Справа № 182/2874/20
Провадження № 1-кп/0182/936/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.12.2020 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2019 за № 0002012 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської обл., громадянки України, яка зареєстрована та мешкає у АДРЕСА_1 , не працює, розлучена, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей: синів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 2005 р. та доньку ОСОБА_6 , 2011 р. народження, із середньою освітою, раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_3 ,

встановив:

Обвинувачена ОСОБА_3 16.06.2019 приблизно о 17.00 год. разом з раніше знайомим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходилась в приміщенні кафе «Пивбар Центральний», розташованого за адресою: Дніпропетровська обл. м. Нікополь вул. Каштанова, 51. В цей час до приміщення вищевказаного кафе зайшли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , після чого між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на ґрунті особистих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_10 , залишивши свій мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmі 4S» на столі, почав спілкуватися з ОСОБА_9 . В цей час ОСОБА_3 , перебуваючи в тому самому місці та в той саме час, на столі побачила мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmі 4S», який належить ОСОБА_10 , після чого у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Хіаоmі Rеdmі 4S», який належить ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи в той самий час та в тому самому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_10 відволікся на спілкування з ОСОБА_9 , взявши зі стола мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmі 4S» та тримаючи його в руці, направилась до виходу з приміщення кафе, але в цей час її дії були помічені потерпілим ОСОБА_10 та свідками ОСОБА_8 і ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_3 розуміючи, що її дії були помічені, утримуючи викрадений мобільний телефон при собі в руках, з місця вчинення злочину, незважаючи на вимогу потерпілого ОСОБА_10 повернути йому його мобільний телефон, зникла, та в подальшому безперешкодно розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.
Тобто ОСОБА_3 умисно, із корисливих мотивів, розуміючи, що її дії були помічені, незаконно взявши зі столу, відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Хіаоmі Rеdmі 4S», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 272 від 24.07.2019 становить 2 300 грн., що належить потерпілому ОСОБА_10 , чим спричинила йому матеріальну шкоду на вказану суму.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винуватою себе визнала повністю і показала суду, що влітку 2019 р. приблизно о 17 год. вона познайомилася з 2-ма хлопцями, які запросили її попити пиво у кафе «Пивбар Центральний». Коли вони знаходилися у приміщенні кафе, зайшли ще два хлопця, серед яких був потерпілий. Між потерпілим і одним із хлопців, що були з нею, виник конфлікт, але причина цього конфлікту їй не відома. Вона побачила, як другий хлопець забрав у потерпілого навушники. Тоді, побачивши на столі мобільний телефон потерпілого, вона його забрала і почала виходити з приміщення кафе. Те, що вона забрала телефон, потерпілий побачив, щось їй говорив, але вона не звернула на його слова уваги і вийшла. У змові з цими хлопцями вона не була. Потім їх з тими хлопцями зупинили поліцейські і вилучили телефон та навушники, які повернули потерпілому. У вчиненому вона кається, просить суворо її не карати, вона більше ніколи такого не повторить. Просить призначити мінімальне покарання.
Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні присутнім не був, надав суду заяву, у якій просив проводити судовий розгляд без його участі, претензій матеріального характера до обвинуваченої не має, покарання просить призначити на розсуд суду.
Винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 , окрім її показів, на думку суду, повністю доведена зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, законність, належність та достовірність яких сторонами не оспорювалася та які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0002012:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 31.07.2019 потерпілого ОСОБА_10 , у якому він вказує, що 16.06.2019 приблизно о 17.00 год. ОСОБА_3 у приміщенні кафе «Пивбар Центральний» по вул. Каштанова, 51 у м. Нікополь, скориставшись тим, що поряд нікого не має заволоділа належним йому мобільним телефоном. Вказав, що кримінальне правопорушення вчинила ОСОБА_3 (а.п. 10);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.07.2019, в ході якого потерпілий ОСОБА_10 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як особу, яка, знаходячись у приміщенні Пивбару «Ценральний», викрала належний йому мобільний телефон. Упізнає її за сукупністю ознак: формою голови, за довжиною та кольором волосся, формою носа, брів. (а.п. 15-15);
- протоколом огляду від 16.06.2019 приміщення «Пивбару Центральний», що знаходиться за адресою: вул. Каштанова, 51-А, м. Нікополь Дніпропетровської області. Потерпілий ОСОБА_10 вказав на дальній від входу з лівої сторони столик та пояснив, що саме на вказаному столику знаходився належний йому мобільний телефон, який було викрадено. Вказав на двері, та пояснив, що в даному напрямку пішла особа, яка забрала належний йому мобільний телефон. Під час огляду нічого не виявлено та не вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 18-21);
- протоколом огляду від 16.06.2019 ділянки місцевості, розташованої поруч з перехрестям вул. Г. Чорнобиля та вул. Трубченка у м. Нікополі Дніпропетровської області, де під час огляду узбіччя дороги було виявлено в траві на землі мобільний телефон марки «Хіаоmі» чорного кольору, а на відстані 1,5 м від нього у напрямку автостоянки по вул. Трубченка при візуальному огляді виявлено безпровідні навушники марки JBL синього кольору. На момент проведення огляду мобільний телефон ввімкнений, при введенні на ньому комбінації цифр *161# на екрані висвітлюється номер НОМЕР_1 , при введенні комбінації *06# на екрані висвітлюється MEID: 6105, imei1: НОМЕР_2 та imei2: НОМЕР_3 . Мобільний телефон та навушники вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 22-26);
- розпискою ОСОБА_10 про отримання раніше викраденого у нього мобільного телефону та навушників. (а.п. 28);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 272 від 24.07.2019, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Хіаоmі Rеdmі 4S», 2017 року виготовлення, станом на 16.06.2019 складає 2 300 грн. 00 коп. Ринкова вартість навушників JBL, 2017 року виготовлення, станом на 16.06.2019 складає 700 грн. 00 коп. (а.п. 32-35);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.07.2019, в ході якого свідок ОСОБА_9 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як особу, яка, знаходячись у приміщенні пивбару «Ценральний», викрала у ОСОБА_10 належний йому мобільний телефон. Упізнає її за сукупністю ознак: формою голови, за довжиною та кольором волосся, формою носа, брів. (а.п. 39-42);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.07.2019, в ході якого свідок ОСОБА_11 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як особу, яка, знаходячись у приміщенні пивбару «Ценральний», викрала у ОСОБА_10 належний йому мобільний телефон. Упізнає її за сукупністю ознак: формою голови, за довжиною та кольором волосся, формою носа, брів. (а.п. 46-48);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.07.2019, в ході якого свідок ОСОБА_12 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як особу, яка, знаходячись у приміщенні пивбару «Ценральний», викрала у ОСОБА_10 належний йому мобільний телефон. Упізнає її за сукупністю ознак: формою голови, за довжиною та кольором волосся, формою носа, брів. (а.п. 51-54);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.07.2019, в ході якого свідок ОСОБА_8 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як особу, яка знаходячись у приміщенні пивбару «Ценральний» викрала у ОСОБА_10 належний йому мобільний телефон. Упізнає її за сукупністю ознак: формою голови, за довжиною та кольором волосся, формою носа, брів. (а.п. 58-61);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.05.2020, в ході якого ОСОБА_3 розповіла та показала як саме нею було вчинено викрадення мольного телефону у приміщенні кафе «Пивбар Центральний» по вул. Каштанова у м. Нікополі Дніпропетровської області. До протоколу проведення слідчого експерименту долучено диск з відеозаписом слідчого експерименту. (а.п. 101-103).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 , повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченої винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), за яким вона обвинувачується.
При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 та інш.).
Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченій суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином (ч. 1 ст. 186 КК України).
Також суд враховує обставини справи та особу винної.
Так, обвинувачена ОСОБА_3 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності (а.п. 64), офіційно не працевлаштована. Має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 67). Розлучена, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей (а.п. 93, 94). Не перебуває на психіатричному та наркологічному обліку (а.п. 65, 66).
Обставинами, що пом`якшують покарання для обвинуваченої, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).
При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці нею свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що вона більше подібного не вчинить і бажає виправитись.
Відшкодування шкоди, а саме вилучення викраденого мобільного телефону та передачу його потерпілому ОСОБА_10 пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченої, завдяки діям співробітників поліції.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії, у виді позбавлення волі.
Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 - щире каяття, визнання вини, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо неї ст. 75 КК України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.
Стосовно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ:
-мобільний телефон «Хіаоmі Rеdmі 4S», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_10 - залишити останньому.
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченої процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи, згідно довідки, в сумі 200 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченню за ч. 1 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Строк дії запобіжного заходу домашнього арешту скінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів 200 (двісті) грн. 00 коп.
Речовий доказ:
-мобільний телефон «Хіаоmі Rеdmі 4S», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_10 - залишити останньому.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим, прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати корпію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1