Кримінальне провадження №1-кп/760/2435/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)

4 грудня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000395 від 04.08.2020 питання щодо доцільності продовження перебування під вартою обвинуваченої, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року обвинуваченій ОСОБА_5 був продовжений строк тримання під вартою до 07 грудня 2020 року включно.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор просив продовжити термін перебування під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 , обґрунтувавши це наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачена може ухилитися від суду, вчинити новий злочин, незаконно вплинути на потерпілих чи свідків.

Обвинувачена та її захисник проти продовження терміну перебування під вартою заперечували, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки обвинувачена має місце постійного проживання, а відповідно ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, не доведені. Крім того, захисник вказала, що в силу змін законодавства запобіжний захід у виді тримання під вартою до обвинуваченої вже застосований бути не може.

Заслухавши прокурора, обвинувачену, захисника та враховуючи обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, що виправдовують подальше тримання обвинуваченої під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_5 та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Враховуючи думки учасників судового розгляду та обставини інкримінованого обвинуваченому правопорушення, суд приходить до висновку, що ризики в зв`язку з якими обвинуваченій обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою значно знизилися.

Разом з тим, дані ризики і досі частково присутні, а тому застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 є необхідним. Однак, у суду на даний час відсутні докази, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним в ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

ОСОБА_5 є раніше не судомою особою, оскільки 02 грудня 2020 р. сплатила штраф, що був призначеній їй у якості покарання за вчинення кримінального проступку. Прокурором також не було доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Таким чином, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 194 КПК України суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Виходячи з зазначеного, з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 199, 202, 206 КПК України, п.3 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому суд, -

УХВАЛИВ:

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на нічний домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22.00 год. до 07.00 год.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати до Солом`янського районного суду м. Києва за кожною вимогою.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі суду.

Зобов`язати ОСОБА_5 негайно прибути до житла за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали доручити Берегівському РВ НП України в Закарпатській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 м. Києва ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали до 3 лютого 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1