КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3991/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер: 757/2991/20-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 183 КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 липня 2020 року,
за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.07.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києва ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23:00 год. до 06:00 год. наступної доби, за виключенн м надання невідкладної медичної допомоги та можливістю в разі необхідності відвідання лікарняних закладів, строком до 06.08.2020 року включно, з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Комсомольский Зміївського району Харківської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, працюючої адміністратором в МК «Сінергія», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Не погоджуючись з таким рішення слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах ОСОБА_7 апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.07.2020 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого залишити без задоволення.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги захисник зазначає про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді. Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України не містить жодних фактичних даних про вчинення такого кримінального правопорушення. Посилання сторони обвинувачення у клопотанні на протоколи допитів представника потерпілого та свідка, що свідчить про вину підозрюваної, не відповідають дійсності, оскільки в зазначених документах підозрювана не згадується.

Висновком експертів фактично підтверджено заподіяні збитки у сумі 16 690 020, 00 грн., встановлені в аудиторському звіті, в той же час, слідством не було поставлено питання, а як наслідок експертизою не надано відповіді, діями якої саме особи ДП МВС «Інформ-Ресурси» спричинено зазначені збитки.
Ризики, про які зазначає орган досудового розслідування, непідтверджені, ОСОБА_7 виповнилось 50 років, за станом здоров`я вона є інвалідом 3ї групи довічно, має на утриманні дітей та батьків похилого віку, перебуває у шлюбі, має постійне місце проживання, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, остання також позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, слідчим відділом Печерського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000578 від 10.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України.

Орган досудового розслідування зазначає, що в серпні 2018 року точна дата органом досудового розслідування не встановлена, директор ДП МВС «Інформ-Ресурси» () ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні належному ДП за адресою: м. Київ, Військовий проїзд, 8, діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою шахрайського заволодіння майном (коштами) означеного підприємства у особливо великих розмірах, під час розмови із ОСОБА_7 , яка на підставі наказу № 03-ос від 11.01.2018 року в період часу з 11.01.2018 року по 04.02.2019 року займала посаду головного бухгалтера ДП МВС України «Інформ-Ресурси», запропонував останній здійснити шляхом вчинення за попередньою змовою групою осіб шахрайське заволодіння майном (коштами) ДП, отриманими від реалізації об`єкту нерухомості, належного підприємству, розташованого за адресою: м. Київ, Військовий проїзд, 8, на що остання погодилася.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_7 в період часу з 11.01.2018 року по 04.02.2019 року обіймала посаду головного бухгалтера ДП МВС «Інформ-Ресурси», пов`язану з постійним виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а тому була обізнана щодо вкрай негативного фінансового стану державного підприємства, а також можливих шляхів виходу з такого стану.
ОСОБА_7 як головному бухгалтеру підприєства було відомо, що 19.10.2017 року податковий керуючий ОСОБА_12 (призначена наказом ГУ ДФС в м. Києві від 27.09.2017 року № 9776 на підставі рішення в.о.заступника начальника головного управління ОСОБА_13 від 24.04.2017 року № 6303-17 «Про опис майна у податкову заставу платника податків ДП МВС України «Інформ-Ресурси»), керуючись нормами Податкового кодексу України, здійснила опис майна, належного ДП МВС України «Інформ-Ресурси», в тому числі і об`єктів нерухомості, розташованих за адресою: м. Київ, Військовий проїзд, 8, та склала акт № 1/26-15-17-02-17, один екземпляр якого, відповідно, отримав директор ОСОБА_11 .

