Єдиний унікальний номер №943/1860/20
Провадження №1-кс/943/539/2020
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

15 жовтня 2020 року

Слідчий суддя Буського районного суд Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

встановив:

Заступник начальника СВ Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255 від 06 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.119 ч.1 КК України.

Слідчий подав клопотання про слухання справи у його відсутності та відсутності прокурора, без застосування технічних засобів фіксації судового засідання.
Згідно ч.3 ст. 244 КПК України, неприбуття в судове засідання особи, яка подала клопотання, не перешкоджає розгляду клопотання.
З врахуванням положень даної статті, вважаю що дане клопотання слід розглянути без участі слідчого та прокурора та у відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, без фіксування судового засідання технічними засобами.
Вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що таке є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
З матеріалів клопотання вбачається, що 06 жовтня 2020 року, приблизно о 07.00 год. ОСОБА_5 прийшов до будинку, де проживає ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , з метою спільного вживання спиртних напоїв.

Цього ж дня, приблизно о 12.30 год., в ході розпивання спиртного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на грунті ревнощів до співмешканки останнього виник конфлікт, під час якого ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї вищевказаного господарства, поблизу приміщення житлового будинку за вказаною адресою, діючи з необережності, проявивши злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків у виді настання смерті ОСОБА_5 , хоча повинен був і міг їх передбачити, пролив на одяг останнього бензин та, підпаливши його, внаслідок чого верхній одяг ОСОБА_5 зайнявся. Після чого, ОСОБА_6 , побачивши вказане, з метою гасіння вогню вилив на ОСОБА_5 воду з казана, який стояв поруч. ОСОБА_5 , в свою чергу, знявши частину обгорілого одягу, зайшов до будинку ОСОБА_7 , після чого направився до себе додому.

Після того, приблизно о 13.00 год. потерпілий ОСОБА_5 прибіг до свого помешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та, будучи виявленим з опіками на тілі матір`ю ОСОБА_8 , за її викликом, каретою швидкої медичної допомоги був доставлений до КНП «Буська ЦРЛ», а в подальшому госпіталізований у реанімаційне відділення КНП «Клінічна лікарня швидкої допомоги м.Львова», де помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок отриманих опіків.

12 жовтня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.119 ч.1 КК України.

14 жовтня 2020 року підозрюваний ОСОБА_6 під час слідчого експерименту на господарстві та житловому будинку ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , показав металеву консервну банку в якій знаходився бензин, який він пролив на одяг ОСОБА_5

14 жовтня 2020 року протоколом огляду місця події на господарстві ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , було вилучено металеву консервну банку із залишками нашарувань в середині речовини зі запахом нафтопродуктів, що можуть бути речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.
Враховуючи, що вказані вище речі можуть бути використані як докази факту вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що іншим шляхом не можливо забезпечити їх збереження, що може негативно вплинути на дослідження усіх обставин справи, а відтак повноту та всебічність розслідування кримінального провадження, вважаю, що клопотання слід задовольнити.
Керуючись вимогами ст.ст. 9,131,132,170-173, 175, 309 КПК України, суддя

у х в а л и в :
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на металеву консервну банку із залишками нашарувань речовини зі запахом нафтопродуктів, яка вилучена на господарстві ОСОБА_7 під час огляду місця події 14 жовтня 2020 року в АДРЕСА_1 , шляхом заборони на її відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1