08.10.2020 Єдиний унікальний номер 205/1802/20
Провадження №1-кп/205/846/20
Єд.унік.№205/1802/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника: адвоката ОСОБА_4
потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6
представника потерпілих: адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, в м. Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000091 від 25 січня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, освіта вища, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого у АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_8 , 24 січня 2020 року, близько 23 години 13 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 20.06.2019 року, належить ОСОБА_9 , рухався в темний час доби по другій смузі проїзної частини вул.Набережна Заводська, що має по три смуги для руху у кожному напрямку, з боку вул.Панаса Мирного в напрямку вул.Ударників, в м.Дніпро, зі швидкістю близько 100 км/год. Під час руху по вул.Набережна Заводська, в м.Дніпро, обвинувачений ОСОБА_8 , грубо порушуючи п.п.1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.4, 12.9 «б» та 18.1 Правил дорожнього руху України, які свідчать:

- п.1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими»;

- п.1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки»;

- п.2.3 «б» - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п.12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;

- п.12.9 «б» «Водієві забороняється»: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил,

- п.18.1 «Водій транспортного транспортного засобу, що наближається до пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дороги пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», проявляючи злочинну самовпевненість, маючи можливість передбачити настання суспільно небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, рухаючись з перевищенням дозволеної швидкості руху в населеному пункті, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змін, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2, а також дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху України, обвинувачений ОСОБА_8 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішоходів на смузі свого руху, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля, аж до зупинки транспортного засобу, щоб дати дорогу пішоходам ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які перетинали проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху керованого ним автомобіля, внаслідок чого в районі електроопори №359, на нерегульованому пішохідному переході, допустив на них наїзд. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпілим були заподіяні наступні тілесні ушкодження:

- ОСОБА_11 у вигляді: сумісної тупої травми тіла з закритою внутрішньочерепною травмою (садна, рани на голові, синці, крововилив у м`які покрови голови, крововиливи під м`яку мозкову оболонку та ділянки забиття тканини головного мозку); тупої травми тулубу (переломи 3-6 ребер трохи назовні від середньо-ключичної лінії, з вогнищевими крововиливами навколо 3,4,5 ребер по задньо-пахвовим лініям, праворуч на 6,7,8,9,10 ребрах між середньо-ключною та передньо-пахвовою лініями, праворуч також виявлені переломи 1,2 ребер приблизно по лопатковій лінії, перелом лівої ключиці, забиття легень по задній їх поверхні, крововиливи у навколониркову клітковину); садна на тулубі, тупої травми нижніх кінцівок з багато уламковими переломами обох гомілок, що за своїм характером мають ознаки тяжких. Смерть потерпілого ОСОБА_11 настала від сумісної тупої травми тіла, що ускладнилась шоком;

