Дата документу 21.01.2021 Справа № 330/2966/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №330/2966/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/38/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополь, громадянина України, який не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор».

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 13 грудня 2020 року, якою клопотання т.в.о. начальника СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_10 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 від 11 грудня 2020 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів, до 08 лютого 2021 року, з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», без визначенням розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вищевказану ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити слідчому в задоволенні клопотання.
В обґрунтування своєї скарги зазначає, що з матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 вбачається, що повідомлення про підозру, а також клопотання про обрання запобіжного заходу було вручено підозрюваному т.в.о. начальника СВ Мелітопольського ВП ОСОБА_10 . Однак, під час вивчення документів, доданих до клопотання, було встановлено, що прізвище ОСОБА_10 відсутнє серед прізвищ 24 слідчих, зазначених у витягу з ЄРДР станом на 11 грудня 2020 року. Таким чином, сторона захисту приходить до висновку, що ОСОБА_10 не прийняв до свого провадження зазначене кримінальне провадження, отже не мав повноважень щодо повідомлення особі про підозру, а також вручення клопотання про обрання запобіжного заходу, таким чином, станом на 13 грудня 2020 року на момент розгляду клопотання в суді ОСОБА_6 не був належним чином повідомлений про підозру, отже у суду не було підстав для обрання запобіжного заходу.
Судом не було прийнято до уваги те, що всі ризики, зазначені в клопотанні слідчого, носять формальний характер та жодним чином не доведені. Так, в якості ризиків слідчий зазначає: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Однак, на теперішній час в органах досудового розслідування відсутні будь-які докази того, що підозрюваний або треті особи вчиняють дії, направлені на зміну місця мешкання ОСОБА_6 . Навпаки, останній має місце мешкання, де проживає сам та члени його сім`ї, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має у власності житло.
Крім того, у відповідності до практики ЄСПЛ, тяжкість покарання, якому може бути піддана особа, можливо розглядати як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження недостатньо для виправдання тримання під вартою. Для цього потрібно доказувати інші обставини, які характеризують особу. Таким чином, на теперішній час такий ризик як можливість переховування від органів досудового слідства та суду відсутній.
Іншим ризиком слідчий зазначив можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Однак, на теперішній час у органу досудового розслідування відсутня будь-яка інформація стосовно протиправної поведінки підозрюваного. Раніше ОСОБА_6 не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності.
Останнім ризиком слідчий зазначає можливість незаконо впливати на потерпілого, свідків, але, знову не надано будь-яких відповідних заяв учасників кримінального провадження щодо впливу на них підозрюваного або третіх осіб. Крім того, фактично в якості свідків допитано лише двох високопосадовців ГУНП в Запорізькій області. Отже не відомо, яким чином підозрюваний може на них вплинути. Таким чином, даний ризик вказано формально і він ніяким чином не підтверджується.
Захисник вважає, що за зазначених вище умов суд дійшов невірного висновку щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Згідно з ухвалою слідчого судді, 13 грудня 2020 року до Якимівського районного суду Запорізької області надійшло вищевказане клопотання. В клопотанні слідчий зазначив, що 11 грудня 2020 року приблизно о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з ОСОБА_11 та невстановленою в ході проведення досудового розслідування особою, з метою незаконного збагачення, за допомогою промислових кусачок пошкодили замок хвіртки в результаті чого незаконно проникли на подвір`я будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Проникнувши на подвір`я домоволодіння, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_11 та невстановленою в ході проведення досудового розслідування особою, зняли решітку вікна будинку та видавили хвіртку вікна, тим самим здійснили можливість незаконного проникнення до будинку.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_11 , разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, через вказане вікно незаконно проникли до вищевказаного будинку, а ОСОБА_6 в цей час залишився на подвір`ї будинку з метою спостереження за ситуацією та попередження членів групи про появлення сторонніх осіб.
Проникнувши до вищезазначеного будинку, ОСОБА_11 разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, виявив в будинку ОСОБА_12 та направив на неї предмет, зовні схожий на пістолет, та виказав вимогу передати їм грошові кошти та пригрозив вбивством у разі не виконання його вимог, та для залякування потерпілої та покорення її волі ОСОБА_11 наніс три удари кулаком в обличчя потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_12 , усвідомлюючи реальність погрози з боку ОСОБА_11 та невстановленої в ході досудового розслідування особи, побоюючись за своє життя, на вимогу нападників передала грошові кошти в сумі 25 000 гривень.
Отримавши вищезазначені грошові кошти, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та невстановлена в ході досудового розслідування особа залишили місце вчинення нападу та своїми діями спричинили потерпілій ОСОБА_12 матеріальні збитки на суму 25 000 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
За даним фактом 11 грудня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000232 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, підозрюється ОСОБА_6 , причетність якого до вказаного правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 ;
- протоколами впізнання осіб за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_12 , в ході яких вона впізнала ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які 11 грудня 2020 року вчинили на неї розбійний напад з застосуванням предмета схожого на зброю;
- протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_12 , в ході якого остання підтвердила надані нею в ході допиту пояснення та відтворила їх на місці події;
- протоколами допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які здійснювали безпосереднє переслідування ОСОБА_6 та ОСОБА_11 одразу після вчинення злочину;
- протоколом огляду місця події від 11 грудня 2020 року на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено сліди вчинення кримінального правопорушення;
- протоколами обшуків від 11 грудня 2020 року;
- іншими матеріалами кримінального провадження.
11 грудня 2020 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст.208 КПК України.
11 грудня 2020 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисників, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, вказаними як в самому клопотанні так і в оскаржуваній ухвалі.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі ризики існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Слідчий суддя обґрунтовано звернув увагу на те, що, згідно з доданими до клопотання доказами, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, якій вчинений групою осіб, до вчинення злочину підозрюваний був добре підготовлений, в т.ч. добре знаряджений, що у сукупності свідчить про наявність ризику вчинення ОСОБА_6 іншого правопорушення, з чим погоджується і колегія суддів.
Слідчий суддя дійшов висновку, що ризики незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків та потерпілу та ухилення від органу досудового розслідування існують, але не такого ступеню, що дозволяє застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою.
В цій частині ухвала слідчого судді ніким не оскаржувється, відповідно, враховуючи вимоги ст.404 КПК України, колегією суддів не переглядається.
Перевіривши матеріали, додані до клопотання, в т.ч. дослідивши пояснення свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , враховуючи те, що не всі особи, причетні до вищевказаного злочину, на цей час встановлені та затримані, приймаючи до уваги фактичні обставини, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде гарантією для запобігання встановлених ризиків.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Також, з врахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України та встановлених ризиків, при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
Твердження сторони захисту про те, що т.в.о. начальника СВ Мелітопольського ВП ОСОБА_10 не мав повноважень для повідомлення ОСОБА_6 про підозру, а також для вручення клопотання про обрання запобіжного заходу, є безпідставними.
Згідно з наданою прокурором слідчому судді на спростування доводів сторони захисту постановою начальника СУ ГУНП в Запорізькій області від 11 грудня 2020 року, т.в.о. начальника СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_10 входить до групи слідчих у даному провадженні, а тому має всі відповідні повноваження у даному провадженні, передбачені кримінальним процесуальним законодавством.
Враховуючи відомості, що містяться в доданих до клопотання документах, вказані вище, доводи сторони захисту в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді про те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, в нього на утриманні знаходяться дві неповнолітні дитини, раніше не судимий, впливу на учасників провадження не здійснював, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, оскільки не зменшують встановлених ризиків та в даному випадку не свідчать про достатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення його належної процесуальної поведінки і запобігання встановлених ризиків.
Доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.
Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО, в наданих суду матеріалах провадження немає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 13 грудня 2020 року, якою клопотання т.в.о. начальника СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_10 , по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 від 11 грудня 2020 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів, до 08 лютого 2021 року, з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4