ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/493/21
Провадження № 1-кс/210/220/21

"28" січня 2021 р.

Слідча суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторони та учасники кримінального провадження, які беруть участь у розгляді клопотання: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6
розглянувши клопотання слідчого СВ Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізьмої місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , поданого в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного 27 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 за ч.2 ст.186 КК України,
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, маючого не повну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не маючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчій судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 28 січня 2021 року надійшло вищевказане клопотання .
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, з мотивів викладених у ньому.
Підозрюваний не заперечував обґрунтованість підозри та зазначив, що має місце реєстрації, однак за адресою реєстрації не проживає, так як посварився з родичами, тому зібрав речі та пішов. Офіційно не працевлаштований, однак має підробітки, має також житло, однак ключі від квартири залишились у батька. Інколи ночує у друзів, інколи у підвалі. Зазначив, що недозволених методів слідства та примусу з боку працівників поліції до нього не застосовувалось, пояснення надає добровільно. Також зазначив, що між ним та потерпілим виник конфлікт під час спільного вживання алкогольних напоїв, свої дії пояснює алкогольним сп`янінням.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просив суд обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказував на те, що його підзахисний має соціальні зв`язки, хоча зараз з родичами й не проживає, однак він раніше не судимий, а прокурором не доведено ризики, на які він посилається у клопотанні.
Виклад обставин та правова кваліфікація
В провадженні слідчого відділення Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 27.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Криворізькою місцевою прокуратурою № 1 Дніпропетровської області.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий (в силу статті 89 КК України), підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, за наступних обставин.
Так, 27.01.2021 приблизно о 11:00 годин ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу території 1 міської лікарні м. Кривий Ріг розташованої по вул. Святогеоргіївська, 8А Металургійного району Дніпропетровської області де познайомився з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого, в ході розпиття спиртних напоїв з останнім виник конфлікт, який в подальшому переріс в штовханину. В цю мить, ОСОБА_4 , згадав, що бачив у потерпілого ОСОБА_7 , мобільний телефон, раптово у останнього, виник умисел на незаконне збагачення за рахунок заволодіння вказаним мобільним телефоном. Діючи умисно, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, маючи корисливі мотиви, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою дезорієнтації потерпілого та безперешкодного заволодінні мобільного телефону, ОСОБА_4 наніс декілька ударів в область голови та тулубу ОСОБА_7 , після чого останній не втримався на ногах та впав на землю, таким чином застосував до потерпілого фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я та відразу утримуючи правою рукою ОСОБА_7 на землі відкрито заволодів мобільним телефоном марки Asus ZenFone Pro M1» сірого кольору, що належить ОСОБА_7 . Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину втік, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1410 гривень.
Обґрунтування клопотання.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, про що йому було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні № 0000073.
Діяння ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, що відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.
Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, відповідно до яких метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор зазначає, що інший більш м`який запобіжний захід не може бути застосований, оскільки ОСОБА_4 ніде не працює, тобто не має засобів для існування, не одружений, дітей на утриманні не має, за місцем реєстрації не мешкає. Тому враховуючи його особистість, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Мотивація суду
У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.
Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного - особи, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 КПК України повідомлено про підозру, особи, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).
Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.01.2021р., досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000073 розпочате 27 січня 2021р.
ОСОБА_4 27 січня 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою про її отримання 28 січня 2021р. Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Згідно з пунктом 4 частини 2 цієї ж статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Санкція частини 2 статті 186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Разом з тим, на підставі статті 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінальним провадження.
Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, стаття 178 КПК України закріплює перелік обставин, які на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, повинні бути оцінені в сукупності.
Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:
- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;
- чи наявні ризики кримінального провадження;
- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною 1 статті 176 КПК України може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам;
- індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.
За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.
Щодо обґрунтованості підозри
Згідно з статтею 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).
В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186КК України, а саме за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Для визначення причетності ОСОБА_4 до подій кримінального правопорушення слідчим суддею досліджено: протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протокол огляду місця події за участю потерпілого ОСОБА_7 ; показання потерпілого ОСОБА_7 ; протокол пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_7 ; показання свідка ОСОБА_8 ; протокол огляду за участю свідка ОСОБА_8 .
Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри, яка пред"явлена ОСОБА_4 .
На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує питання винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, та на підставі оцінки сукупності наданих стороною обвинувачення доказів визначає за стандартом "обґрунтованої підозри" лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Щодо ризиків кримінального провадження
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, враховує високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.
На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Заявлені ризики частково заслуговують на увагу.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, санкція якої відносить інкримінований злочин до тяжких злочинів і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Ризик переховування та/або втечі (п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України) оцінюється у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).
При дослідженні ризику переховування враховується та обставина, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочину, за який передбачено позбавлення волі до 6 (шести) років. Однак, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має місце реєстрації та певні соціальні зв"язки, що свідчить про середній рівень вірогідності таких дій, зважаючи на тяжкість покарання, яке може бути застосовано у разі доведення винуватості.
З метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.
Достатнього обґрунтування ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України - незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності не встановлено, тому слідча суддя не бере заявлений ризик до уваги.
Обставини, які підтверджують ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.
Матеріали клопотання не містять достатніх аргументів, які б вказували на ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, враховуючи ту обставину, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Слідча суддя враховує, що ОСОБА_4 в силу статті 89 КК є таким, що не має судимості, однак докази порушення останнім іспитового строку в матеріалах провадження відсутні, а так само і пред`явлення підозр за іншими кримінальними провадженнями слідчому судді не надані.
Слідча суддя погоджується, що існує ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор.
Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.
Однак, тримання під вартою, відповідно до частини 1 статті 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Слідчій судді не надано характеризуючі матеріали відносно підозрюваного. Таким чином відсутні підстави стверджувати, що останній має негативні характеристики за місцем реєстрації, а так само і перебуває на обліках у лікаря нарколога, чи останнього притягували до адміністративної відповідальності, тощо.
Щодо індивідуальних обставин підозрюваного відповідно до статті 178 КПК України

