартістю 519 800 гривень, чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 значну шкоду, оскільки вартість вказаного майна більш ніж в 600 разів перевищує встановлений на 2017 рік неоподатковуваний мінімумів доходів громадян.

Крім того, ОСОБА_6 , в настановленому в ході досудового розслідування місці та час, але не пізніше 15 години 31 хвилини 14.06.2017, отримала від невстановленої в ході досудового розслідування особи пропозицію про можливість отримання неправомірної вигоди за проведення державної реєстрації права приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 в порушення вимог ст.ст.10, 24, 27 Закону, тобто без встановлення відповідності заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, зокрема без перевірки повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації та без наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; без перевірки документів на наявність підстав для проведення реєстраційних дій та відмови в державній реєстрації прав; не прийнятті рішення про відмову у державній реєстрації прав у випадку подання заяви про державну реєстрацію прав неналежною особою, невідповідності поданих документів вимогам, встановленим Законом, не можливості на підставі поданих документів встановити набуття речового права на нерухоме майно; за відсутності підстав для державної реєстрації права власності, на що остання погодилась, тобто в цей час у неї виник злочинний умисел, спрямований на зловживання своїми повноваженнями державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам окремих громадян.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в настановленому в ході досудового розслідування місці та час, але не пізніше 15 години 31 хвилин 14.06.2017, ОСОБА_6 , отримала від ОСОБА_7 квитанцію № 0.0.78396390.1 від 13.06.2017 про сплату адміністративних послуг у сфері реєстрації нерухомого майна від імені ОСОБА_7 , копію паспорту громадянина України серія та номер НОМЕР_1 , виданий Софіївським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 29.05.2012 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копію картки платника податків на ім`я ОСОБА_7 , підроблені акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 16.09.2016 виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби міста Дніпропетровська, технічний паспорт на квартиру від 31.05.2017, виготовлений ФОП ОСОБА_9 , які мала використати під час здійснення своїх протиправних дій шляхом виготовлення електронних копій вказаних документів.

В подальшому, 14.06.2017 року близько 15 години 31 хвилин, перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Покровська, (вул. Куйбишева) 1, використовуючи комп`ютер та свій ЗНКІ (захищений носій ключової інформації), ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, зловживаючи своїми повноваженнями державного реєстратора, діючи умисно з метою отримання неправомірної вигоди, здійснила вхід до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де, в порушення вимог ст.10 Закону, за відсутності особи, яка має повноваження подавати документи для державної реєстрації, на підставі наданих раніше невстановленою особою підроблених документів, а саме: акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 16.09.2016 виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби міста Дніпропетровська, технічного паспорту на квартиру від 31.05.2017 виготовленого ФОП ОСОБА_9 , внесла до автоматизованої системи Державний реєстр речових прав на нерухоме майно відомості щодо подачі заяви про реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний номер заяви 22763259) та виготовила електронні копії вищевказаних підроблених документів, поданих ОСОБА_7 , щодо реєстрації виникнення права приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаному місці та час, за допомогою принтера виготовила заяву про реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний номер заяви 22763259) у паперовій формі.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на зловживання своїми повноваженнями державного реєстратора, перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Покровська, (вул. Куйбишева) 1, діючи умисно, всупереч інтересам служби, достовірно знаючи та розуміючи вимоги ст.ст.10, 24, 27 Закону, щодо обов`язку встановлення відповідності заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, зокрема щодо перевірки повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації та наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; без перевірки документів на наявність підстав для проведення реєстраційних дій та відмову в державній реєстрації прав; не прийнятті рішення про відмову у державній реєстрації прав у випадку подання заяви про державну реєстрацію прав неналежною особою, невідповідності поданих документів вимогам, встановленим Законом, не можливості на підставі поданих документів встановити набуття речового права на нерухоме майно; за відсутності підстав для державної реєстрації права власності, з метою отримання неправомірної вигоди, достовірно розуміючи що акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 16.09.2016 виданий Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби міста Дніпропетровська не є документом, що відповідно до законодавства підтверджує набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно і не може бути підставою для реєстрації права власності на майно, на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 16.09.2016 виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби міста Дніпропетровська, технічного паспорту на квартиру від 31.05.2017 виготовленого ФОП ОСОБА_9 , 14.06.2017 о 15:31:28 прийняла рішення (індексний номер рішення 35765763) про внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права приватної власності на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_7 .

Також, усупереч вимогам ч.4 ст.17 Закону ОСОБА_6 з метою приховування своєї злочинної діяльності не направила документи щодо проведеної реєстраційної дії на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 , суб`єкту державної реєстрації прав, який забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі.

Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи №5873-19, ринкова вартість на території України квартири АДРЕСА_2 станом на 14.06.2017 складала 519 800 гривень.

Таким чином, зловживаючи своїми повноваженнями державного реєстратора, з метою отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 здійснила незаконну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 ринковою вартістю 519 800 гривень, чим спричинила потерпілому тяжкі наслідки, оскільки вартість вказаного майна більш ніж в 250 разів перевищує встановлений на 2017 рік неоподатковуваний мінімумів доходів громадян.

16.06.2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України, тобто в несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі та зберігається на носіях такої інформації, вчинена особою, яка має право доступу до неї, якщо вони заподіяли значну шкоду та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України, тобто у зловживанні своїми повноваженнями державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян.

18.06.2020 року слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська підозрюваній ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 14 серпня 2020 року включно із покладенням на неї наступних обов`язків: не відлучатись із населеного пункту в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду у період з 20:00 год. до 06:00 год.; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання.

Строк досудового розслідування закінчується 16.08.2020 року.

11.08.2020 року керівником Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області винесено постанову про продовження строку досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000740 від 20 березня 2018 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 365-2 КК України та відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до 3-х місяців, тобто до 16 вересня 2020 року.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, обґрунтовуються сукупністю зібраних доказів, а саме: листом КП «ДМБТІ» ДОР від 07.06.2018 №7971; листом Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2018 № 8.10/409; листом Департаменту житлового господарства ДМР від 30.05.2018 №1/9-866; листом Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС м. Дніпра від 01.06.2018 № 15071; листом Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 04.06.2018 № 6/5-290; інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 18.12.2019; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 18.12.2019; висновком за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 5873-19 від 19.02.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20.11.2019; актом про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 16.09.2016; документами реєстраційної справи №101; речовими доказами по справі та іншими матеріалами справи.

Слідчий вказує, що відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України органами досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 , може переховуватися від органу досудового розслідування, а також перешкоджає провадженню іншим чином.

Ризик, що підозрювана ОСОБА_6 , може переховуватися від органу досудового розслідування, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КК України підтверджується тим, що остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, тому підозрювана, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

Також існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, тещо підозрюваного ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, ОСОБА_6 після обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на законні виклики слідчого не реагує, до органу досудового розслідування для проведення необхідних слідчих розшукових дій у кримінальному провадженні, у тому числі проведення допиту ОСОБА_6 як підозрюваної, не з`являється, що унеможливлює проведенню повного досудового розслідування по даному кримінальному провадженні та встановленню істини по справі.

Крім того, слідчий зазначає, що упродовж липня 2020 року слідчим ОСОБА_4 неодноразово здійснювались телефонні дзвінки на номер мобільного телефону ОСОБА_6 , однак остання на дзвінки не відповідала.

Так, 06 серпня 2020 року старшим слідчим СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснено виїзд за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 з метою вручення останній клопотання про продовження строку досудового розслідування, а також вручення повісток про виклик ОСОБА_6 до старшого слідчого ОСОБА_4 . Вказана дія здійснювалась при відеофіксації. Слідчий з метою вручення повісти про виклик підозрюваній ОСОБА_6 (при відеофіксації) зачитав останній зміст повістки про виклик №1, а саме про необхідність явки останньої 10.08.2020 з`явитись до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для допиту у кримінальному проваджені №0000740 та зміст повістки про виклик №2, а саме про необхідність явки останньої 11.08.2020 до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для участі у проведенні допиту у кримінальному проваджені №0000740. Вказані повістки були залишені ОСОБА_6 у вхідній двері.

Однак до теперішнього часу ОСОБА_6 до слідчого відділення Індустріального ВП ДВП не явилась, про необхідність явки двічі була повідомлена належним чином (підтвердження додається), про поважні причини своєї неявки не повідомила, тому сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлена про необхідність явки як підозрюваної у кримінальному провадженні №0000740 до сторони обвинувачення зазначені вимоги умисно безпідставно ігнорує.

