Справа 688/785/20
№ 1-кп/688/97/20
Вирок
Іменем України

14 серпня 2020 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шепетівці матеріали кримінального провадження №0000194 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Пліщин Шепетівського району Хмельницької області, громадянки України (паспорт серії НОМЕР_1 від 23 вересня 1997 року), з професійно-технічною освітою, заміжньої, пенсіонерки, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, -

в с т а н о в и в:

01 березня 2020 року, близько 18год. 30хв., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу домоволодіння по АДРЕСА_1 , вступила у словесний конфлікт із ОСОБА_4 .
В ході даного конфлікту, ОСОБА_6 діючи недбало, не розрахувавши фізичну силу, не передбачаючи можливість настання шкоди для здоров`я потерпілої, хоча повинна була і могла передбачити це, діючи з більшою обачністю, силоміць штовхнула ОСОБА_4 обома руками у груди від чого остання втратила рівновагу та впала на землю на праву руку.
В результаті вищевказаних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого крайового перелому заднього краю дистального епіфіза з поширенням на шиловидний відросток променевої кістки правого передпліччя, яке належить до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричиняє тривалий розлад здоров`я.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 винною себе у вчиненні злочину при вищенаведених обставинах визнала частково та пояснила, що між нею та ОСОБА_4 існують тривалий час напружені родинні стосунки. 01 березня 2020 року, близько 18год. 30хв., перебуваючи на дорозі по вул.Ізяславській, 17 в с.Пліщині, вона зустріла ОСОБА_4 , з якою в черговий раз виник словесний конфлікт, ініціатором якого була потерпіла. В ході суперечки, ОСОБА_4 зірвала з неї хустину та кинула на землю, а вона, відштовхнувши обома руками в груди останньої, підняла хустину і втекла на подвір`я. Чи падала ОСОБА_4 від її поштовху вона не бачила. Вважає, що від її поштовху потерпіла не могла отримати виявлені у останньої тілесні ушкодження. Цивільний позов визнає частково, а саме матеріальну шкоду, яка підтверджена відповідними чеками, в іншій частині заперечує.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що 01 березня 2020 року, близько 18год. 30 хв., між ОСОБА_6 та чоловіком останньої відбувся конфлікт. Вона втрутилась у суперечку з метою її припинити. ОСОБА_6 штовхнула її обома руками в груди, від чого вона впала. Падаючи на спину, вона виставила руку, щоб зменшити падіння, однак рука підвернулась за спину. Коли вона піднялась, ОСОБА_6 на місці події не було. На наступний день, вона звернулась за медичною допомогою у Шепетівську ЦРЛ, де у неї було виявлено перелом та накладено гіпсову пов`язку. Зазначила, що виявлені у неї тілесні ушкодження завдані ОСОБА_6 . Цивільний позов підтримує в повному обсязі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що 01 березня 2020 року, ввечері, неподалік домоволодіння по АДРЕСА_2 , відбулась словесна суперечка між ОСОБА_6 та чоловіком останньої, а згодом суперечка між обвинуваченою та потерпілою. В ході суперечки ОСОБА_6 здійснила поштовх обома руками в груди ОСОБА_4 , від якого остання впала на руку. Він допоміг потерпілій піднятися, і вона поскаржилась на біль у руці.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що очевидцем події не була, а бачила наслідки пошкодження на руці. 02 березня 2020 року вона супроводжувала ОСОБА_4 у Шепетівську ЦРЛ, де у останньої було виявлено перелом на руці та накладено гіпсову пов`язку. Зі слів ОСОБА_4 дізналась, що тілесні ушкодження остання отримала внаслідок падіння від поштовху, який завдала обвинувачена.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 04 березня 2020 року та фото-таблиці до нього, вбачається що працівниками поліції оглянуто частину дороги по АДРЕСА_1 , та зафіксовано місце де було заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Згідно даних висновку експерта №108 від 11 березня 2020 року у ОСОБА_4 виявлене тілесне ушкодження у вигляді закритого крайового перелому заднього краю дистального епіфіза з поширенням на шиловидний відросток променевої кістки правого передпліччя, яке своїм характером належить до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричиняє тривалий розлад здоров`я. Дане тілесне ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмета або при падінні та ударі об такий, могло утворитися внаслідок падіння на витягнуту руку в строк та при обставинах вказаних обстежуваною.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_9 підтвердив свої висновки, викладені у висновку експерта №108 від 11 березня 2020 року щодо давності та механізму отримання ОСОБА_6 тілесного ушкодження. Зазначив, що дане тілесне ушкодження характерне для отримання внаслідок падіння на витягнуту руку, і отримання його інший період та за обставин завдання удару по руці є неможливим.
Враховуючи те, що судово-медична експертиза ОСОБА_4 проводилась кваліфікованим фахівцем в судово-медичній галузі, предметом її дослідження були усі наявні матеріали, то підстав для сумнівів у достовірності даних висновку суд не вбачає.
Згідно даних протоколів слідчих експериментів від 04 березня 2020 року і фото таблиць до них, вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , в присутності понятих, розповіли про обставини виникнення конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , продемонстрували яким чином і куди саме остання нанесла удар-поштовх потерпілій, спричинивши їй тілесні ушкодження.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у інкримінованому їй злочині повністю підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами, і сумнівів у їх правильності та достовірності не має.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ст.128 КК України кваліфікуючими ознаками якого є заподіяння необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, обвинуваченій ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, обвинуваченій ОСОБА_6 судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд виходить з положень ст.ст.50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення обвинуваченої до скоєного, особу винної, її вік, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому суд відзначає, що відповідно до ч.1 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. (ч.1 ст.65 КК України).

