ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/21/20
провадження № 1-кп/753/897/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2020 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0005734 від 31.07.2019 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шостка Сумської області, українця, громадянина України, працюючого водієм експедитором в ТОВ «НК БУД», з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 162, ч.1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У Особи 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження (далі Особа1) у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, що належить ОСОБА_7 , а саме автомобілем «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 .
З цією метою, будучи організатором вчинення злочину Особа 1 запропонував Особі 2, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження (далі Особа 2), Особі 3, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження (далі Особа 3) та ОСОБА_6 вступити з ним в злочинну змову щодо реалізації розробленого ним плану, на що останні погодились.
Згідно розробленого Особою 1, як організатором плану передбачалось, що Особа 2, Особа 3 та ОСОБА_6 здійснять напад на ОСОБА_7 , коли останній повернеться до місця мешкання, де заволодіють ключами та документами від автомобіля.
При цьому, Особа 2, Особа 3 та ОСОБА_6 повинні були із застосуванням насильства знерухоміти ОСОБА_7 , щоб останній не зміг завадити вчиненню злочину. В цей час, Особа 1 повинен був очікувати Особу 2, Особу 3 та ОСОБА_6 біля входу до під`їзду будинку, де мешкав ОСОБА_7 .
Так, 18.05.2019, приблизно о 09 год. 50 хв., Особа 1, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з Особою 2, Особою 3 та ОСОБА_6 , переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобом, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого, з метою реалізації наведеного злочинного плану прибули до будинку АДРЕСА_2 , де мешкав ОСОБА_7 .
Після чого, Особа 2 разом з Особою 3 та ОСОБА_6 , діючи за вказівкою Особи 1, згідно розподілених останнім ролей, 18.05.2019 приблизно о 10 год. 58 хв., без перешкод потрапили до під`їзду за вказаною вище адресою, де мешкав ОСОБА_7 та в подальшому, безперешкодно піднялись на ліфті на 22 поверх, та стали очікувати останнього в загальному коридорі.
Того ж дня, приблизно о 11 год. 00 хв., коли ОСОБА_7 припаркував свій автомобіль марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 біля вказаного під`їзду і відразу прямував до свого місця проживання.
Піднявшись на вказаний поверх за допомогою ліфта, ОСОБА_7 , не звертаючи свою увагу на осіб, які в той час перебували в загальному коридорі, направився до вхідних дверей своєї квартири, в цей час Особа 2 разом з Особою 3 та ОСОБА_6 , діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, підійшли до ОСОБА_7 і з метою подолання можливого опору з його боку Особа 2 разом з Особою 3 та ОСОБА_6 , завдали йому декілька ударів руками в область голови та тулубу, в результаті чого останній впав на підлогу, але продовжував чинити опір.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір Особа 2 разом з Особою 3 та ОСОБА_6 , розуміючи, що перебуваючи на загальному коридорі свій злочинний умисел не доведуть до кінця, та можуть бути помічені мешканцями квартир вказаного поверху, проникли до квартири, де проживав ОСОБА_8 ..
Далі, ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи в квартирі викрав ключі від автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 . Після чого, безперешкодно вийшов на вулицю, підійшов до автомобіля марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, вартістю 339820,00 гривень, який був припаркований біля під`їзду буд. 12 по проспекту Григоренка у м. Києві, відкривши його ключами, привів двигун вказаного автомобіля у робочій стан та почав пересуватись на ньому, тим самим покинув місце вчинення злочину.
В цей час, Особа 2 разом з Особою 3 дочекавшись коли ОСОБА_6 залишить місце вчинення злочину на автомобілі потерпілого, покинули місце мешкання ОСОБА_8 , тим самими виконали усі дії, організовані та передбачені злочинним планом Особи 1, щодо незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_7 .
В подальшому, ОСОБА_6 протиправно перегнав вищевказаний автомобіль марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску в Оболонський район м. Києва.
Таким чином, ОСОБА_6 здійснив співвиконання незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із насильством, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України.
Крім того, Особа 2 разом з Особою 3 та ОСОБА_6 18.05.2019, приблизно об 11 год. 00 хв., перебуваючи біля квартири АДРЕСА_3 , під час вчинення злочину, а саме незаконного заволодіння транспортним засобом, який належить ОСОБА_7 , у останніх винник раптовий умисел на незаконне проникнення до вказаної квартири.
Реалізуючи свій злочинний умисел, Особа 2 разом з Особою 3 та ОСОБА_6 , всупереч волі власника житла, не маючи законних підстав, із застосуванням насильства, з метою не бути ідентифікованими наділи на голову ОСОБА_7 раніше ними підготовлений пакет, і утримуючи силою потерпілого поруч з собою, скориставшись його ключами, відчинили вхідні двері до квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 .
Після чого, Особа 2 разом з Особою 3 та ОСОБА_6 зайшли до приміщення квартири, тим самим незаконно проникли до неї, при цьому затягнувши ОСОБА_7 та зв`язавши останньому руки скотчем.
Таким чином, ОСОБА_6 здійснив незаконне проникнення до житла із застосуванням насильства, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 162 КК України.
Крім того, ОСОБА_6 18.05.2019 близько 11 год. 25 хв. знаходячись у кв. АДРЕСА_3 , під час вчинення іншого злочину, діючи поза межами домовленості з Особою 1, Особою 2 та Особою 3, діючи умисно, керуючись раптово виниклим умислом, переслідуючи мету відкритого викрадення чужого майна, за присутністю Особи 2 та Особи 3, шляхом вільного доступу витягнув з кишені ОСОБА_7 мобільний телефон марки Samsung Galaxy S10, чорного кольору з сім картою НОМЕР_2 , який матеріальної цінності не становить, а також забрав з квартири ноутбук марки Asus К50 із зарядним пристроєм вартістю 5666 грн. 67 коп., дві спортивні куртки темно-синього та білого кольорів, які матеріальної цінності не становлять, шкіряну сумку чорного кольору, яка матеріальної цінності не становить, в якій знаходився шкіряний гаманець коричневого кольору, який матеріальної цінності не становить, в якому була обкладинка для документів вартістю 50 грн. 00 коп., з посвідченням водія ОСОБА_8 , свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , карткою банку «Приватбанк» та карткою платника податків ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 , матеріального збитку на загальну суму 5716 грн. 67 коп.
Таким чином, ОСОБА_6 здійснив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 162, ч.1 ст. 186 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 18.05.2019 р. приблизно о 09-50 год. він за попередньою змовою зі своїми знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вирішили заволодіти автомобілем «Шкода Октавія», який належить потерпілому ОСОБА_7 . В цей день приблизно об 11-00 год. він разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зайшли до будинку АДРЕСА_2 , де мешкав потерпілий ОСОБА_7 , піднялись на 22 поверх та стали очікувати прибуття потерпілого. В цей час до будинку зайшов потерпілий, до якого вони підійшли та почали завдавати удари руками по голові та тулубу, від чого потерпілий впав на підлогу. Потім вони наділи пакет на голову потерпілого, та скориставшись його ключами, потрапили до квартири АДРЕСА_3 , де мешкав потерпілий, якому вони зв`язали руки. В квартирі ОСОБА_6 заволодів ключами від автомобіля «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, він витягнув з кишені потерпілого мобільний телефон «Самсунг», забрав з квартири ноутбук Асус К50, дві спортивні куртки, шкіряну сумку, в якій знаходився гаманець із посвідченням водія ОСОБА_7 , свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «Шкода Октавія», карткою банку «Приватбанк» та карткою платника податків. Після чого, маючи ключі від автомобіля, він підійшов до автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 та за допомогою ключів завів автомобіль та поїхав з місця. Найменування та вартості викраденого майна, а також марки автомобіля обвинувачений ОСОБА_6 не оспорював. У скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочинів, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також дослідження доказів на підтвердження позовних вимог за цивільним позовом в повному обсязі, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
Разом з тим, суд вважає за необхідне виключити із обвинувачення посилання на прізвища співучасників скоєння злочину, матеріали відносно яких розглядаються в окремому провадженні, замінивши прізвища відповідно на Особа1, Особа2, Особа3.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєні обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України відносяться: за ч.2 ст. 289 КК України до тяжкого злочину, за ч.2 ст. 162, ч.1 ст. 186 КК України до нетяжких злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яка полягає в тому, що обвинувачений вибачився перед потерпілим, висловив жаль з приводу скоєних дій та висловив намір відшкодувати завдану злочинами шкоду в повному обсязі, а також активне сприяння розкриттю злочинів, яке полягає в тому, що обвинувачений надав детальні та послідовні покази в цьому кримінальному провадженні, а також надав викривальні покази стосовно співучасників скоєння злочинів в іншому кримінальному провадженні.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Ураховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, розмір збитків, завданих злочином, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді позбавлення волі за сукупністю злочинів відповідно до положень ч.1 ст. 70 КК України.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, які викладені в ст. 65 КК України, суд наділений правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Таким чином, дотримуючись принципу диспозитивності, який визначений в ст.ст. 26, 337 КПК України, відповідно до якого суд при призначенні покарання не вправі погіршувати правове становище обвинуваченого з власної ініціативи та повинен діяти в межах позиції прокурора, який під час судових дебатів просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, а також враховуючи позицію представника потерпілого, який в судових дебатах погодився із прокурором в частині запропонованого покарання та зазначив, що не наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання, враховуючи також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених в ст. 76 КК України.
Обговорюючи законність та обґрунтованість заявленого цивільного позову, суд враховує наступне.

Представником потерпілого до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, позовні вимоги за яким в судових дебатах зменшив представник та просив стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі від 70 000 грн., а також моральну шкоду в сумі 30 000 грн. Обвинувачений в повному обсязі визнав заявлені до нього позовні вимоги.
Дослідивши цивільний позов представник потерпілого, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Обвинуваченим не заперечувалось, що внаслідок скоєння злочинів ним було завдано потерпілому матеріальну шкоду в заявленому розмірі. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальну шкоду в розмірі від 70 000 грн., що становить 17500 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
Враховуючи позицію обвинуваченого щодо заявленого цивільного позову, а також враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе задовольнити цивільний позов представника потерпілого та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду в заявленому розмірі 30 000 грн.
Таким чином, цивільний позов представника потерпілого підлягає задоволенню.
Ураховуючи, що речові докази у даному кримінальному провадженні є такими, які визнані речовими доказами в іншому виділеному кримінальному провадженні стосовно осіб, які обвинувачуються у співучасті у скоєні вчинених ОСОБА_6 злочинів, суд не може вирішити питання щодо речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України у даному кримінальному провадженні.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в розмірі від загальної суми понесених витрат відповідно до кількості осіб, які приймали участь у вчиненні злочинів.
Діючий запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у виді застави до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 162, ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 289 КК України 5 /п`ять/ років позбавлення волі;
за ч.2 ст. 162 КК України 2 /два/ роки позбавлення волі;
за ч.1 ст. 186 КК України 1 / один/ рік позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання - 5 /п`ять/ років позбавлення волі.

На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 / два/ роки.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з дня проголошення вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 /ІПН: НОМЕР_3 / процесуальні витрати в сумі 683 / шістсот вісімдесят три/ гривні 29 коп. на користь держави.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /ІПН: НОМЕР_3 / на користь потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду в сумі 17500 /сімнадцять тисяч п`ятсот/ гривень.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /ІПН: НОМЕР_3 / на користь потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду в сумі 30 000 / тридцять тисяч/ гривень.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1