Справа № 544/1517/20
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
іменем України

02 лютого 2021 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пирятин Полтавської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, студента Національного транспортного університету, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Пирятин Полтавської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, на обліку у військкоматі не перебуває, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03.11.2020 приблизно о 14-00год ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний йому на праві приватної власності, рухався по автодорозі сполучення м. Пирятин - с.Ївженки Пирятинського району Полтавської області. Проїжджаючи вищевказану ділянку дороги, на відстані 100м від перехрестя вулиць Гоголя - Кінечна м. Пирятин, в автомобілі закінчилося пальне, внаслідок чого ОСОБА_6 залишив без нагляду свій автомобіль на узбіччі вказаної автодороги. 04.11.2020 приблизно о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у дружніх відносинах із ОСОБА_5 , помітив, що на автодорозі сполучення м. Пирятин - с. Ївженки Пирятинського району Полтавської області, знаходиться без нагляду автомобіль ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , і достовірно знаючи, що за автомобілем ніхто не спостерігає, вирішив вчинити крадіжку чужого майна. Для здійснення свого злочинного умислу ОСОБА_4 вступив у злочинну змову із ОСОБА_5 . Діючи за попередньою змовою та спільно з останнім 04.11.2020 близько 01-00 години, з метою крадіжки чужого майна, діючи умисно, з корисливого мотиву, прибули до місця стоянки автомобіля ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_6 , де шляхом вільного доступу таємно викрали акумуляторну батарею «MONBAT 12V 75 АН 700 A (EN)» вартістю згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 370 від 18.11.2020 966,70грн; паливний бак від автомобіля ВАЗ 21013 вартістю згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 370 від 18.11.2020 524,19грн; розподілювач запалення в зборі від автомобіля ВАЗ 21013 вартістю згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 370 від 18.11.2020 524,19грн; склоочисники від автомобіля ВАЗ 21013 вартістю згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 370 від 18.11.2020 20,40грн; газовий балон з редуктором вартістю згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 372 від 19.11.2020 600,60грн, чим спричинили ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2636,08грн. Після скоєння крадіжки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця події зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив всі обставини скоєного ним злочину, щиро розкаюється у вчиненому, просить суд суворо його не карати. Шкода потерпілому відшкодована повністю, просив пробачення у потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні, не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив всі обставини скоєного ним злочину, щиро розкаюється у вчиненому, просить суд суворо його не карати. Шкода потерпілому відшкодована повністю, просив пробачення у потерпілого.

Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи, суд находить їх достатніми та істинними.

Потерпілий ОСОБА_6 претензій до обвинувачених не має, шкода йому відшкодована повністю.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд дії обвинувачених кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинений обвинуваченими злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 не працює, являється студентом вищого навчального закладу, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, притягувався до адміністративної відповідальності, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, враховуючи всі пом`якшуючі обставини, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, уважає, що з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання у виді обмеження волі.

При прийнятті судового рішення про міру покарання обвинуваченому суд враховує висновок досудової доповіді, згідно якого виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

З огляду на викладене, а також враховуючи молодий вік обвинуваченого ОСОБА_4 , суд уважає, що обвинувачений загрози для суспільства не становить, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства та вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації таке покарання буде адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 не працює, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, притягувався до адміністративної відповідальності, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, враховуючи всі пом`якшуючі обставини, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, уважає, що з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання у виді обмеження волі.

При прийнятті судового рішення про міру покарання обвинуваченому суд враховує висновок досудової доповіді, згідно якого виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

З огляду на викладене, а також враховуючи молодий вік обвинуваченого ОСОБА_5 , суд уважає, що обвинувачений загрози для суспільства не становить, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства та вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації таке покарання буде адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Судові витрати за проведення експертиз належить стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі ст.124, 126 КПК України.
Запобіжний захід до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити покарання за даним законом у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити покарання за даним законом у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Речові докази: акумуляторна батарея «MONBAT 12V 75 АН 700 A (EN)»; паливний бак; розподілювач запалення в зборі; склоочисники; газовий балон з редуктором, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 з набранням вироком законної сили залишити власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні №0000085 у сумі 1318 (одна тисяча триста вісімнадцять) гривень 04 копійки.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні №0000085 у сумі 1318 (одна тисяча триста вісімнадцять) гривень 04 копійки.
Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1