Санкцією ст.128 КК України, на час вчинення злочину, передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на той самий строк.

Судовим розглядом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 є пенсіонеркою, а тому, в силу положень ч.3 ст56, ч.2 ст.57, ч.3 ст.61 КК України, передбачені види ст.128 КК України покарання не можуть бути до неї застосовані (призначені).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 8 Постанови №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані.

Таким чином, з огляду на те, що до ОСОБА_6 не може бути застосоване основне покарання у виді громадських робіт, виправних робіт або обмеженням волі, а більш м`яке покарання за конкретних обставин справи призначити не можна, суд приходить до висновку про необхідність визнання обвинуваченої винуватою у пред`явленому обвинуваченні без призначення покарання, що відповідатиме правовій позиції, висловленій в ухвалі ВССУ від 04.11.2014 р. (справа №5-3853км14)

Оскільки обвинувачена ОСОБА_6 протягом усього судового розгляду з`являлась за викликами суду, підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, немає.

Щодо заявленого ОСОБА_4 цивільного позову про стягнення майнової та моральної шкоди, то такий підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
У відповідності до положення ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, майнова шкода підлягає стягненню в сумі 305грн., яка складається із понесених потерпілою витрат у зв`язку із лікуванням, оскільки саме така сума підтверджена відповідним чеком про купівлю ліків.

Положення ч.1 ст.23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Вимогу щодо стягнення моральної шкоди, потерпіла обґрунтовує тим, що така шкода завдана їй внаслідок протиправної поведінки обвинуваченої, оскільки вона перенесла фізичний біль, певний час відчувала дискомфорт і незручності, що також змінило звичний спосіб її життя та потребувало додаткових зусиль для його влаштування. На думку суду, з урахуванням ступеню вини обвинуваченої, вік та стан здоров`я останньої, наявність тривалих напружених родинних стосунків, наслідків, що настали, понесених потерпілою моральних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, розмір цього відшкодування слід визначити в сумі 1 000грн. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, -

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України без призначення покарання.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 (зареєстрованої по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 (зареєстрованої по вАДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду в сумі 305 (триста п`ять) грн., моральну шкоду в сумі 1000 (одну тисячу)грн., а всього 1 305 (одну тисячу триста п`ять)грн.

Згідно ст.ст.376, 392, 393, 395,532 КПК України, вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено,вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: