УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000388 від 01.04.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 190, ч. ч. 3,4 ст. 358, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 209КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Згідно поданого клопотання, слідчим управлінням ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000388 від 01.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.14, ч. 4 ст.190, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст.190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст.189, ч. 4 ст.190, ч.ч. 3,4 ст.358, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст.209, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 209КК України.

2. Так, в березні-квітні 2020 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в невстановленому місці в межах міста Одеси, невстановлені особи, зорганізувались з метою вчинення особливо тяжкого злочину заволодіння шахрайським шляхом об`єктом нерухомого майна квартирою АДРЕСА_1 .

3. Схема із заволодіння об`єктом нерухомості полягає у наступному:
4. Співучасниками з невстановленого джерела отримана інформація про те, що дійсний власник вищевказаної квартири помер, а спадкоємці у останнього відсутні.
5. У подальшому, співучасниками на роль фіктивного власника підставної особи підшукано невстановлену на даний час особу, яка погодилась за грошову винагороду ввести в оману з використанням підроблених документів осіб, уповноважених на здійснення реєстраційних дій відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших осіб, виступивши в якості особи, що має відповідні майнові права до такого об`єкта нерухомості.
6. Після отримання згоди невстановленої особи співучасниками з невстановленого джерела здобуто засоби вчинення кримінального правопорушення бланки документів (свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 12.07.1999, технічний паспорт від 12.09.1999 та ін.) з вже проставленими на них відбитками відповідних печаток/штампів та з нанесеними підписами, або кліше підписів відповідних уповноважених на видачу таких документів посадових осіб, бланк паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 31.10.2005, начебто, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та РНОКПП № НОМЕР_3 .
7. У подальшому, 02.04.2020 з метою введення приватного нотаріуса ОМНО ОСОБА_6 в оману, особа, що назвалась ОСОБА_5 разом із заявою про реєстрацію за собою права власності на вказаний об`єкт нерухомості подала свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 12.07.1999 та технічний паспорт від 12.09.1999 на вказану квартиру.
8. Так, 04.04.2020 приватний нотаріус ОМНО ОСОБА_6 , будучи введеною в оману, вважаючи, що невстановлена особа, яка представляється ОСОБА_5 дійсно є ним же, а відомості, що містяться у свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_1 від 12.07.1999 та технічному паспорті від 12.09.1999 на вказану квартиру відповідають дійсності, зареєструвала право власності на вказаний об`єкт нерухомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
9. Крім цього, досудовим слідством встановлено, що в березні-квітні 2020 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в невстановленому місці в межах міста Одеси, невстановлені особи, зорганізувались з метою вчинення особливо тяжкого злочину заволодіння шахрайським шляхом об`єктом нерухомого майна квартирою АДРЕСА_2 .

10. Схема із заволодіння об`єктом нерухомості полягає у наступному:
11. Співучасниками з невстановленого джерела отримана інформація про те, що дійсний власник вищевказаної квартири помер, а спадкоємці у останнього відсутні.
12. У подальшому, співучасниками на роль фіктивного власника підставної особи підшукано невстановлену на даний час особу, яка погодилась за грошову винагороду ввести в оману з використанням підроблених документів осіб, уповноважених на здійснення реєстраційних дій відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших осіб, виступивши в якості особи, що має відповідні майнові права до такого об`єкта нерухомості.
13. Після отримання згоди невстановленої особи співучасниками з невстановленого джерела здобуто засоби вчинення кримінального правопорушення бланки документів (договір купівлі-продажу, серія та номер 375/к та ін.) з вже проставленими на них відбитками відповідних печаток/штампів та з нанесеними підписами, або кліше підписів відповідних уповноважених на видачу таких документів посадових осіб, бланк паспорту начебто, на ім`я ОСОБА_7 , та РНОКПП № НОМЕР_4 .
14. У подальшому, 03.04.2020 з метою введення приватного нотаріуса ОМНО ОСОБА_6 в оману, особа, що назвалась ОСОБА_7 разом із заявою про реєстрацію за собою права власності на вказаний об`єкт нерухомості подала договір купівлі-продажу серія та номер: 375/к виданий 06.08.2001.
15. Так, 06.04.2020 приватний нотаріус ОМНО ОСОБА_6 , будучи введеною в оману, вважаючи, що невстановлена особа, яка представляється ОСОБА_7 дійсно є ним же, а відомості, що містяться у договорі купівлі-продажу серія та номер: 375/к виданому 06.08.2001 на вказану квартиру відповідають дійсності, зареєструвала право власності на вказаний об`єкт нерухомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
16. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційна справа формується у паперовій та електронній формі після відкриття розділу на об`єкт нерухомого майна у Державному реєстрі прав та внесення до нього відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав та зберігається протягом всього часу існування об`єкта. Реєстраційній справі присвоюється реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна. Реєстраційна справа включає документи у паперовій та електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії та які підлягають поверненню заявнику, зберігаються у реєстраційній справі у формі електронних копій документів, виготовлених шляхом сканування під час проведення реєстраційних дій. Реєстраційна справа в паперовій формі зберігається протягом десяти років з дати її закриття. Після закінчення цього строку реєстраційні справи в паперовій формі, не внесені за результатами експертизи їх цінності до Національного архівного фонду, знищуються в установленому законодавством порядку. Реєстраційна справа в електронній формі зберігається в Державному реєстрі речових прав постійно.

