КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою підозрюваної ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2020 року, відносно

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, є громадянкою України, з вищою освітою, заміжня, має неповнолітню доньку 2007 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та застосовано відносно неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в період доби з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, до 24 грудня 2020 року , з покладенням на підозрювану ОСОБА_5 , наступних обов`язків: прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за першим викликом; повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання; не відлучатись із м. Київ без дозволу слідчого; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно до ухвали, слідчий суддя вказав, що ні в самому клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав для підтвердження необхідності застосування тримання під вартою, та проаналізувавши всі надані сторонами докази, слідчий суддя прийшов до висновку про доцільність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді підозрювана ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовити.

Підозрювана вважає, що в матеріалах спави відсутні вагомі докази, які б підтверджували, що ОСОБА_5 могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КПК України. Підозрювана вказує, що пред`явлена їйнеобґрунтована. Стверджує, що слідчим суддею не перевірені належним чином доводи і аргументи захисту, щодо відсутності ознак злочину, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України і не дана їм правильна оцінка.
Підозрювана посилається на те, що у справі помилково заявлено цивільні вимоги про стягнення боргу безпосередньо з ОСОБА_5 (хоча цивільно правові вимоги вже задоволені судом з ТОВ Нафтогаз-альянс).
ОСОБА_5 стверджує, що допитані свідки дали слідству завідомо неправдиві показання щодо господарських стосунків між ТОВ «Нафтогаз-альянс» та ТОВ «Інвестпромгаз». У своїх показаннях вони приховали, відомий їм факт про борг ТОВ «Інвестгазпрому» на суму 1 812 510,00 грн. Не було відображено цей борг і в Бухгалтерській довідці, наданій ТОВ «Інвестгазпромом», не дав оцінку такому факту і експерт. Показання цих свідків, є показаннями з чужих слів, оскільки вони жодного разу не зустрічались з ОСОБА_5 і не вели з нею жодних переговорів.
Як вказує підозрювана, не відповідають дійсності і нічим не підтверджені твердження досудового слідства що ОСОБА_5 «обернула» (привласнила) поставлений газ на свою користь. ОСОБА_5 не є власником ТОВ «Нафтогаз-Альянс», не є його засновником і не є службовою особою цього товариства.
Як вказує в своїй апеляційні скарзі ОСОБА_5 , вона не переховувалась від органів досудового слідства і завжди своєчасно з`являлась на допити та очні ставки. При допитах ОСОБА_5 як свідка було встановлено місце її проживання ( АДРЕСА_2 . Слідчий був попереджений, що ОСОБА_5 знаходиться в лікарні.

Захисник ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваної підозрюваної ОСОБА_5 подав доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_5 , в яких просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язаня.

Посилається на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення, та стверджує, що слідчим суддею не перевірені доводи і аргументи захисту, щодо і події злочину, а сам зміст підозри не містить даних які б вказували на наявність ознак кримінального правопорушення.
Захисник вказує, що ОСОБА_5 не була стороною в договоріта не мала повноважень на розпорядження коштами і укладання договору.ОСОБА_5 не є службовою особою в розумінні ч. 3 ст. 18 та ч. 5 ст. 191 КК України, а отже у неї не могло бути наміру не платити за поставлений газ при укладанні договору, оскільки вона такого договору не укладала і питань оплати за договором за своїм правовим статусом не могла вирішувати.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваної, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Печерського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001644 від 28 квітня 2020 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України за фактом заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , обіймаючи посаду радника з економічних питань у ТОВ «Нафтогаз-Альянс» () та маючи корисливий мотив, спрямований на заволодіння майном в особливо великих розмірах Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестпромгаз» (код за ), діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» (код за ) ОСОБА_10 , шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в листопаді 2017 року вчинили кримінальні протиправні дії.
18 серпня 2020 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

16 вересня 2020 року старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2020 року відмовлено у задоволені вказаного вище клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в період доби з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, до 24 грудня 2020 року, з покладенням на підозрювану ОСОБА_5 відповідних обов`язків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була допитанапідозрювана, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.
За висновками слідчого судді, в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваної більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 в їх сукупності, а застосування до підозрюваної такого запобіжного заходу, як домашній арешт зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, слідчому судді належало з`ясувати чи тримання підозрюваної під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би її належну процесуальну поведінку та виконання нею процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків.
За таких обставин, з урахуванням змісту повідомленої ОСОБА_5 підозри та ризиків, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді, апеляційну скаргу підозрюваної слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, саме такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Що стосується посилань підозрюваної в апеляційні скарзі та захисника в доповненнях до неї на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення, зокрема на те що ОСОБА_5 не була стороною в договорі та не мала повноважень на розпорядження коштами і укладання договору, то вони підлягають перевірці під час досудового розслідування та розгляду справи по суті і на даному етапі не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляд особистого зобов`язання, як про це ставив питання захисник в доповненнях до апеляційної скарги.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких підозрювана просить скасувати ухвалу судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у справі не виявлено.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної більш м`якого, ніж тримання під вартою,запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.
За таких обставин, апеляційну скаргу підозрюваної з доповненнями захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби - без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2020 року, якою відмовлено у задоволені клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в період доби з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, до 24 грудня 2020 року, з покладенням на підозрювану ОСОБА_5 , відповідних обов`язків залишити без змін, а апеляційну скаргупідозрюваної ОСОБА_5 , з доповненнями захисника ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6016/2020
Єдиний унікальний номер 757/40029/20
Категорія: ст. 181 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1