Крім цього, ОСОБА_7 було відомо, що з метою погашення наявної податкової заборгованості ДП МВС України «Інформ-Ресурси» перед ГУ ДФС в м. Києві в розмірі 6 333 955,18 грн. МВС України за ініціативою ДП МВС України «Інформ-Ресурси» звернулось до Фонду державного майна України (далі - «Фонд») щодо надання погодження на відчуження об`єктів нерухомості, що обліковуються на балансі ДП МВС України «Інформ-Ресурси» та розташовані за адресою: м. Київ, Військовий проїзд, 8. Також ОСОБА_7 достеменно була обізнана з тим, що згідно з листом Фонду від 30.05.2018 року № 10-24-10577 погоджено Міністерству внутрішніх справ відчуження шляхом продажу виключно на аукціоні нежитлової будівлі (інв. № 10300027, літ. 2-Г), загальною площею 1 025,0 кв.м, та нежитлових будівель (інв. № 10300026, літ. 2-А - 297,8 кв.м, 2-Б - 772,9 кв.м, 2-В - 1 196,6 кв.м, 2-Д - 15,6 кв.м, 2-Є - 137,0 кв.м, 2-Ж - 78,8 кв.м, 2-З - 236,7 кв.м), загальною площею 2 735,4 кв.м, що перебувають на балансі ДП «Інформ-Ресурси» та розташовані за адресою: місто Київ, Печерський район, Військовий проїзд, 8. Початкова вартість продажу вищезазначеного майна відповідно до погодженого листом Фонду від 29.05.2018 року № 10-58-10412 висновку про його вартість, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_14 , що діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності від 24.11.2015 року № 908/15, становить, відповідно, 5 055 300,00 грн. та 10 777 900,00 грн. (без ПДВ), тобто загальна початкова вартість нерухомого майна з врахуванням ПДВ складає 18 999 840,00 грн. (5 055 300+10 777 900)*1,2).
Окрім цього головному бухгалтеру ДП ОСОБА_7 було відомо, що наказом МВС від 08.06.2018 року № 490 надано згоду на відчуження зазначеного нерухомого майна та зобов`язано директора підприємства ОСОБА_11 забезпечити відчуження майна у встановленому законодавством порядку та подання звіту до МВС за результатами відчуження та використання коштів, отриманих від продажу майна.
27.07.2018 року за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 51, оф. 11 організатором аукціону: товарною біржою «Універсальна товарно-сировинна біржа» проведено повторний аукціон з продажу державного майна, що обліковується на балансі ДП МВС України «Інформ-Ресурси», об`єктами якого виступили: лот № 1 - нежитлова будівля виробничих майстерень із підсобними приміщеннями (літ. 2-Г), загальною площею 1 025 кв.м, інвентарний номер 10300027, розташована за адресою: м. Київ, Військовий проїзд, 8, та лот № 2 - нежитлові будівлі виробничої бази (літ. 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Д, 2-Є, 2-Ж, 2-З), загальною площею 2 735,4 кв.м, інвентарний номер 10300026, розташовані за адресою: м. Київ, Військовий проїзд, 8, за результатами проведення якого визначено ціни продажу вищеописаного нерухомого майна в розмірах 5 055 300,00 грн. та 10 777 900,00 грн., відповідно, що оформлено протоколами № 1 та № 2 від 28.08.2018 року між Державою Україна в особі Міністерства внутрішніх справ України (), до сфери управління якого входить ДП МВС України «Інформ-Ресурси», в особі директора ОСОБА_11 , як продавцем, з однієї сторони, та ТОВ «Персевбуд», податковий номер: 42174679, в особі директора ОСОБА_15 , як покупцем, з другої сторони, відповідно до результатів проведеного повторного аукціону з продажу державного майна, що обліковується на балансі ДП МВС України «Інформ-Ресурси», оформлених протоколом № 1 та протоколом № 2 від 27.07.2018 року, укладено договір купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 , реєстровий № 2081. Відповідно до акту прийому-передачі нерухомого майна від 28.08.2018 року ДП МВС України «Інформ-Ресурси» (продавець), в особі директора ОСОБА_11 передав, а ТОВ «Персевбуд» (покупець), в особі директора ОСОБА_15 прийняв наступне нерухоме майно: нежитлові будівлі, загальною площею 3 760,4 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, Військовий проїзд, 8, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.
На підставі платіжного доручення від 28.08.2018 року № 14 ТОВ «Персевбуд» перерахував на рахунок ДП МВС України «Інформ-Ресурси» № НОМЕР_1 /(UAH), відкритий в ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», кошти у загальній сумі 18 999 840 грн., як оплату за вказані нежитлові будівлі. Таким чином, станом на 28.08.2018 року головному бухгалтеру ОСОБА_7 було відомо, що на рахунку ДП МВС України «Інформ-Ресурси» № НОМЕР_1 /(UAH), відкритого в АТ «Ощадбанк», були у наявності грошові кошти, які необхідно було використати на погашення податкової заборгованості ДП МВС України «Інформ-Ресурси» перед ГУ ДФС в м. Києві, виплати заборгованості по заробітній платі та покращення фінансового стану ДП МВС України «Інформ-Ресурси». Після отримання коштів шляхом відчуження державного майна за викладених вище обставин, тобто після 28.08.2018 року у ОСОБА_11 , який обіймав посаду директора ДП МВС України «Інформ-Ресурси», виник злочинний умисел, спрямований на шахрайське заволодіння державними коштами у особливо великих розмірах, шляхом обману.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_11 в період часу з 01.08.2018 року до 04.09.2018 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, у невстановленому місці вступив у злочинну змову з головним бухгалтером ДП МВС України «Інформ-Ресурси» ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, які здійснювали фактичний контроль ТОВ «Коссад Решерш», ТОВ «Лакінс» та ТОВ «Дюнкерс», домовившись із ними про спільне вчинення кримінального правопорушення з метою шахрайського заволодіння державними коштами у особливо великих розмірах. При цьому відповідно до домовленостей ОСОБА_11 з метою приховання злочинних дій та, бажаючи надати вказаним діям форми законних, мав умисел на шахрайське заволодіння коштами шляхом укладання фіктивних правочинів та подальшого перерахування коштів нібито на їх виконання.
ОСОБА_7 , будучи головним бухгалтером ДП МВС України «Інформ-Ресурси», виконуючи відведену їй ОСОБА_11 роль, з метою маскування протиправних дій, діючи із прямим умислом, достовірно знаючи той факт, що ТОВ «Коссад Решерш», ТОВ «Лакінс» та ТОВ «Дюнкерс» фактично не виконували будь-яких робіт для ДП МВС України «Інформ-Ресурси», повинна була забезпечити безперешкодне перерахування коштів із рахунку ДП МВС України «Інформ-Ресурси» № НОМЕР_1 /(UAH), відкритого у АТ «Ощадбанк», на банківські рахунки ТОВ «Коссад Решерш», ТОВ «Лакінс» та ТОВ «Дюнкерс».
Так в період часу з 04.09.2018 року по 03.01.2019 року ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому місці, реалізовуючи спільний із ОСОБА_11 злочинний умисел, спрямований на шахрайське заволодіння державними коштами у особливо великих розмірах, обіймаючи посаду головного бухгалтера ДП МВС України «Інформ-Ресурси», діючи всупереч вимог статуту ДП МВС України «Інформ-Ресурси» (), затвердженого наказом МВС від 19.09.2008 року № 495 (у редакції наказу від 03.08.2018 року № 726), Порядку відчуження об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2007 року № 803 (зі змінами), відповідно до якого керівник суб`єкта господарювання забезпечує згідно із законодавством цільове використання коштів, отриманих від реалізації майна, всупереч положенням Господарського кодексу України, згідно якого кошти, одержані від продажу майнових об`єктів, що належать до основних фондів державного комерційного підприємства, використовуються відповідно до затвердженого фінансового плану, всупереч Порядку складання, затвердження та контролю виконання фінансового плану суб`єкта господарювання державного сектору економіки, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 203 від 02.03.2015 року (з урахуванням змін та доповнень), та інших нормативно-правових актів, зміст яких ОСОБА_7 в силу займаної посади добре відомий, достовірно знаючи про необхідність негайного перерахування коштів ДП МВС України «Інформ-Ресурси» на рахунки ГУ ДФС в м. Києві у якості погашення податкової заборгованості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, і, бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом, за попередньою змовою з директором ДП МВС України «Інформ-Ресурси» ОСОБА_11 та невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, які здійснювали фактичний контроль за діяльністю ТОВ «Коссад Решерш», ТОВ «Лакінс» та ТОВ «Дюнкерс»,всупереч цільовому використанню та затвердженого фінансового плану ДП МВС України «Інформ-Ресурси» на 2018 рік, сформувала в системі «Клієнт-Банк» необхідні платіжні доручення та перерахувала кошти,отримані ДП МВС України «Інформ-Ресурси» від продажу нежитлової будівлі за адресою: м. Київ, Військовий проїзд, 8, з рахунку ДП МВС України «Інформ-Ресурси» № 3115/(UAH), відкритого в АТ «Ощадбанк», в загальній сумі 16 690 020,00 грн. трьом суб`єктам господарювання, перелік яких зазначений у клопотанні.

