Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1588/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
представників третіх осіб,
щодо майна яких
вирішується питання про
арешт, адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянула у режимі відеоконференції з Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами третіх осіб ТОВ «Ол-Транс Сервіс» та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 липня 2020 року про накладення арешту на майно.

в с т а н о в и л а:
Згідно вказаної ухвали слідчого судді прокурор 24.07.2020 року звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 24.07.2020 року в ході огляду місця події, а саме: автомобіль «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом до нього, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіль «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом до нього, реєстраційний номер НОМЕР_4 ; автомобіль «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_5 з причепом до нього, реєстраційний номер НОМЕР_6 (далі Автомобілі з причепами), належні ОСОБА_10 та побутове сміття, що знаходиться в автомобілях (далі - Майно). Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що 24.07.2020 року працівниками служби безпеки України в Житомирській області було встановлено, що на трасі Київ-Чоп біля кафе «Зустріч» знаходяться автомобілі з причепами до них, під керуванням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які перевозять львівське сміття без відповідних документів. Того ж дня в ході проведення оперативно-розшукових заходів працівниками поліції було встановлено, що водії вказаних транспортних засобів будуть розвантажувати побутове сміття в м. Новоград-Волинський на полігоні побутових відходів, що в урочищі Ржатківка. Під час проведення огляду місця події 24.07.2020 року на правому узбіччі автодороги «Київ-Чоп» на відстані 30 метрів від кафе «Зустріч», працівниками поліції було виявлено та вилучено вказане майно. Власником автомобілів з причепами є ОСОБА_14 , який проживає по АДРЕСА_1 . По даному факту 08.06.2019 року внесено відомості до СРДР за №00007409. Слідство вважає, що вилучене майно могло зберегти на собі або містить сліди кримінального правопорушення і може бути в подальшому використане, як речовий доказ. Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити. За клопотанням прокурора власник майна в судове засідання не викликався. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Вказаною ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 липня 2020 року клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події від 24.07.2020 року, а саме:

-автомобіль «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

-автомобіль «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з причепом реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

-автомобіль «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_7 , з причепом реєстраційний номер НОМЕР_6 ,

належні ОСОБА_9 з побутовим сміттям в середині кожного транспортного засобу, шляхом заборони їх відчуження.

Слідчий суддя умотивував своє рішення тим, що вилучене під час огляду місця події майно може зберегти на собі або містить сліди кримінального правопорушення та може бути в подальшому використане, як доказ вчинення злочину, а також що вилучене24.07.2020 року майно визнано речовими доказами.

В поданій апеляційній скарзі третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ТОВ «ОЛ-ТРАНС СЕРВІС», в особі директора ОСОБА_15 просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати постановити ухвалу, якою у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно відмовити у повному обсязі. Стверджує, що поза увагою слідчого судді залишено факт недоведеності стороною обвинувачення того, що арештоване майно є об`єктом правопорушення та в подальшому може бути доказами у кримінальному провадженні. При цьому, Житомирський апеляційний суд в ухвалі від 10.05.2019 року у справі № 295/4891/19 через аналогічний процесуальний дефект ухвали слідчого судді скасував таку ухвалу у відповідній частині. У контексті вищевикладеного вказує, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя виключно зазначив: «24.07.2020 року вилучене майно визнано речовими доказами». Натомість, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не зазначає, на підставі якого критерію, передбаченого ст. 98 КПК України, майно віднесено до речових доказів, чим це підтверджується та із чого випливає. Житомирський апеляційний суд в ухвалі від 03.03.2020 року у справі № 296/11768/19 через аналогічну правову ситуацію скасував ухвалу слідчого судді у відповідній частині, зазнаючи, що не вказано належних підстав прийняття рішення про визнання речовими доказами та не підтвердження таких будь-якими матеріалами кримінального провадження.

Крім того апелянт вказує, що як вбачається із ухвали слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04.06.2020 року та є єдиним судовим рішенням за номером кримінального провадження № 0000749, запис про досудове розслідування у такому внесено у ЄРДР 08.06.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 241 КК України. При цьому, фабулою за версією слідства є те, що «службові особи Новоград-Волинської міської ради на протязі 2009-19 років, шляхом неналежного виконання своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, не вчинили необхідних дій щодо організації та забезпечення нормальної діяльності полігону твердих побутових відходів в м. Новоград-Волинський, який розташований в урочищі Ржатківка, внаслідок чого заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам громадян. Так, в ході перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами встановлені чисельні порушення. Крім того, протягом 2019-2020 років, внаслідок пожеж на території Новоград-Волинського полігону ТПВ в с. Чижівка Новоград-Волинського району, які відбувалися внаслідок порушення спеціальних правил, відбулося забруднення атмосферного повітря шкідливими для життя, здоров`я людей або для довкілля речовинами, що створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля». У контексті вищевикладеного в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя виключно зазначив: «згідно протоколу огляду місця події від 24.07.2020, на трасі Київ-Чоп біля кафе «Зустріч», було вилучено автомобілі з причепами з побутовим сміттям всередині». З огляду на вищевикладене постає питання, як вимкнуті та залишені на стоянці 24.07.2020 року три автомобілі поблизу траси Київ-Чоп, огляд яких відбувся у період із 03:56 год. до 05:40 год. ночі, документи у яких свідчать про перевезення сміття у інші населені пункти України, співвідносяться із обставинами вищевказаного кримінального провадження.

Також апелянт вказує, проведений огляд місця події здійснено на підставі «повідомлення», без зазначення у якому кримінальному провадженні, і з огляду на це відсутні підстави вважати, шо дана процесуальна дія загалом проведена у межах кримінальному провадженні, а, тим більше, у кримінальному провадженні № 0000749 від 08.06.2019 року, у межах якого накладено арешт на відповідне майно; проведений огляд місця події фактично включав у собі огляд транспортних засобів та внутрішнього змісту таких, у зв`язку із чим потребував попередньо постановленої ухвали слідчого судді. Проведений огляд місця події здійснено у період із 03:56 год, до 05:40 год., тобто, проведені у нічний час у розумінні ч. 4 ст. 223 КПК України, шо не допускається, за винятком невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного. Однак, жодний із водіїв транспортних засобів TOB «ОЛ-ТРАНС СЕРВІС» не є підозрюваним у кримінальних провадженнях, а втрата слідів апріорі неможлива, оскільки автомобілі задовго до приїзду правоохоронних органів були вимкнуті та зупинені на місці паркування. Проведені допити водіїв (як свідків) 24.07.2020 року здійснено усупереч вимогам ч.3 ст.104 КПК України: без зазначення часу проведення, особи, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада), не зазначаючи у якому кримінальному провадженні, з огляду на це відсутні підстави вважати, що дана процесуальна дія загалом проведена у межах кримінальному провадженні, а, тим більше, у кримінальному провадженні № 0000749 від 08.06.2019 року, у межах якого накладено арешт на відповідне майно. Проведені допити водіїв здійснено у період проведення огляду місця події, у нічний час у розумінні ч. 4 ст. 223 КПК України, що не допускається, за винятком невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного. Однак, жодний із водіїв транспортних засобів TOB «ОЛ-ТРАНС СЕРВІС» не є підозрюваним у кримінальних провадженнях, а втрата слідів апріорі неможлива, оскільки автомобілі задовго до приїзду правоохоронних органів були вимкнуті та зупинені на місці паркування. Тобто, сторона обвинувачення не довела, а слідчий судця не встановив наявність невідкладного випадку у розумінні ч. 4 ст. 223 КПК України, та якими доказами такий підтверджується.

Так, в порушення вимогч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі власника майна. Оскільки орган досудового розслідування вилучив майно під час огляду місця події, то в слідчого судді були відсутні підстави вважати, що таке неповідомлення власників буде процесуально необхідним з метою забезпечення арешту, як передбачено ч. 2 ст. 172 КПК України. До аналогічних правових висновків дійшов Житомирський апеляційний суд в ухвалі від 10.05.2019 року у справі № 295/4891/19.

Власником вищевказаних транспортних засобів та причепів до таких згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів є ОСОБА_9 . Поряд із цим, повідомляємо, що 30.09.2019 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 та TOB «ОЛ-ТРАНС СЕРВІС» укладено договори оренди транспортних засобів № 3009/19 та № 3009/19-1, якими передано у користування останнього, серед іншого, вищевказані транспортні засоби та причепи до таких. Вищевикладене підтверджується договорами оренди транспортних засобів № 3009/19 та №3009/19-01 від 30.09.2019 року, копії яких наявні у додатках до даної апеляційної скарги.

Як вбачається із вже згаданого вище протоколу огляду місця події від 24.07.2020 року, майно, арешт якого розглядався 27.07.2020 року, вилучено працівниками правоохоронного органу, тобто, вищевказане майно є тимчасово вилучене, зокрема і у силу положень ч. 7 ст. 237 КПК України. Таким чином, на підставі вищевикладеного логічним є висновок, що ч. 2 ст. 172 КПК України не підлягає до застосування за наявних правовідносин, а участь TOB «ОЛ-ТРАНС СЕРВІС» у розгляді клопотання про арешт майна останнього повинна була забезпечена у силу положень ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жодного обґрунтування факту відсутності документів на перевезення сміття стороною обвинувачення не подано, а слідчим суддею не досліджено, незважаючи на те, що у розпорядженні сторони обвинувачення наявний оригінал однієї із трьох товарно-транспортних накладних, яка вилучена у ході огляду місця події і є тим самим документом, що чітко інформує про перевезення відходів із точки «А» у точку «Б», що не вважав за необхідне дослідити слідчий суддя. Маршрути автомобілів TOB «ОЛ-ТРАНС СЕРВІС» за яким такі регулярно здійснюються вивезення побутових відходів на офіційно відкриті та зареєстровані полігони відображені у системі GPS.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити ухвалу, якою у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно відмовити у повному обсязі. Наводить доводи, аналогічні доводам апеляційної скарги ТОВ «Ол-Транс Сервіс», зазначаючи додатково, що є власником арештованих транспортних засобів та причепів до них.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників судового розгляду, дослідивши доводи апеляційних скарг та матеріали провадження, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Як передбачено ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При цьому частиною другою даної норми передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування а/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання слідчого про арешт вилученого в ході огляду місця події 24.07.2020 року майна, слідчий суддя вказаних вимог Закону в повному обсязі не дотримався та прийшов до хибного висновку про його обгрунтованість та необхідність його задоволення.

Так, слідчим в клопотанні про накладення арешту на майно та прокурором в судовому засіданні зазначено лише те, що СВ Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області кримінальне провадження за № 0000749 від 08 червня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 367, ч.2 ст.364, ч.1 ст. 239, ч.1 ст.241 КК України.

Згідно вказаного кримінального провадження протягом 2018 року невідомі особи самовільно без будь-яких дозволів вивозили сміття з м. Львів на полігон побутових відходів урочищі Ржатківка. Службові особи Новоград-Волинської міської ради ймовірно зловживаючи владою або службовим становищем, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи всупереч інтересам служби, умисно не вчиняли необхідних дій щодо організації та забезпечення нормальної діяльності полігону твердих побутових відходів в м. Новоград-Волинський, який розташований в урочищі Ржатківка, що спричинили тяжкі наслідки. 27 квітня 2020 року на території колишнього мясокомбінату по вул. Борисова 4 в м. Новоград-Волинський, виявлено близько 100 тон побутового сміття, яке було викинуто з порушенням спеціальних правил, що призвело до забруднення земель та створює небезпеку для життя та здоров`я людей та довкілля. Протягом 2019-2020 років внаслідок пожеж на території Новоград-Волинського поліготу ТПВ поблизу с. Чижівка Новоград-Волинського району, які відбулися внаслідок порушення спеціальних правил, відбулося забруднення атмосферного повітря шкідливими для життя, здоров`я людей або для довкілля речовинами, що створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля. Службові особи комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Шляхрембуд», на виконання вказівок службових осіб Новоград-Волинської міської ради, не виконують свої службові обов`язки, та не вчиняли необхідних дій щодо організації та забезпечення нормальної діяльності полігону твердих побутових відходів в м. Новоград-Волинський, який розташований в урочищі Ржатківка, що спричинили тяжкі наслідки TOB "Трейд Логіст Інвест" разом із невстановленими особами в порушення спеціальних правил здійснено скиди відходів на землях сільськогосподарського призначення Чижівської ОТГ поза межами полігону ТПВ, що ймовірно призвело до забруднення або псування земель та створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

Саме по даним обставинам внесені відомості до ЄРДР, що підтверджується відповідними витягами з ЄРДР, долученими до клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

При цьому в клопотанні прокурора та в судовому засіданні апеляційного суду останнім зазначено, що вилучені в ході проведення огляду 24.07.2020 року на правому узбіччі автодороги «Київ-Чоп» на відстані 30 м. від кафе «Зустріч» вантажні автомобілі марки «Vоlvо», д.н.з. НОМЕР_1 , та причіп до нього, д.н.з. НОМЕР_2 , зі сміттям; марки «Vоlvо», д.н.з. НОМЕР_8 , причеп д.н.з. НОМЕР_4 зі сміттям; марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_7 , з причепом, д.н.з. НОМЕР_6 , зі сміттям відносяться до кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367, ч.2 ст.364, ч.1 ст.239, ч.1 ст.241 КК України, та в ході проведення досудового розслідування саме даного кримінального провадження було отримано дані, які вказують на те, що вищевказані речі могли використовуватися в ході вчинення злочину, і тому могли зберегти на собі сліди таких злочинів. Тобто, вилучене в ході огляду місця події 24.07.2020 року майно має ознаки речових доказів в даному кримінальному провадженні, передбачених ст.98 КПК України, та згідно постанови слідчого СВ Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області від 24.07.2020 року визнані речовими доказами.

Разом з тим, прокурором ні в клопотанні про накладення арешту на майно, ні в судовому засіданні не доведено, яким саме чином майно, наведене вище в даній ухвалі та вилучене під час згаданого огляду від 24.07.2020 року, має доказове значення в кримінальному провадженні № 0000749 від 08.06.2019 року за ч.1 ст.367, ч.2 ст.364, ч.1 ст.239, ч.1 ст.241 КК України, згідно яким службові особи Новоград-Волинської міської ради ймовірно зловживаючи владою або службовим становищем, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи всупереч інтересам служби, умисно не вчиняли необхідних дій щодо організації та забезпечення нормальної діяльності полігону твердих побутових відходів в м. Новоград-Волинський, який розташований в урочищі Ржатківка, що спричинили тяжкі наслідки.

Так само, жодних даних про те, що відомості про обставини можливого вчинення злочину за повідомленням від 24.07.2020, а також що обставини, зазначені в клопотанні, які було встановлено в ході огляду місця події 24.07.2020 року, було додатково внесено до ЄРДР, в тому числі в межах саме кримінального провадження № 0000749 від 08 червня 2019 року, прокурором надано не було.

Пояснення прокурора в судовому засіданні апеляційного суду про те, що вилучення зазначених в клопотанні транспортних засобів було вчинено працівниками СБУ за дорученням слідчого в іншому кримінальному провадженні за ч.1 ст. 239 КК України щодо ТОВ «Трейд Логіст Інвест», яке в подальшому 15.07.2020 було об`єднано з даним кримінальним провадженням № 0000749, не можуть бути враховані апеляційним судом, оскільки такі відомості нічим не підтверджено, та вони не були предметом розгляду слідчого судді.

При цьому з вказаного вище протоколу огляду місця події від 24.07.2020, як і з протоколів допитів у якості свідків водіїв вилучених транспортних засобів не вбачається, в межах якого кримінального провадження здійснені зазначені слідчі дії, оскільки таких відомостей дані процесуальні документи взагалі не містять. Не зазначено прокурором про невідкладність такої слідчої дії як огляд місця події до внесення відомостей про таку подію до ЄРДР і в клопотанні та в подальшому в ході його судового розгляду .

Таким чином вбачається незрозумілим, в рамках якого кримінального провадження проведено відповідні слідчі дії, вилучено відповідне майно та в подальшому визнано речовими доказами, і яким чином зазначені транспортні засоби з наявним в них сміттям відносяться до кримінального провадження, відомості про яке внесено в ЄРДР 07.06.2019 з відповідними змінами, внесеними 09.07.2019, 27.04.2020, 30.04.2020, 03.06.2020 та 08.07.2020.

При цьому з вказаних вище протоколів допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 водіїв арештованих автомобілів з причепами, які долучені до клопотання про накладення арешту на майно, вбачається, що останні перевозили сміття з м.Льова до м.Тернополя, а неподалік м.Новоград-Волинський Житомирської області зупинились для ночівлі, що підтверджується і копіями товарно-транспортних накладених №8356 від 23.07.20., також долучених до клопотання, а також документами, доданими до матеріалів апеляційних скарг.

Разом з тим, задовольняючи клопотання прокурора по накладення арешту на майно, слідчий суддя в оскарженій ухвалі зазначає, що дійшов висновку про те, що вилучене майно може зберегти на собі або містить сліди кримінального правопорушення та може бути в подальшому використане як доказ, при цьому не зазначаючи, яке відношення дане майно має до наведених вище обставин вчинення неправомірних дій, відомості про які внесено в ЄРДР в даному кримінальному провадженні.

У даному випадку, зважаючи на недоведеність прокурором використання вилученого майна як доказу в кримінальному проваджені, яке розслідується за фактом ймовірного зловживання владою або службовим становищем службовими особами Новоград-Волинської міської ради й з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи всупереч інтересам служби , накладений арешт на вище зазначене майно не може не призвести до порушення прав відповідних власників та користувачів майна на законне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

При цьому, на момент апеляційного розгляду, в матеріалах судового провадження відсутні докази повідомлення про підозру в даному кримінальному провадженні власникам та користувачам майна чи водіям вказаних транспортних засобів про причетність до вчинених кримінальних правопорушень, відомості щодо яких внесено в ЄРДР, та відсутні будь-які дані, які б вказували на можливу причетність цих осіб до розслідуваного кримінального правопорушення. Вилучене майно не підлягає спеціальній конфіскації та конфіскації майна як виду покарання та не може бути використане задля відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Слідчим суддею не надано об`єктивну оцінку зазначеним обставинам, а тому він дійшов до необгрунтованого висновку про задоволення клопотання прокурора, навіть обравши такий спосіб обмеження прав на арештоване майно як заборона відчуження без заборони користування та розпорядження ним. Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи клопотання про накладення арешту на зазначене майно в цій частині не підтверджено належними доказами.

Разом з тим відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідно до ст.132 КПК України, суду не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які проркурор вказує у клопотанні про арешт транспортних засобів, а слідчий суддя, відповідно до положень ст.94 КПК України, належним чином не оцінив їх з точки зору достатності та взаємозв?язку для прийняття рішення.

Згідно із ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, вбачаються підстави до задоволення апеляційних скарг ТОВ «Ол-Транс Сервіс» та ОСОБА_9 , скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт вилученого майна в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги третіх осіб ТОВ «Ол-Транс Сервіс» та ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 липня 2020 року про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом до нього, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіль «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом до нього, реєстраційний номер НОМЕР_4 ; автомобіль «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_5 з причепом до нього, реєстраційний номер НОМЕР_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про накладання арешту на майно, а саме: автомобіль «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом до нього, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіль «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом до нього, реєстраційний номер НОМЕР_4 ; автомобіль «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_5 з причепом до нього, реєстраційний номер НОМЕР_6 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: