Провадження № 1-кп/639/57/20
Справа № 639/1043/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР 10 лютого 2018 року за №0000330 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньо-технічною освітою, раніше судимого 10 жовтня 2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2018 р. о 15.00 год. ОСОБА_6 , після сумісного вживання алкогольних напоїв зі своїми знайомим, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання в коридорі кімнати АДРЕСА_2 , вирішив вчинити відкрите заволодіння планшетом «Nomi С07008», який знаходився в правій кишені штанів останнього, із застосуванням насильства. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 спочатку підійшов до ОСОБА_7 , а потім, використовуючи фактор несподіванки, застосовуючи фізичну силу, діючи умисно, наніс приблизно п`ять ударів кулаком в обличчя потерпілого. У свою чергу ОСОБА_7 , побоюючись за стан свого здоров`я, захищаючись від ударів, став прикривати руками свою голову. Однак, ОСОБА_6 , не дивлячись на те, що ОСОБА_7 , захищався від його ударів, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, відкрито заволодів планшетом «Nomi С07008», який вихопив рукою з правої кишені штанів потерпілого. Надалі, ОСОБА_6 силою виштовхав ОСОБА_7 з коридору своєї кімнати та зачинив вхідні двері на ключ. Своїми діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_7 синець в лівій навколо очній ділянці з крововиливом під з`єднувальну оболонку лівого ока, синець та садно на слизовій оболонці нижньої губи, що викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №835-ая/18 від 12 січня 2018 р. Після цього, ОСОБА_6 , звернувши на свою користь відкрито викрадено майно потерпілого, розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду 625 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, зазначив, що грабіж він не скоював.

ОСОБА_6 показав, що 10.02.2018 року він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з 10.00 год. розпивали спиртні напої. Того ж дня о 15.00 год. вони разом з ОСОБА_7 вирішили попрощатися з ОСОБА_8 та піти до обвинуваченого до дому за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжити вживати спиртні напої. Оскільки в них закінчились спиртні напої, ОСОБА_7 пішов до магазину придбати напої, а він ( ОСОБА_6 ) пішов до себе до дому. Коли ОСОБА_7 прийшов до дому до обвинуваченого, то між ними виник конфлікт на побутовому ґрунті, в результаті якого він ( ОСОБА_6 ) вдарив ОСОБА_7 та вигнав, сам пішов спати. При цьому останній стукав у двері, але ж обвинувачений не відчинив. В цей момент планшету в себе вдома він не бачив. Прокинувшись він побачив у коридорі планшет потерпілого, який останній використовував, як мобільний телефон, та оскільки він не вміє користуватися сучасною технікою, вийшов до коридору, де попрохав сусідок подзвонити по номеру телефону, який зазначений в списку дзвінків. Останні погодились та набрали номер телефону, це виявився мобільний номер сестри потерпілого ОСОБА_9 та вони домовились про зустріч, з тією метою, щоб сусідки повернули вказаний планшет власнику. Після чого він ( ОСОБА_6 ) знову пішов спати. Як пізніше йому стало відомо планшет повернули без будь-якої грошової винагороди. Прокинувся він від сильного стуку у вхідні двері, коли відчинив, то побачив співробітників поліції, які його затримали.

Також ОСОБА_6 додав, що він нічого у потерпілого не крав, ніякого умислу на це у нього не було, ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп*яніння його просто забув у нього вдома.

Потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що 10.02.2018 року 10:00 год. він подзвонив однокласникові ОСОБА_6 та домовився з ним зустрітися біля магазину, який знаходиться на перехресті вулиць Чехова та Тімірязєва в м. Харкові. В призначений час вони зустрілися та направились до магазину де придбав ОСОБА_6 сигарет. Після чого вони вийшли з магазину і разом пішли до однокласника ОСОБА_10 , де вони усі разом почали розпивати спиртні напої, при цьому ще фотографувались на його планшет «Номі», який він раніше придбав за 1250 грн. Того ж дня о 14:00 год. він та ОСОБА_6 вирішили попрощатися з ОСОБА_8 та піти з його будинку до місця мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 . На вході, в коридорі, останній запропонував зняти верхній одяг та взуття, він почав роздягатися, при цьому планшет був у нього в руках, оскільки він достав його з карману, та в цей час ОСОБА_6 почав його бити, ударивши в обличчя кілька разів, близько 3 якщо точніше, планшет в цей час вже був у обвинуваченого, та вигнав ОСОБА_7 з приміщення. Він почав стукати у двері та вимагати щоб ОСОБА_6 повернув планшет, але ж останній не відчиняв двері. На шум вийшли сусіди та попрохали його не шуміти та він пішов з приміщення. На вулиці він викликав поліцію, та вони всі разом пішли до ОСОБА_6 до дому, стукали у двері, дзвонили на мобільний телефон, але їм ніхто так і не відповів, тоді він разом з поліцейськими поїхали у відділ поліції, де написав заяву про злочин, скоєний ОСОБА_6 . Коли він повернувся до обвинуваченого, та останній повідомив, що віддав планшет сестрі ОСОБА_9 .

З показань свідка ОСОБА_9 , що ОСОБА_7 є її рідним братом. Зобвинуваченим вона також знайома, раніше вони спілкувались. 10.02.2018 року їй на мобільний телефон зателефонувала жінка, та спитали чи не втрачали вони планшет. Вона ( ОСОБА_11 ) відповіла, що дійсно загубили, оскільки з номеру телефону брата дзвонила жінка, та вона одразу зрозуміла, що ОСОБА_7 загубив свій планшет. Жінка повідомила, що даний планшет вони знайшли у парку та запропонувала зустрітися, для того щоб його повернути. Свідок погодилась та вони домовились зустрітися біля парку, який розташований в м. Харкові по вул. Тімірязєва. Під час зустрічі ОСОБА_7 побачила, як з гуртожитку, який розташований біля вказаного вище парку вийшла раніше не знайома жінка, яка підійшла до неї, представилась ОСОБА_12 , віддала планшет та повідомила, що його знайшли вахтери та віддали їй. Оскільки вона розуміється на мобільних телефонах. Ніякого винагородження при цьому вона не просила. Оглянувши планшет свідок переконалася, що це планшет саме її брата та пішла до дому. Також вона повідомила, що до них до дому в цей же день приїхали співробітники поліції, яким вона віддала планшет та надала пояснення.

З показів свідка ОСОБА_13 , що 10.02.2018 року вони разом з сусідкою ОСОБА_14 повернулись до дому за адресою: АДРЕСА_3 . В коридорі вони зустріли сусіда ОСОБА_6 з планшетом у руках. Він попросив їх набрати останній у списку контактів номер телефону, оскільки він не розуміє, як користуватися планшетом. ОСОБА_13 погодилась. На дзвінок відповідала жінка на ім`я ОСОБА_15 . Вона повідомила, що знайшла планшет та хоче його повернути, таку інформацію її попросив повідомити обвинувачений. Жінка погодилась, зустрівшись вона віддала планшет.

Також свідок повідомила, що знайома з ОСОБА_6 чотири роки. Характеризує його, як порядну людина, тому вона і погодилась йому допомогти. Де він взяв даний планшет їй не відомо. Про будь-яке винагородження ні ОСОБА_6 , ні вона не просили.

Свідок ОСОБА_14 надала показання аналогічні показам свідка ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_16 повідомила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_4 . 10 лютого 2018 року о 15.00 год., вона разом зі своїм чоловіком сиділи на кухні та почули сильний стук у двері, а потім щось впало, після чого вона намагалась відчинити двері, але не змогла. Подивившись у вічко вона побачила, що впав раніше їй незнайомий чоловік, а біля нього стояв сусід ОСОБА_6 . Вони між собою сварились, а потім чоловік встав та пішов. При цьому свідок зазначила, що ніякого планшета вона ані поряд, ані у руках у обвинуваченого не бачила. Також свідок не бачили, як приходили співробітники поліції.
Заслухавши показання свідків, оцінивши їх окремо кожний та в сукупності з показами обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 та свідків, безпосередньо дослідженими судом доказами сторін по справі, суд вважає, що позиція та процесуальна поведінка ОСОБА_6 є намаганням уникнути кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, а тому суд відноситься до таких показань критично та розцінює їх, як не щирими та неправдивими.

Суд дотримувався принципів змагальності та диспозитивності при дослідженні доказів сторін по справі, дослідив їх безпосередньо та надавши можливість сторонам провадження надавати докази.

На винність ОСОБА_6 у скоєнні злочину, який є предметом теперішнього розгляду вказують наступні докази.
Протокол огляду місця події від 10 лютого 2018 р. Місцем огляду є квартира АДРЕСА_5 . Під час цієї слідчої дії, в присутності понятих, було виявлено планшет «Nomi С07008».

Ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 лютого 2018 р., якою було надано слідчому Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області дозвіл на проведення огляду квартири за адресою: АДРЕСА_6 .

Ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 лютого 2018 р., якою накладено арешт на «Nomi С07008». Вилучене майно було оглянуто та визнано речовим доказом, складено відповідні протоколи 12 лютого 2018 р. Фототаблиця додається.

Висновок товарознавчої експертизи від 21 лютого 2018 р. №3843 яким встановлено вартість викраденого майна, яка складає 625 гривень.

Висновок експерта №835-ая/18 від 12 січня 2018 р., яким встановлено, що у ОСОБА_7 встановлені наступні тілесні ушкодження: синець в лівій навколоочній ділянці з крововиливом під з`єднувальну оболонку лівого ока, синець та садно на слизовій оболонці нижньої губи. Ці ушкодження утворилися: синець в лівій навколоочній ділянці з крововиливом під з`єднувальну оболонку лівого ока від ударної травматичної дії тупого твердого предмету , синець на слизовій оболонці нижньої губи за механізмом удар або удар-стиснення, садно- за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за 1-3 доби до моменту огляду. Цей висновок підтверджується характером ушкоджень, а також стадією загоєння садна і кольором синців. За ступенем тяжкості ці тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Протокол проведення слідчого експерименту від 20 лютого 2018 р. за участі потерпілого ОСОБА_7 , під час якого він показав та розказав про час, місце скоєння відносно нього злочину, а також про механізм спричинення йому тілесних ушкоджень саме ОСОБА_6 . Фототабляця додається.

Протокол проведення слідчого експерименту від 20 лютого 2018 р. за участю ОСОБА_6 , в ході якого останній показав та розказав про механізм спричинення потерпілому тілесних пошкоджень.

Під час цих слідчих дії були присутні поняті та судово-медичний експерт.

Висновок експерта №11117-ая/18 від 21 лютого 2018 р.,експертом визначено, що показання ОСОБА_7 , дані ним при проведенні слідчого експерименту від 20 лютого 2018 р., в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині способу спричинення та механізму утворення ушкоджень у ОСОБА_7 , на які він вказує у допиті, то в ході нього він не розкриває конкретні анатомічні ділянки, які піддавались травматизації. Тілесні ушкодження, які виявлені у ОСОБА_7 , а саме ушкодження в ділянці лівого ока могли утворитися при обставинах на які вказує ОСОБА_6 у протоколі проведення слідчого експерименту. Тобто, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, які були виявлені при проведенні судово-медичної експертизи в частині способу спричинення механізму утворення виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Оцінені вище докази, в їх сукупності, вказують на наявність в діях ОСОБА_6 , які були спрямовані на вчинення злочину, який є предметом теперішнього розгляду, а покази останнього суд сприймає, як неправдивими, оскільки при вчиненні злочину обвинувачений не приховував свого наміру протиправно заволодіти майном потерпілого, діяв відкрито для осіб, які перебували в приміщенні, при цьому ігнорував та подавляв волю потерпілого ОСОБА_7 , що виразилось в багаторазовому нанесенні обвинуваченим ударів останньому.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та достатність яких встановлена судом.

Беручи до уваги не визнання ОСОБА_6 своєї вини за ч. 2 ст. 186 КК України суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які наполягали на дослідженні доказів по кримінальному провадженню в повному обсязі, допитав обвинуваченого, потерпілого, свідків, розглянув справу з дослідження доказів сторін по справі в повному обсязі.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, раніше судимий, не одружений, не працює.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає скоєння злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, відсутність обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_6 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства. Суд, при призначенні покарання, також враховує наслідки спричиненого злочину, розмір шкоди, добровільне повернення обвинуваченим майна, яким відкрито він заволодів.

Визначаючи покарання суд враховує, що воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 засуджено 10 жовтня 2017 року Жовтневим районним судом м . Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік та в зазначений період останній скоїв злочин, який є предметом теперішнього розгляду, суд призначаючи покарання, виходить з положення ч. 1 ст. 71 КК України, застосовуючи принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити згідно до ст. 100 КПК України.

В ході досудового слідства та судового розгляду відносно ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався. До набрання вироком суду законної сили суд вважає необхідним обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2017 року та остаточно призначити до відбуття 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та утримувати його протягом вказаного періоду в умовах ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 02 жовтня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведені експертизи на загальну суму 2288 грн.

Скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2018 року щодо вилученого під час проведення огляду квартири ОСОБА_9 , 10.02.2018 року, майна за адресою: АДРЕСА_6 , а саме: з планшету Nomi C07008, який визнано речовим доказом, та повернути його власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1