13.10.2020 Єдиний унікальний № 371/908/20
Провадження № 1-кп/371/130/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області

у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миронівка у залі суду кримінальне провадження № 0000298 від 01 липня 2020 року
за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Семигори, Богуславського району, Київської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженої, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, освіта професійна технічна, не працюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України
ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2018 року ОСОБА_4 звернулася до Управління соціального захисту населення Миронівської РДА, розташованого за адресою: вул. Соборності, 48, м. Миронівка Київської області по питанню призначення допомоги на дітей одиноким матерям, де працівниками управління їй було роз`яснено, що у відповідності до ст. 183 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року можливо отримати державну соціальну допомогу, тобто щомісячну допомогу, яка надається одиноким матерям у грошовій формі у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців та за наявності інших законних підстав. Також працівниками управління їй було роз`яснено, що згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року, одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги.

У подальшому 12 лютого 2018 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області, за вказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення шляхом отримання державної допомоги сім`ям з дітьми, в порушення вимог ч. 1 ст. 22 Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року, згідно якої одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги, будучи під підпис проінформованою про обов`язок повідомлення органів соціального захисту населення щодо зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, компенсацій та пільг, з метою отримання державної соціальної допомоги, умисно подала до управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області власноручно заповнену заяву про призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям і власноручно заповнену декларацію від 12 лютого 2018 року про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги (за формою затвердженою наказом Міністерства соціальної політики України від 22 лютого 2012 року № 96), яка містить відомості, що не відповідають дійсності.

Зокрема, 12 лютого 2018 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області, за вказаною адресою, при поданні декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 12 лютого 2018 року за останні 6 місяців звітного періоду з 01 серпня 2017 року по 01 лютого 2018 року, достовірно знаючи про те, що у IV кварталі 2017 року, який входить в період декларування за її заявою від 12 лютого 2018 року, вона набула право власності на нерухоме майно та отримала дохід від оренди земельних паїв та продажу нерухомого майна на загальну суму 16081,83 гривень, діючи умисно, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення шляхом отримання державної допомоги сім`ям з дітьми, вирішила приховати вказані джерела доходу та власноручно у вказаній декларації внесла записи з приводу відсутності у неї доходів та земельних ділянок, що перебувають у власності.

Разом із цим, 12 лютого 2018 року працівники управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області, прийнявши заяву ОСОБА_4 про допомогу на дітей одиноким матерям і вказану декларацію про доходи і майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 12 лютого 2018 року та вважаючи, що подані у вказаних документах відомості є достовірними, на їх підставі, 12 лютого 2018 року згідно вимог п. 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2001 року № 1751, згідно якого допомога на дітей одиноким матерям надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, з урахуванням відсутності доходів, провели розрахунок та видали рішення про призначення ОСОБА_4 допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 3352 гривні на 2-х дітей щомісячно в період з лютого 2018 року по червень 2018 року включно та з урахуванням проведеного перерахунку - 3720 гривень на 2-х дітей за липень 2018 року, які вона отримала у повному обсязі через банківську установу шляхом перерахування на її особистий рахунок у загальній сумі 20480 гривень.

Крім того, 07 серпня 2018 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області, за вказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення шляхом отримання державної допомоги сім`ям з дітьми, в порушення вимог ч. 1 ст. 22 Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року, згідно якої одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги, будучи під підпис проінформованою про обов`язок повідомлення органів соціального захисту населення щодо зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, компенсацій та пільг, з метою отримання державної соціальної допомоги, умисно подала до управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області власноручно заповнену заяву про призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям і власноручно заповнену декларацію від 07 серпня 2018 про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги (за формою затвердженою наказом Міністерства соціальної політики України від 22 лютого 2012 року № 96), яка містить відомості, що не відповідають дійсності.

Зокрема, 07 серпня 2018 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області, за вказаною адресою, при поданні декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 07 серпня 2018 року за останні 6 місяців звітного періоду з 01 лютого 2018 року по 01 серпня 2018 року, достовірно знаючи про те, що у I кварталі 2018 року, який входить у період декларування за її заявою від 07 серпня 2018 року, вона отримала дохід від продажу нерухомого майна у сумі 49564,67 гривень, діючи умисно, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення шляхом отримання державної допомоги сім`ям з дітьми, вирішила приховати вказані джерела доходу та власноручно у вказаній декларації внесла записи з приводу відсутності у неї вказаного доходу.

Разом із цим, 07 серпня 2018 року працівники управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області прийнявши заяву ОСОБА_4 про допомогу на дітей одиноким матерям і вказану декларацію про доходи і майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 07 серпня 2018 року та вважаючи, що подані у вказаних документах відомості є достовірними, на їх підставі, 09 серпня 2018 року згідно вимог п. 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2001 року № 1751, згідно якого допомога на дітей одиноким матерям надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, з урахуванням відсутності доходів, провели розрахунок та видали рішення про призначення ОСОБА_4 допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 3888 гривень на 2-х дітей щомісячно в період з серпня 2018 року по листопад 2018 року включно та з урахуванням проведеного перерахунку - 4054 гривень на 2-х дітей за період з грудня 2018 року по січень 2018 року включно, які вона отримала у повному обсязі через банківську установу шляхом перерахування на її особистий рахунок у загальній сумі 23660 гривень.

