У Х В А Л А

29 грудня 2020 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Рівненського міського суду надійшло клопотання слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 яке погоджено прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення від працівника Управління патрульної поліції Мудрика про те, що 21.11.2020 близько 04 год. 30 хв. під час зупинки транспортного засобу "Кіа" з д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній пропонував неправомірну вигоду в розмір 4550 гривень, залишивши вказані грошові кошти на задньому сидінні службового автомобіля працівників поліції.

21.11.2020 в ході проведення огляду місця події було вилучено та поміщено до спец пакету НПУ ГСУ №INZ1052182 грошові кошти у сумі 4550 грн., а саме: 9 купюр номіналом 500 грн. кожна та 1 купюра номіналом 50 грн.

Згідно постанови про приєднання до матеріалів досудового розслідування речей, як речових доказів від 24.11.2020 грошові кошти у сумі 4550 грн., а саме: 9 купюр номіналом 500 грн. кожна та 1 купюра номіналом 50 грн. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, грошові кошти у сумі 4550 грн., а саме: 9 купюр номіналом 500 грн. кожна та 1 купюра номіналом 50 грн. являються матеріальним об`єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчиненого злочину та відповідає вимогам речових доказів, передбачених статтею 98 КПК України.

З метою збереження речових доказів та унеможливлення вчинення подальших дій, пов`язаних із їх розпорядженням та використанням, необхідно накласти на них арешт, тому слідчий просить клопотання задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій клопотання підтримав та просив суд провести розгляд без його участі.

Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши надані матеріали клопотання в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що у проваджені Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004256 від 21.11.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

21.11.2020 в ході проведення огляду місця події було вилучено та поміщено до спец пакету НПУ ГСУ №INZ1052182 грошові кошти у сумі 4550 грн., а саме: 9 купюр номіналом 500 грн. кожна та 1 купюра номіналом 50 грн.

Згідно постанови про приєднання до матеріалів досудового розслідування речей, як речових доказів від 24.11.2020 грошові кошти у сумі 4550 грн., а саме: 9 купюр номіналом 500 грн. кожна та 1 купюра номіналом 50 грн. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вищевказане майно, яке є речовими доказами, дасть можливість проведенню ряду експертиз та забезпечення збереження речових доказів. Крім того містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 369 КК України, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти у сумі 4550 грн., а саме: 9 купюр номіналом 500 грн. кожна та 1 купюра номіналом 50 грн., які були вилучені 21.11.2020р. в ході огляду місця події.

Заборонити користуватися та розпоряджатися грошовими коштами у сумі 4550 грн., а саме: 9 купюр номіналом 500 грн. кожна та 1 купюрою номіналом 50 грн. до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1