- ОСОБА_10 у вигляді: внутрішньочерепної травми: садна та рани в лобній області і на обличчі (в лобній області по середині та зліва рана деревоподібної форми, садна на лобі справа на 1 см. від правої брови, на 2 см. від внутрішнього кута правої брови та на межі росту волосся, на спинці носу по середині та зліва, на кінчику носа зліва, на нижній та верхній повіці правого ока, на верхній губі справа садна); крововиливи в м`яких покривних тканинах голови, під м`якими мозковими оболонками, закрита тупа травма тулубу з переломами ребер справа (2-7), перелом правої лопатки, перелом 7-6 шийного хребців, ушкодження правої легені, печінки, рідка кров в черевній та правій плевральній порожнині; закрита тупа травма нижніх кінцівок з переломами кісток лівої та правої гомілки (крововиливи по зовнішній поверхні правої та лівої поверхні тазу з переходом на ділянки кульшових суглобів, крововиливи по заднє-зовнішній поверхні правого стегна в нижній третині з переходом на область правого колінного суглобу, крововиливів навколо правого гомілково-ступневого суглобу, перелом внутрішньої кісточки правої великогомілкової кістки, перелом правої малогомілкової кістки, розтрощення з осколковим переломом справа з`єднання велико-та малогомілкових кісток і зовнішнього мищелку великогомілкової кістки; крововилив по заднє-зовнішній поверхні у нижній третині лівого стегна, колінного суглобу та верхній третині лівої гомілки, перелом мало-та великогомілкового з`єднання зліва; садна на зовнішній поверхні правого стегна в верхній третині, садна на зовнішній поверхні в проекції правого колінного суглобу, на передній поверхні правої гомілки в верхній третині, на передній поверхні лівого колінного суглобу, садні на лівій сідниці в нижній половині, на передній поверхні черева справа, на правій бічній поверхні тулуба; нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, вогнищеві крововиливи під ендокардом лівого шлуночка, рідкий стан крові, вогнищеві крововиливи в параортальну клітковину, довкола лівої та правої нирок, що за своїм характером мають ознаки тяжких. Смерть потерпілого ОСОБА_10 настала від сумісної тупої травми тіла, що супроводжувалася численними переломами ребер, шийного відділу хребта, переломами кісток нижніх кінцівок, ушкодженнями внутрішніх органів, що ускладнилося розвитком шоку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся та пояснив суду, що 24 січня 2020 року, близько 23 години 15 хвилин, він, керуючи автомобілем «ЗАЗ Ланос», р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , рухався по вул.Набережна Заводська, з боку ж/м Червоний Камінь в напрямку центру міста, зі швидкістю близько 100 км/год, у крайній лівій смузі. Під час руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений відповідними дорожніми знаками та розміткою, він не помітив потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які переходили проїзну частину по пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху його автомобіля, в результаті чого, не зменшуючи швидкості, скоїв на них наїзд, від чого потерпілі отримали тілесні ушкодження, від яких померли.

Крім показань самого обвинуваченого, винуватість ОСОБА_8 також повністю підтверджена доказами, які були досліджені під час судового розгляду.

Так, потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили суду ту обставину, що 25 січня 2020 року, від працівників поліції їм стало відомо, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 загинули в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24 січня 2020 року, на вул.Набережна Заводська, за участю автомобіля під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 .

Протоколом огляду місця ДТП від 25 січня 2020 року, а також планом-схемою та фото-таблицями до нього (т.1., а.с.4-36), зафіксоване місце наїзду автомобіля під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 на потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; розташування автомобіля та його частин, трупів потерпілих та їх речей після наїзду, а також механічні пошкодження автомобіля, яким керував обвинувачений ОСОБА_8 .

Відповідно до протоколів від 25 січня та 19 лютого 2020 року (т.1., а.с.94-99, 155-160), був переглянутий відеозапис з камери відео спостереження, встановленої на будівлі АЗС «SKY» по вул.Набережна Заводська 70

Згідно висновку судово-медичної експертизи №182/65-Е від 31 січня 2020 року (т.1., а.с.191-194), потерпілому ОСОБА_11 , в результати дорожньо-транспортної пригоди спричинені тілесні ушкодження у виді: сумісної тупої травми тіла з закритою внутрішньочерепною травмою (садна, рани на голові, синці, крововилив у м`які покрови голови, крововиливи під м`яку мозкову оболонку та ділянки забиття тканини головного мозку); тупої травми тулубу (переломи 3-6 ребер трохи назовні від середньо-ключичної лінії, з вогнищевими крововиливами навколо 3,4,5 ребер по задньо-пахвовим лініям, праворуч на 6,7,8,9,10 ребрах між середньо-ключною та передньо-пахвовою лініями, праворуч також виявлені переломи 1,2 ребер приблизно по лопатковій лінії, перелом лівої ключиці, забиття легень по задній їх поверхні, крововиливи у навколониркову клітковину); садна на тулубі, тупої травми нижніх кінцівок з багато уламковими переломами обох гомілок, що за своїм характером мають ознаки тяжких. Смерть потерпілого ОСОБА_11 настала від сумісної тупої травми тіла, що ускладнилась шоком;

Згідно висновку судово-медичної експертизи №183/64-Е від 07 лютого 2020 року (т.1., а.с.205-208), потерпілому ОСОБА_10 , в результати дорожньо-транспортної пригоди спричинені тілесні ушкодження у виді: внутрішньочерепної травми: садна та рани в лобній області і на обличчі (в лобній області по середині та зліва рана деревоподібної форми, садна на лобі справа на 1 см. від правої брови, на 2 см. від внутрішнього кута правої брови та на межі росту волосся, на спинці носу по середині та зліва, на кінчику носа зліва, на нижній та верхній повіці правого ока, на верхній губі справа садна); крововиливи в м`яких покривних тканинах голови, під м`якими мозковими оболонками, закрита тупа травма тулубу з переломами ребер справа (2-7), перелом правої лопатки, перелом 7-6 шийного хребців, ушкодження правої легені, печінки, рідка кров в черевній та правій плевральній порожнині; закрита тупа травма нижніх кінцівок з переломами кісток лівої та правої гомілки (крововиливи по зовнішній поверхні правої та лівої поверхні тазу з переходом на ділянки кульшових суглобів, крововиливи по заднє-зовнішній поверхні правого стегна в нижній третині з переходом на область правого колінного суглобу, крововиливів навколо правого гомілково-ступневого суглобу, перелом внутрішньої кісточки правої великогомілкової кістки, перелом правої малогомілкової кістки, розтрощення з осколковим переломом справа з`єднання велико-та малогомілкових кісток і зовнішнього мищелку великогомілкової кістки; крововилив по заднє-зовнішній поверхні у нижній третині лівого стегна, колінного суглобу та верхній третині лівої гомілки, перелом мало-та великогомілкового з`єднання зліва; садна на зовнішній поверхні правого стегна в верхній третині, садна на зовнішній поверхні в проекції правого колінного суглобу, на передній поверхні правої гомілки в верхній третині, на передній поверхні лівого колінного суглобу, садні на лівій сідниці в нижній половині, на передній поверхні черева справа, на правій бічній поверхні тулуба; нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, вогнищеві крововиливи під ендокардом лівого шлуночка, рідкий стан крові, вогнищеві крововиливи в параортальну клітковину, довкола лівої та правої нирок, що за своїм характером мають ознаки тяжких. Смерть потерпілого ОСОБА_10 настала від сумісної тупої травми тіла, що супроводжувалася численними переломами ребер, шийного відділу хребта, переломами кісток нижніх кінцівок, ушкодженнями внутрішніх органів, що ускладнилося розвитком шоку.

Під час проведення слідчого експерименту від 27 січня 2020 року (т.1., а.с.217-234), свідок ОСОБА_12 вказав на обставини наїзду автомобіля «ЗАЗ Ланос», під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 на потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який мав місце 24 січня 2020 року, на нерегульованому пішохідному переході по вул.Набережній Заводській.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №2927 від 20 лютого 2020 року (т.2.,а.с.36-43), рульове керування та гальмівна система автомобіля «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходилися у працездатному стані.

Згідно з висновком комісійної судової транспортно-трасологічної експертизи та автотехнічної експертизи №2931/3532 від 13 лютого 2020 року (т.2., а.с.50-56), місце наїзду на пішоходів (первинний контакт), було розташоване на проїзній частині вул.Набережна Заводська, в межах нерегульованого пішохідного переходу (дорожньої розмітки «Зебра») перед розташуванням осипу скла окулярів та оправи окулярів на проїзній частині. В даній дорожньо-транспортній ситуації, в діях обвинуваченого ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам п.п.12.4, 12.9 (б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з висновком судової фототехнічної експертизи №19/104-9/2/286 від 25 лютого 2020 року (т.2., а.с.65-68), відповідно до наданої на дослідження відеограми, час руху пішоходів, з моменту виходу на межі нерегульованого пішохідного переходу до моменту, коли вони зникають з зображення відеограм, становить 6,87±0,07 с.

Крім того, винуватість ОСОБА_8 підтверджується: долученими до справи речовими доказами, яким визнано носій інформації CD-R Artex, а також автомобіль «ЗАЗ Lanos», р/н НОМЕР_1 (т.1., а.с.89-90, 161-162).

Таким чином, допитавши обвинуваченого та потерпілих, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.3 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть кількох осіб.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 , а також попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Крім того, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

По справі заявлені цивільні позови:

- ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 73 012 грн.01 коп.;

-потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 моральної шкоди, кожним, на суму 1 000 000 грн.;

Вирішуючи заявлені цивільні позови суд виходить з наступного.

Так, згідно із положеннями ст.12, 76 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову.

Стаття 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст.ст.22, 1166 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Шкода завдана неправомірними діями майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час розгляду кримінального провадження встановлено, що в результаті дій обвинуваченого ОСОБА_8 був пошкоджений автомобіль «ЗАЗ Lanos», р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 та перебував в прокаті у обвинуваченого згідно з договором №10/01/2019 від 10.01.2020 року. Згідно з висновком експертного дослідження №7318 від 21.02.2020 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобілю, який належить ОСОБА_9 та був пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди, становить 40325,36 грн. Вартість зазначеного експертного дослідження, відповідно до квитанції від 04.02.2020 року, складає 2700 грн. Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають стягненню за публічним договором прокату майна №10/01/2019 від 10.01.2020 року: сума заборгованості по строковому платежу з 24.01. до 06.03.2020 року у розмірі 11 700 грн.; сума заборгованості по штрафним санкціям у розмірі 286 грн.65 коп., а також сума понесених збитків за один місяць у розмірі 18 000 грн.

Виходячи з принципів розумності і справедливості, суд вважає за необхідне цивільний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, з огляду на наступне.

Відповідностідо до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода полягає у тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Таким чином, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка була завдана незаконними діями обвинуваченого ОСОБА_8 , внаслідок яких настала смерть ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , враховуючи характер, обсяг та тривалість душевних страждань, яких зазнали потерпілі, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає заявлений розмір моральної шкоди у сумі, відповідно 1 000 000 грн. та 1 000 000 грн. завищеним, в зв`язку з чим приходить до висновку, що сума в розмірі, відповідно 600 000 грн. та 600 000 грн., повністю відповідає глибині моральних страждань та переживань потерпілих і підлягає стягненню з обвинуваченого.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 1570,10 грн., 1256,08 грн., 6537,60 грн., 7354,80 грн. та 1570,10 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на шість років та шість місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Строк покарання ОСОБА_8 відраховувати з 25 січня 2020 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_8 залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Арешт на автомобіль «ЗАЗ Lanos», р/н НОМЕР_1 , накладений відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31 січня 2020 року скасувати.

Речові докази по справі:

-автомобіль «ЗАЗ Lanos», р/н НОМЕР_1 повернути ОСОБА_9 ;

-носій інформації CD-R «Artex» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави витрати на залучення експертів при проведенні:

-судової експертизи технічного стану транспортного засобу №2927 від 20 лютого 2020 року в розмірі 6537 гривень 60 копійок;

-судової трасологічної експертизи №19/104-7/5/78 від 29 січня 2020 року в розмірі 1570 гривень 10 копійок;

-судової трасологічної експертизи №19/104-7/5/71 від 29 січня 2020 року в розмірі 1256 гривень 08 копійок;

-комплексної судової транспортно-трасологічної експертизи та автотехнічної експертизи №2931/3532 від 13 лютого 2020 року в розмірі 7354 гривні 80 копійок;

-судової фототехнічної експертизи №19/104-9/2/286 від 25 лютого 2020 року в розмірі 1570 гривень 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_8 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, на користь:

- ОСОБА_5 600 000 гривень;

- ОСОБА_6 600 000 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 , в рахунок відшкодування майнової шкоди, на користь ОСОБА_9 - 73 012 гривень 01 копійку.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1