Так, зазначені повістки було проігноровано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, під час проведення досудового розслідування ОСОБА_6 на виклики слідчого неодноразово не з`являлась, що свідчить про її можливий умисел переховування від органу досудового розслідування та у подальшому від суду.

У зв`язку з вищевикладеним слідчим за погодженням з прокурором 10.09.2020 винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваної ОСОБА_6 та 10.09.2020 винесено постанову про зупинення досудового розслідування.

21.09.2020 року з метою розшуку підозрюваної ОСОБА_6 проведено обшук за місце мешкання підозрюваної за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого місцезнаходження ОСОБА_6 було виявлено та 21.09.2020 року слідчим винесено постанову про відновлення досудового розслідування.

Строк досудового розслідування закінчується 27 вересня 2020 року.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання та просили його задовольнити, наголосили про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та враховуючи обставини вчиненого злочину, розмір завданих збитків, які невідшкодовані, вважали за можливим визначити заставу у розмірі 519 800 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною ОСОБА_6 покладених на неї обов`язків.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрювана підтримала думку захисника.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, кримінальне провадження № 0000740, заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника, підозрюваної, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.03.2018 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000740 розпочате 20.03.2018 року.

16.06.2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

18.06.2020 року слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська підозрюваній ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 14 серпня 2020 року включно із покладенням на неї наступних обов`язків: не відлучатись із населеного пункту в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду у період з 20:00 год. до 06:00 год.; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_6 має статус підозрюваної у цьому кримінальному провадженні і щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_6 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні № 0000740 доказами, а саме: листом КП «ДМБТІ» ДОР від 07.06.2018 №7971; листом Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2018 № 8.10/409; листом Департаменту житлового господарства ДМР від 30.05.2018 №1/9-866; листом Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС м. Дніпра від 01.06.2018 № 15071; листом Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 04.06.2018 № 6/5-290; інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 18.12.2019; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 18.12.2019; висновком за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 5873-19 від 19.02.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20.11.2019; актом про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 16.09.2016; документами реєстраційної справи №101; речовими доказами по справі та іншими матеріалами справи.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень є обґрунтованою, відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.

Згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 року у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданнями попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Санкція ч. 3 ст. 362 КК України, яка інкримінується підозрюваній, визначає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин.

Санкція ч. 3 ст. 365-2 КК України, яка інкримінується підозрюваній, визначає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна або без такої, що відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин.

Враховуючи наявну обґрунтовану підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 365-2 КК України, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор у судовому засіданні та слідчий в клопотанні, враховуючи ступень тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваної, той факт, що остання, усвідомлюючи покарання, яке загрожує їй в разі визнання винною, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, приходжу до висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та дотримання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Визначаючи альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя виходить із такого. Застосування запобіжних заходів є однією з гарантій кримінального провадження, тому основною метою застави є забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків і забезпечення здійснення кримінального провадження. Разом з тим застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та накладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за підозрюваного (заставодавця).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, ступень тяжкості та обставини вчинених кримінальних правопорушень, розмір завданих збитків, які невідшкодовані, майновий стан підозрюваної, суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до висновку, що даний випадок є виключним і для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та запобігання встановленим ризикам вважає необхідним визначити заставу у розмірі 519 800 (п`ятсот дев`ятнадцять тисяч вісімсот) грн., що буде достатнім для забезпечення досягнення мети запобіжних заходів.

У зв`язку із обранням підозрюваній альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 365-2 КК України, - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 365-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши її до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» до 13 год. 20 хв. 27 вересня 2020 року.
Визначити відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні у розмірі 519 800 (п`ятсот дев`ятнадцять тисяч вісімсот) грн.
У випадку внесення підозрюваною ОСОБА_6 , встановленої застави у розмірі 519 800 (п`ятсот дев`ятнадцять тисяч вісімсот) грн., вважати, що до неї обрано запобіжний захід у вигляді застави.
Зобов`язати підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати наступні обов`язки на строк до 13 год. 20 хв. 27 вересня 2020 року:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом;
- не відлучатися з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій підозрювана тримається під вартою.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваним, обвинувачений будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Визначити строк дії ухвали до 13 год. 20 хв. 27 вересня 2020 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1