Провадження № 1-кс/463/6420/20
У Х В А Л А

18 грудня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0000228 від 18.03.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0000228 від 18.03.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 30.11.2020 року слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0000228 від 18.03.2019 року, у зв`язку з відсутністю в діях працівників ГУ Національної поліції у Львівській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України. Зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки слідчим за весь час проведення досудового розслідування проведено лише одну слідчу дію - допит слідчого ОСОБА_5 . Разом з тим, ним неодноразово подавалися клопотання слідчому щодо необхідності проведення слідчих дій, однак слідчим жодних процесуальних дій так і не було вчинено, слідчий безпідставно відмовляється визнавати його потерпілим у кримінальному провадженні, позбавляє можливості подати додаткові докази. Крім того, слідчим не проведено одночасного допиту між слідчим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , не з`ясовано на якій правовій підставі транспортний засіб ОСОБА_3 був поміщений на приватну автостоянку, за адресою: м.Львів, вул.Суботівська,13А. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, постанова про закриття кримінального провадження прийнята без належної оцінки усіх доказів, а тому така підлягає скасуванню.
В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав з підстав викладених у такій. Просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проведено без його участі.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0000228 від 18.03.2019 року, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 15.03.2019 року, з врахуванням ухвали слідчого судді від 18.03.2019 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 внесено відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.
Постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 16.12.2019 року кримінальне провадження за № 0000228 від 18.03.2019 року закрито, у зв`язку із тим, що існує нескасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження у кримінальному провадженні щодо того самого діяння.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 26.12.2019 року, скасовано постанову слідчого від 16.12.2019 року про закриття кримінального провадження.
В подальшому, слідчим 21.01.2020 року винесено постанову про закриття кримінального провадження, яка скасована ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 14.04.2020 року.
Відповідно до оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 30.11.2020 року, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 18.03.2019 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діях працівників ГУ Національної поліції у Львівській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.
Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За правилами ч.ч.1, 4 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.
Окрім того, у відповідності до положень ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу (в тому числі події та складу злочину), за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування слідчим було допитано в якості свідка ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_5 . Під час допиту слідчий ОСОБА_5 долучив лист від 16.01.2020 року, який ним був скерований на адресу спецмайданчику ГУ Національної поліції у Львівській області про поміщення автомобіля марки «Рено Трафік» р.н. НОМЕР_1 на майданчик тимчасового утримання для проведення невідкладних та необхідних слідчих дій. До даного листа додано акт прийому-передачі транспортного засобу від 16.01.2020 року.

Разом з тим, для встановлення усіх обставин справи, слідчим під час досудового розслідування так і не було з`ясовано та досліджено, на якій правовій підставі автомобіль ОСОБА_3 був поміщений на приватну автостоянку, за адресою: м.Львів, вул.Суботівська,13А і якими документами це підтверджується. Оскільки скаржником зазначено, що під час знаходження транспортного засобу на приватній автостоянці, такий був неопломбований та став непридатним для експлуатації.

Таким чином, органом досудового розслідування не проаналізовано у відповідності до законодавства наведені заявником обставини щодо вчинення кримінального правопорушення, а винесено постанову про закриття кримінального провадження передчасно, без з`ясування в повному обсязі усіх обставин справи.

За таких обставин, приходжу до висновку, що скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити та скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження.

В ході проведення досудового розслідування слід допитати усіх свідків (осіб), яким відомі обставини справи, дати їм належну правову оцінку, дослідити інші докази у справі, а також провести інші слідчі (процесуальні) дії, в яких виникне необхідність у ході проведення досудового розслідування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.303-307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0000228 від 18.03.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1