17. Відповідно до п.п. 6-7 постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.
18. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.
19. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира розташована за адресою: АДРЕСА_3 , на праві власності належить ОСОБА_8 .

20. В рамках вказаного кримінального провадження, в ході санкціонованого обшуку, 11.08.2020, за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , проведено обшук, у ході якого виявлено та вилучено наступне:

1)2 книги обліку і реєстрації спадкових справ;

2)2 бланки заяв на аркуші паперу формату «А4».

21. Документи вилучені під час проведеного обшуку, можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та 11.08.2020 старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області було винесено постанову про визнання вищевказаних документів в якості речового доказу по кримінальному провадженню.
22. Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлене під час вищевказаного обшуку майно є доказом злочину. Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також проведення слідчих дій.

23. Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за його відсутності.

24. Власник майна, будучи належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, що підтверджується телефонограмою, до суду не з`явилася, про причини своєї неявки слідчого суддю не повідомила.

25. Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, врахувавши положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

26. Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

27. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

28. Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

29. Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
30. Як вбачається з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

31. При цьому, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

32. Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 190, ч. ч. 3,4 ст. 358, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 209КК України.
33. Як вбачається з матеріалів поданого клопотання, в ході проведення санкціонованого обшуку було вилучено документи, які можуть містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, а також відповідну слідову інформацію, в зв`язку з чим такі документи відповідають категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання і приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 11.08.2020 року, а отже, такі документи потребують збереження, в цілях їх подальшого дослідження.

34. Відтак, метою накладення арешту майна в рамках даного кримінального провадження є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

35. При цьому, відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
36. Оскільки з наведених міркувань вбачається, що арешт майна є необхідним в цілях забезпечення збереження документів, які можуть бути використані в якості речових доказів, на думку слідчого судді, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження об`єктивно може призвести до його знищення або ж переховування, так як очевидно, що оскільки такі документи можуть містити відповідну доказову інформацію, яка в свою чергу може свідчити про ймовірну причетність до вчинення кримінально-протиправних дій конкретних осіб, останні не зацікавлені у її отримання органом досудового розслідування.
37. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
38. При цьому, на досягнення завдань кримінального провадження в цілому, й повинні спрямовуватися в рамках відповідного кримінального провадження ті чи інші заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема.
39. Відтак, з метою й забезпечення досягнення означених завдань кримінального провадження в цілому (ч. 1 ст. 2 КПК України), крім того наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні документи зокрема.
40. Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
41. Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зазначеної у клопотанні особи ( ОСОБА_8 ), пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремої особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
42. Слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
43. За таких обставин, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.
44. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000388 від 01.04.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 190, ч. ч. 3,4 ст. 358, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 209 КК України задовольнити.
Накласти арешт на вилучене майно під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , від 11.08.2020, а саме: 2 книги обліку і реєстрації спадкових справ; 2 бланки заяв на аркуші паперу формату «А4», що передбачає собою заборону відчуження такого майна.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1