Справа № 202/8665/19
Провадження № 1-кс/202/5106/2020
УХВАЛА
Іменем України

14 липня 2020 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 , на постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 29 травня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000814 від 29 серпня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_3 зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 29 травня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000814 від 29 серпня 2018 року.

В обґрунтування скарги зазначив, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження №0000814 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, однак 29 травня 2020, постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, вищезазначене кримінальне провадження було закрито за відсутністю в діях водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.Дану постанову скаржник вважає необґрунтованою, протиправною, незаконною та такою, що не відповідає завданню кримінального провадження.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в прохальній частині скарги зазначив, що просить розглянути скаргу без його участі.

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, натомість через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги без його участі та просив відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження 0000814 від 29 серпня 2018 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В ході судового розгляду скарги слідчим суддею встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувало матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000814 від 29.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 29 травня 2020 року дане кримінальне провадження закрито за відсутністю в діях водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

Відповідно до вимог ст.110 КПК України постанова прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - потерпілого.

Разом з тим, у порушення вимог ч.5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, слідчий обмежився лише висновком про відсутність у діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

При цьому слідчий не здійснив всього обсягу слідчих дій та будь-яких інших дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, всіх обставин та подій дорожньо-транспортної пригоди, не проаналізував інші отримані у провадженні відомості для можливості встановлення відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, що призвело до смерті ОСОБА_6 , а також не зазначив відповідних обґрунтувань щодо зроблених ним висновків.

Таким чином, слідчим під час винесення постанови про закриття кримінального провадження було не повно досліджено обставини кримінального провадження та не надано належної правової оцінки зібраним доказам.

При цьому слідчий вказує, що за результатами проведення досудового розслідування не здобуто доказів, які б вказували про порушення правил дорожнього руху або експлуатації транспорту водієм ОСОБА_5 , які б знаходились в причинному зв`язку із настанням ДТП, а тому відсутній склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Так, закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України можливе лише щодо конкретної особи за умови, що в її діях відсутній склад кримінального правопорушення, але є наявною подія кримінального правопорушення. У такому випадку слідчий, слідчий повинен був продовжувати досудове розслідування кримінального провадження до моменту встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 під час винесення постанови про закриття кримінального провадження №0000814 від 29 травня 2020 року, належним чином не виконав вимоги КПК України, що є суттєвим порушенням та безпосередньо впливають на законність прийнятого такого рішення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Othersv. Bulgaria), пп. 103 etseq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikuluv. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 etseq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gulv. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 29 травня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000814, винесена з порушенням вимог ст.284 КПК України та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.9,110, 284,303-307,309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , на постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27 травня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000814 від 29 серпня 2018 року - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 29 травня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000814 від 29 серпня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1