Згідно зі статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.
Дослідивши представлені сторонами кримінального провадження обставини, слідча суддя приходить до висновку про вагомість на даному етапі наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України; та враховує, що інкримінований злочин відноситься до тяжких і у разі визнання підозрюваного винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років; а так само й те, що ОСОБА_4 раніше не судимий; відомості про застосування до останнього раніше запобіжних заходів та наявність повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення відсутні.
Щодо альтернативного запобіжного заходу
Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного ОСОБА_4 у зв`язку із відсутністю осіб, які заслуговують на довіру. Особисте зобов`язання не можуть бути застосовані у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного ОСОБА_4 , на волі не сприятиме виконанню ним, покладених на нього процесуальних обов`язків.
Приймаючи до уваги встановлені відповідно до статтей 176-178 КПК України обставини, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри за частиною 2 статті 186 КК України, доведення ризику за пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, недоведення ризиків за пунктами 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, слідча суддя доходить висновку, що тримання під вартою як запобіжний захід не може бути застосований до ОСОБА_4 на підставі пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України, оскільки наявність одного ризику не є достатньою підставою для ув`язнення особи, навіть з тих підстав, що вона не мешкає за адресою реєстрації.
Враховуючи наведене клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.
Запобіжний захід має бути пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою дотримання принципу верховенства права. Для попередження встановленого ризику незаконного впливу слідчий суддя вважає необхіднім та достатнім застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який є більш м`який, аніж тримання під вартою.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Переміщення ОСОБА_4 у нічний час має бути обмеженим на час проведення розслідування.
Слідча суддя також вбачає доцільним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України. Це необхідно з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризику, які було обґрунтовано раніше та ефективності здійснення кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізьмої місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , поданого в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного 27 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 за ч.2 ст.186 КК України,, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити частково.
У застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти негайно в залі суду.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до двох місяців, а саме з 28 січня 2021 року по 26 березня 2021 року включно.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язкок не залишати житло за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 в нічний час (з 22:00 до 06:00) на період з 28 січня 2021 року по 26 березня 2021 року включно.
На підставі частини 5 статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні процесуальні обов`язки, :
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора і суду (в залежності від стадії кримінального провадження);
- повідомляти слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора та суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону (в залежності від стадії кримінального провадження);
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні внесеного 27 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073;
- докласти зусиль до пошуку роботи;
- носити електронний засіб контролю.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 передати для виконання органу Національної поліції за місцем його проживання.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.
Роз"яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала підлягає негайному виконанню
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали складено та проголошено 29 січня 2021 року о 10год.15хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24).

Слідча суддя: ОСОБА_1