З урахуванням добросовісного декларування доходу, отриманого ОСОБА_4 у IV кварталі 2017 року, який входить в період декларування за її заявою від 12 лютого 2018 року, згідно п. 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2001 р. № 1751 ОСОБА_4 в період з лютого 2018 року по липень 2018 року мала право отримати допомогу на дітей одиноким матерям у розмірі 10286,24 гривень. Різниця між фактично незаконно отриманими ОСОБА_4 грошовими коштами у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям та сумою яку вона мала право отримати у вигляді допомогу на дітей одиноким матерям становить 10193,76 гривні, як надмірно виплачені грошові кошти.

Разом із цим, з урахуванням добросовісного декларування доходу, отриманого ОСОБА_4 у I кварталі 2018 року, який входить в період декларування за її заявою від 07 серпня 2018 року, згідно п. 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2001 р. № 1751 ОСОБА_4 в період з серпня 2018 року по січень 2019 року, вона взагалі не мала права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 23660 гривень.

Внаслідок подачі ОСОБА_4 до управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області заяв про призначення допомоги на дітей одиноким матерям, та приховання у деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги додаткових джерел доходу, сума надмірно нарахованої та неправомірно виплаченої соціальної допомоги на дітей одиноким матерям ОСОБА_4 , за період з лютого 2018 року по січень 2019 року склала 33853,76 гривень.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдала державі в особі управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області майнову шкоду на загальну суму 33853,76 гривень.

Таким чином, своїми діями, які виразилися у наданні завідомо неправдивої інформації органам державної влади з метою субвенцій у разі відсутності ознак злочину проти власності ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення злочин, передбачений за ч. 1 ст. 222 КК України.
У судовому засіданні обвинуваченою заявлено клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 222 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, з посиланням на те, що наявніпередбачені статтею 45 КК України підстави звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Також зазначила, що матеріальна шкода внаслідок вчинення кримінального правопорушення - злочину добровільно відшкодована нею у повному обсязі.
Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила встановлені органом досудового розслідування обставини та визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, щиро покаялася. Разом із тим просила звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям зазначила, що їй зрозуміло підставу і наслідки звільнення від кримінальної відповідальності.
Прокурор ОСОБА_3 клопотання обвинуваченої підтримав, просив звільнити її від кримінальної відповідальності та зазначив, що в матеріалах кримінального провадження наявні докази повного відшкодування шкоди завданої злочином.
Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності..
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У судовому засіданні встановлено, що діяння, яке поставлено в провину обвинуваченій ОСОБА_4 , мало місце 07.08.2018 в період до змін внесених до Кримінального кодексу України та Кримінально процесуального Кодексу України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», що набули чинності 01.07.2020.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення злочину) кримінальне правопорушення визначене ч. 1 ст. 222 КК України відноситься до злочинні невеликої тяжкості.

Відповідно до статті 45 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення злочину) особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно із ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Водночас відповідно до ч. 3 ст. 4 КК України часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Разом із тим, згідно із ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, до обвинуваченої має застосовуватися закон (норма матеріального права), яка пом`якшує її відповідальність, а саме положення ст. 45 та ст. 12 КК України в редакції до 01.07.2020.

За роз`ясненням, викладеним у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (стаття 45 КК України) є обов`язковим та можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду; відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтею 45 КК України. При цьому повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволені винним або іншими особами обґрунтованих претензій щодо відшкодування заподіяної злочином шкоди, загладжуванні її в інший спосіб.

У судовому засіданні встановлено, що діяння, яке поставлено за провину обвинуваченій ОСОБА_4 , мало місце, містить склад нетяжкого злочину за визначенням статті 12 КК України (у редакції до 01.07.2020 - злочин невеликої тяжкості), ОСОБА_4 вину у його вчиненні визнала повністю, злочин вчинила вперше, раніше судимостей не мала, щиро покаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, повністю відшкодувала потерпілій юридичній особі шкоду завдану злочином (а.с. 33, а.с. 33-а, а.с. 33-б.), злочин, передбачений частиною першою статті 222 КК України, за приміткою до статті 45 КК України не відноситься до корупційних злочинів.

Обвинувачена клопотала перед судом про закриття кримінального провадження на підставі статті 45 КК України, тому суд, врахувавши висловлені прокурором та обвинуваченою позиції, дійшов до висновку, що зазначене вище клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню, вона може бути звільнена від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, тому кримінальне провадження слід закрити.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Клопотань про вирішення долі речових доказів від сторін не надійшло, в ході судового розгляду сторонами кримінального провадження до суду вони не надавались.

Керуючись статтями 45, 222 КК України, статтями 100, 119, 284-286, 288, 314, 369-372, 376, 392-395, 532 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченої про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України у зв`язку із дійовим каяттям - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України - у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження № 0000298 від 01 липня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України - закрити.

Копію цієї ухвали суду негайно після проголошення вручити обвинуваченій, прокурору та представнику потерпілої юридичної особи.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1