Дата документу 27.10.2020 Справа № 937/7700/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/599/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 937/7700/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 квітня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 квітня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого.

Згідно зі змістом судового рішення, ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив поновити строки досудового розслідування кримінального провадження № 000206 від 29.05.2018 року, яке було направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі 13.06.2019 року, зобов`язати керівництво ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі призначити слідчого, завершити слідчі дії та передати кримінальне провадження до суду.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що вказані заявником вимоги не входять в перелік дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в порядку ст.303 КПК України, а тому у даному випадку відсутні підстави для відкриття провадження за скаргою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вказує на незаконність ухвали слідчого судді, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що слідчий суддя порушив вимоги ст.ст.22, 24, 219, 223, 303 КПК України, однак повинен був розглянути його скаргу в порядку ст.303 КПК України, поновити строки досудового розслідування та зобов`язати слідчого провести слідчі дії.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий судовий розгляду в суді першої інстанції.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки поштою, заяв про перенесення розгляду провадження та бажання брати безпосередню участь у судовому засіданні від апелянта не надходила.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення ; якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Враховуючи вищевказане положення, а також те, що ОСОБА_7 не був присутній в судовому засіданні, йому було відмовлено у відкритті провадження за скаргою, в матеріалах справи відсутні відомості про отримання заявником копії судового рішення, апеляційна скарга була подана ним 08.05.2020 року, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється главою 26 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення; у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином частиною першою статті 303 КПК України визначений вичерпний перелік дій, рішень та бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, натомість частиною 2 статті 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду лише під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області зі скаргою на бездіяльність слідчого, в якій він просив поновити строки досудового розслідування, зобов`язати керівництво ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі призначити слідчого, завершити слідчі дії та передати кримінальне провадження до суду.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що скаргу подано на бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню, а тому у відкритті провадження по вказаній скарзі слід відмовити.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Скарга ОСОБА_7 не містить жодних вимог, які відносяться до компетенції слідчого судді та мають бути ним розглянуті, тобто скарга не містить даних про порушення права ОСОБА_7 під час досудового розслідування, не наведені такі вимоги і в апеляційній скарзі. Особа, яка вважає її права порушеними, повинна довести ці обставини і звернутись за захистом порушених прав у спосіб, визначений законодавством саме для цих обставин.

Колегія суддів звертає увагу на те, що право на апеляційне оскарження будь-яких судових рішень не є беззастережним, таке право повинно узгоджуватися з вимогами встановленими національним законодавством, а саме кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року у справі «Скорик проти України» суд зазначив, що право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.37, ч.5 ст.40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий суддя не має повноважень зобов`язати слідчого вчинити певні процесуальні дії та передати кримінальне провадження до суду, адже КПК України не визначає строк їх вчинення, оскільки це відноситься виключно до компетенції органу досудового розслідування, до того ж в рамках кримінального провадження слідчий вправі самостійно приймати процесуальні рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді викладеними в ухвалі про те, що ОСОБА_7 звернувся зі скаргою, яка не підлягає розгляду слідчим суддею в порядку ст.303 КПК України, та вважає, що доводи в апеляційній скарзі останнього правильність вищевказаних висновків слідчого судді не спростовують.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.ст.307, 370 КПК України, який на законних підставах відмовив ОСОБА_7 у відкритті провадження за його скаргою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 квітня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4