У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.12.2020 Справа №607/21933/20

провадження 1-кс/607/9081/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 16.12.2020 року звернувся ОСОБА_3 , із заявою про скасування арешту, який накладено ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.08.2020 року по справі №607/13582/20 на автомобіль марки «Ореl» моделі «Vectra-В» чорного кольору, ДНЗ НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 17.02.2011 на ім`я ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження. В обґрунтування своїх вимог вказує, що на даний час у кримінальному провадженні проведено усі необхідні слідчі дії та експертизи, а тому подальша потреба у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подано заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву про скасування арешту майна підтримує.

Дізнавач сектору дізнання ОДР Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій клопотання підтримує у повному обсязі і просить задовольнити.

Вивчивши клопотання, ознайомившись із матеріалами доданими до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити, виходячи з таких міркувань.

Згідно ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 19.08.2020 року по справі №607/13582/20 в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000197 від 16.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України був накладений арешт на транспортний засіб марки «Ореl» моделі «Vectra-В» чорного кольору, ДНЗ НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 17.02.2011 на ім`я ОСОБА_4 , шляхом заборони розпорядження (відчуження), користування та зберігання такого на території спеціального майданчика для зберігання транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області в с. Байківці Тернопільського району.

Так, вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.
Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, в умовах реалізації учасниками кримінального провадження конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею вставлені фактичні дані для висновку про відсутність у провадженні обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали арешт її майна.

З огляду на те, що досудовим розслідуванням не встановлено обставин та не надано обґрунтувань, що арештоване майно, з якого заявник просить скасувати арешт, підлягає подальшому арешту, а також підтвердження органами досудового розслідування відсутності потреби у подальшому арешті автомобіля, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність потреби у подальшому застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на рухоме майно, транспортного засобу «Ореl» моделі «Vectra-В» чорного кольору, ДНЗ НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 17.02.2011 на ім`я ОСОБА_4 шляхом заборони розпорядження (відчуження), користування, та необхідності зберігання такого на території спеціального майданчика для зберігання транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області в с.Байківці Тернопільського району немає, а відтак, клопотання про скасування арешту із автомобіля підлягає задоволенню, а застосований відповідно до ухвали від 19.08.2020 року по справі №607/13582/20 захід забезпечення кримінального провадження скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.08.2020 року в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000197 від 16.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України на транспортний засіб марки «Ореl» моделі «Vectra-В» чорного кольору, ДНЗ НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 17.02.2011 на ім`я ОСОБА_4 , шляхом заборони розпорядження (відчуження), користування.

Автомобіль марки «Ореl» моделі «Vectra-В» чорного кольору, ДНЗ НОМЕР_1 , який перебуває на території спеціального майданчика для зберігання транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області в с. Байківці Тернопільського району повернути ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити/вручити ОСОБА_3 та дізнавачу сектору дізнання ОДР Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1