УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000307 від 16.03.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
У провадженні слідчого управління ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307 від 16.03.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері господарської діяльності, в порушення вимог статті 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», згідно якої в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою отримання незаконного прибутку, умисно, з корисливих мотивів організували на території міста Одеси діяльність підпільних гральних закладів, де гравцям за сплату грошових коштів за участь у грі надається можливість доступу до азартної ігри. Обов`язковою умовою участі є сплата гравцем грошей з метою здійснення ставок в еквіваленті фактично внесених готівкових грошових коштів.

Невстановлені особи маючи стійку життєву позицію, спрямовану на заняття протиправною діяльністю, з метою вчинення тяжких злочинів, шляхом забезпечення діяльності грального бізнесу, організували групу, розробили єдиний план злочинної діяльності, відомий та схвалений всіма учасниками групи, відповідно до якого розподілили функції, спрямовані на досягнення спільної злочинної мети. Група має стійкий характер, високий ступінь організованості, відрізняється чітким плануванням, підготовкою до вчинення злочинів, стабільністю складу, розподілом ролей та функцій між учасниками групи.

Учасники групи спілкуються між собою із застосування засобів конспірації, використовують номери телефонів, які відомі визначеному колу осіб та постійно їх змінюють. Плани та обставини скоєння злочинів обговорюють таємно, ретельно приховують свої зв`язки та маршрут пересування.

Під час розслідування керуючись ст. 236 КПК України щодо виконання ухвал про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, з метою збереження та недопущення знищення речей і документів, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, фіксації вчинення кримінальних правопорушення, обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування, збору доказів, які мають значення для кримінального провадження, 30.10.2020 проведено обшук за місцем діяльності підпільного грального закладу, за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси 30.10.2020 було проведено обшук за місцем діяльності підпільного грального закладу, за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено наступні грошові кошти, речі та документи, повний перелік яких міститься у клопотанні.

2.Обґрунтування поданого клопотання.
Постановою слідчого від 31.10.2020, вище перелічене вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно є об`єктом протиправних дій, які зберегли на собі сліди вчинення зазначених протиправних діянь, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.
Враховуючи, що у вилучених під час обшуку мобільних телефонах, сім картах операторів мобільного зв`язку може міститься інформація, яка носить доказових характер у зазначеному кримінальному провадженні (номери телефонів організаторів (персоналу) підпільних гральних закладів, листування про час та місце ігор, фотознімки, відео з підпільних гральних закладів) осіб, які причетні до скоєнні злочинів; відеореєстратоти можуть містити відеозаписи з грою, тому є необхідність у проведенні технічно-комп`ютерної експертизи для встановлення або спростування факту про здійснення заборонених видів діяльності у приміщенні, в зв`язку з чим накладання арешту на вилучене майно є необхідним для проведення додаткових, детальних оглядів, аналізу, проведенні слідчих дій, призначенні судових експертиз, з метою отримання доказів, виявлення та сприяння розкриттю аналогічних злочинів, оскільки вилучені предмети та речі можуть містити інформацію, яка викриває незаконну діяльність групи, тому мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження.

З метою забезпечення збереження вилученого майна, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з даним клопотанням про накладення арешту майна.

3. Позиції учасників з приводу порядку розгляду даного клопотання.
Від слідчого надійшло клопотання, в якому остання зазначила, що просить проводити розгляд поданого нею клопотання за її відсутності.

Згідно долученого слідчим листа, особи, у яких вилучалося майно, з клопотанням про накладення арешту на яке слідчий звертається до слідчого судді, належним чином повідомлені про дату та час судового засідання.

4. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

4.1. Щодо порядку розгляду даного клопотання.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя зазначає, що означеними нормами КПК України не передбачено заборони здійснювати розгляд клопотання про арешт майна за відсутності прокурора та слідчого, а також інших зацікавлених осіб (власника/володільця).

Відтак, оскільки від слідчого надійшло клопотання про розгляд поданого клопотання за її відсутності, беручи до уваги, що зацікавлені особи були повідомлені про дату та час судового засідання, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність розгляду такого клопотання за відсутності вказаних осіб.
4.2. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

4.3. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Так, згідно клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів, дане кримінальне провадження здійснюється за фактом можливого здійснення незаконної діяльності гральних закладів, в тому числі за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 78.

Відтак, оскільки вилучені за вказаною адресою в ході проведення санкціонованого обшуку речі та документи можуть містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, містити слідові інформацію, використовуватися як знаряддя (засоби) можливого вчинення такого кримінального правопорушення, а також бути набутими кримінально-протиправним шляхом, слідчий суддя приходить до переконання про відповідність таких речей та документів критеріям речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За таких обставин, метою накладення арешту майна в рамках даного кримінального провадження є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), а також забезпечення подальшого проведення відповідних експертних досліджень з таким майном.

4.4. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі та документи відповідають критеріям речових доказів (є доказом), а тому можуть використовуватися на підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України за обставинами даного кримінального провадження.
Відтак, на думку слідчого судді, на теперішній час об`єктивно існує необхідність в запобіганні можливому пошкодженні, псуванні чи знищенні такого майна, що призведе до втрати доказів та унеможливить досягнення завдань кримінального провадження.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При цьому, на досягнення завдань кримінального провадження в цілому, й повинні спрямовуватися в рамках відповідного кримінального провадження ті чи інші заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема.
Відтак, з метою забезпечення досягнення означених завдань кримінального провадження в цілому (ч. 1 ст. 2 КПК України), й наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні речі зокрема.
4.5. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності на теперішній час не встановлених осіб, пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
4.6. Висновки слідчого судді.
За таких обставин, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000307 від 16.03.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено за адресою: АДРЕСА_1 із забороною володіння, користування та розпорядження, а саме на:

-Грошові кошти банкнотами номіналом 200 гривень НБУ у кількості 3 штук з наступними номерами: ЗД6867155; СЄ1790566; ВЦ8698597;

-Грошові кошти банкнотами номіналом 100 гривень НБУ у кількості 4 штук з наступними номерами: УД0005704; УД8050723; УЗ5591700; АБ8260866;

-Грошові кошти банкнотами номіналом 50 гривень НБУ у кількості 3 штук з наступними номерами: ТВ9122110; ТЕ7169990; ІР6442790;

-Грошові кошти банкнотами номіналом 20 гривень НБУ у кількості 6 штук з наступними номерами: ЮБ7943972; ТМ9117540; ЮБ0242233; ТЖ1588948; ТМ9448949; ТЗ5508313;

-Грошові кошти банкнотами номіналом 10 гривень НБУ у кількості 7 штук з наступними номерами: ЦЕ6843218; ЮЕ1470336; ЦЕ8908555; ЮЕ4755277; ЮЄ6953681; ЦГ6638504; ЮД0764923;

-Грошові кошти банкнотами номіналом 5 гривень НБУ у кількості 1 штуки з номером ЮЄ5580521;

-Грошові кошти банкнотами номіналом 2 гривні НБУ у кількості 1 штуки з номером ТБ4264099;

-Грошові кошти банкнотами номіналом 1 гривня НБУ у кількості 5 штук з наступними номерами: ІМ8988216; ІР7384433; ТГ7103550; СИ7234157; ІР5011938;

-Мобільний телефон марки «Філіпс» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ;

-Копія паспорту на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_3 ;

-Копія паспорту на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-Лист паперу формату А4 з надписом «Женя 6000»;

-Грошові кошти банкнотами номіналом 1000 гривень НБУ у кількості 1 штуки з номером АЕ650847;

-Грошові кошти банкнотами номіналом 500 гривень НБУ у кількості 2 штук з наступними номерами: ЗГ1920695; ЛД0034410;

-Грошові кошти банкнотами номіналом 200 гривень НБУ у кількості 10 штук з наступними номерами: ВЗ5830766; ВЖ8342710; УБ1059101; СК1684297; ІМ8097228; ЗА9624024; ІК2521765; ЗЕ4690403; ТЗ4409966; ТД7264473;

-Грошові кошти банкнотами номіналом 100 гривень НБУ у кількості 9 штук з наступними номерами: ІИ0298832; ІЙ7861093; СЄ9831390; ЕБ0088279; ІЛ9427569; АБ2648912; ЕЯ7772208; МЄ0651063; СА4804735;

-Грошові кошти банкнотами номіналом 500 гривень НБУ у кількості 3 штук з наступними номерами: АЄ5884856; ЛД9252576; АА5674440;

-Грошові кошти банкнотами номіналом 200 гривень НБУ у кількості 12 штук з наступними номерами: ВЦ7102344; ІЦ8637358; СН4141042; УК2307097; УП5492879; ПЄ3390858; ЦА8332197; СЗ2346474; ХИ5860493; УТ7750068; УТ7800840; СВ0053187;

-Грошові кошти банкнотами номіналом 100 гривень НБУ у кількості 18 штук з наступними номерами: СЖ2933923; МД4018641; СЄ8270643; ЗГ5050183; НД3594917; ББ9440250; СЄ0507133; СБ4134526; СЗ2150151; МЄ9517094; ЗЕ1586587; ІТ8953570; ІФ8621967; ГФ7402617; СД7035354; МЄ8578401; СЕ6818559; ІА0873893;

-Грошові кошти банкнотами номіналом 200 гривень НБУ у кількості 3 штук з наступними номерами: КМ6983364; ХЛ4827345; ЦА2283441;

-USB флешнакопичувач, на який скопійована інформація, яка передається між системним блоком ПК та глобальною мережею Інтернет, під час проведення ігор;

-комп`ютерні миші в кількості 13 штук;

-комп`ютерні клавіатури в кількості 13 штук;

-інфрачервоний детектор марки «DORS»;

-відео реєстратор марки «HIKVISION», серійний номер DS-7116HGHI-F1IN;

-комп`ютерні монітори в кількості 14 штук;

-комп`ютерні блоки ПК в кількості 11 штук;

-комп`ютерний блок ПК марки «THINK CENTRE», серійний номер «LMDKP7P», опечатаний паперовою стрічкою з номером 01010282 в кількості 1 штуки;

-комп`ютерний блок ПК марки «НР», опечатаний паперовою стрічкою з номером 01004310 в кількості 1 штуки, що передбачає собою заборону відчуження такого майна.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1