Достовірно знаючи, що фактично вказані товариства для ДП МВС України «Інформ-Ресурси» в період 2018-2019 рр. послуги не надавали, роботи не виконували, і тим самим вчинила шахрайське заволодіння державними коштами в особливо великих розмірах. Злочинними діями ОСОБА_7 в частині перерахування (сплати) коштів на користь ТОВ «Коссад Решерш», ТОВ «Лакінс» та ТОВ «Дюнкерс» завдано майнової шкоди (збитків) державним інтересам в особі Міністерства внутрішніх справ України, до сфери управління якого входить ДП МВС України «Інформ-Ресурси», в загальній сумі 16 690 020,00 (шістнадцять мільйонів шістсот дев`яносто тисяч двадцять) грн.., що є особливо великим розміром, оскільки в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку експертизи № 3193/3194/20-71 від 30.01.2020 року за результатами проведеного дослідження в межах наданих документів розмір матеріальної шкоди (збитків) ДП МВС України «Інформ-Ресурси» в частині перерахування (сплати) коштів на користь ТОВ «Коссад Решерш», ТОВ «Лакінс» та ТОВ «Дюнкерс», визначений в Аудиторському звіті за результатами позапланового аудиту відповідності аудиту ДП МВС України «Інформ-Ресурси» за період часу з 01.01.2017 року по 31.12.2019 року № 17/2 від 22.01.2020 року, підтверджується в загальній сумі 16 690 020,00 грн.
Відповідно до Аудиторського звіту за результатами позапланового аудиту відповідності аудиту ДП МВС України «Інформ-Ресурси» за період часу з 01.01.2017 року по 31.12.2019 року № 17/2 від 22.01.2020 року право другого підпису надавалося головному бухгалтеру ОСОБА_7 з 12.01.2018 року по 04.02.2019 року.
13.07.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

16.07.2020 року слідчий відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києва ОСОБА_10 за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у сумі 16 690 020, 00 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.07.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23:00 год. до 06:00 год. наступної доби, за виключенн м надання невідкладної медичної допомоги та можливістю в разі необхідності відвідання лікарняних закладів, строком до 06.08.2020 року включно, з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування щодо останньої більш м`якого запобіжного заходу.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

За положеннями ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до положень зазначеної норми, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

З матеріалів судового провадження вбачається, що при розгляді клопотання, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчий виклав з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують, тому доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри слід визнати безпідставними.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому, дослідивши матеріали судового провадження, слідчий суддя обґрунтовано виходив з того, що органом досудового розслідування доведено частково наявність заявлених у клопотанні передбачених ст. 177 КПК України ризиків, проте не доведено даних, які б свідчили про недостатність застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню зазначеним у клопотанні ризикам.

В сукупності із обставинами кримінального провадження та ризиками, приведеним у клопотанні слідчого, для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрювану ОСОБА_7 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема і ті, на які посилається у апеляційній скарзі захисник. Саме сукупність цих обставин, з урахуванням характеризуючих особу підозрюваної даних, переконливо свідчать про обґрунтованість застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Таким чином, доводи захисника щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту в певний період доби, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби та належним чином мотивував своє рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника, без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 липня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києва ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23:00 год. до 06:00 год. наступної доби, за виключенн м надання невідкладної медичної допомоги та можливістю в разі необхідності відвідання лікарняних закладів, строком до 06.08.2020 року включно, з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3