У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000042 по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Дане кримінальне провадження підсудне Черкаському районному суду Черкаської області. Угод про визнання винуватості чи про примирення до суду не надходило. Підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору немає.
Суд вважає, що кримінальне провадження має бути призначене до судового розгляду на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні, за участю: обвинуваченого, захисника, прокурора, свідків.
Соснівським районним м. Черкаси 13.10.2020 року, ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком до 18.11.2020 року.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наступних підстав. Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які, відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а також зважаючи на те, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним ризикам будь-яким іншим із передбачених КПК України більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі, тому необхідність в його ізоляції від суспільства не зникла, а встановлені слідчим суддею ризики не перестали існувати, у зв`язку з чим наявна необхідність у продовженні запобіжного заходу.

Захисник залишила вирішення клопотання на розсуд суду.

Обвинувачений просив застосувати до нього міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.
ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Суд оцінює особу обвинуваченого, який є неодруженим, непрацюючим, не має на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей, або осіб похилого віку, вважається раніше не судимим, хоча має погашену судимість, у звязку з чим можливо зробити висновок про відсутність міцних соціальних звязків у обвинуваченого. ОСОБА_5 не має власного житла і будь-яких інших доходів.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів у сфері обігу психотропних речовин. Тяжкість обвинувачення, серед іншого, може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі Волосюк проти України).
Так, за ч. 1 ст. 307 КК України передбачено покарання від 4-х до 8-ми років позбавлення волі. Санкція ч. 2 ст. 307 КК України встановлює покарання від 6-ти до 10-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, ОСОБА_5 може перешкодити кримінальному провадженню, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Суд бере до уваги, що тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами.
Злочини, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 мають підвищену суспільну небезпеку і пов`язані з загрозою здоров`ю населення, у зв`язку з чим тримання обвинуваченого під вартою є виправданою мірою, оскільки наявні конкретні ознаки того, що вимога громадських інтересів важить більше попри презумпцію не винуватості, ніж правило поваги до особистої свободи ( п.152 рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», рішення ЄСПЛ «Харченко проти України»).

Суд, при прийнятті рішення, виходить з практики Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, та зазначає, що утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збережені розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.
Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України.

Доказів того, що обставини, які були прийняті слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Зокрема менш сувора міра запобіжного заходу аніж тримання особи під вартою, як то домашній арешт, є недоцільною у даній справі, оскільки стороною захисту не доведено, що обвинувачений має власне житло та стабільний дохід, завдяки чому він міг би жити ізольовано, утримувати себе, і прибувати на виклики до суду. Крім того існують ризики того, що перебуваючи на волі, навіть під домашнім арештом, обвинувачений може безпосередньо або опосередковано здійснювати вплив на свідків, з метою зміни їх показів.

Продовження строку утримання під вартою ОСОБА_5 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Суд зауважує, що від обвинуваченого не надходило скарг на стан здоров`я, який би ставив під загрозу його життя, за умови перебування у слідчому ізоляторі.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст.183 та ч. 5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до пошуку роботи; утримуватись від спілкування зі свідками.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314-317,331 КПК України,-

у х в а л и в:

Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області на 17 листопада 2020 року на 16 годину 00 хвилин.
В судове засідання забезпечити явку: обвинуваченого, захисника та свідків.

Про час та місце розгляду справи повідомити керівника Черкаської місцевої прокуратури.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб - задовольнити.

Продовжити раніше обраний відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 09 січня 2021 року включно.

Одночасно визначити заставу, після внесення якої ОСОБА_5 звільняється з-під варти, в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 126120 гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок отримувач: ТУ ДСАУ в Черкаській області.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням, та суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» у разі внесення застави, при звільненні ОСОБА_5 , зобов`язана роз`ясняти йому, або застоводавцю обов`язки , покладенні на обвинуваченого та наслідки їх невиконання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися без дозволу суду з місця свого проживання;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до суду за першою вимогою:

- зайнятися пошуком роботи;

- утриматись від спілкування зі свідками, поза межами судового засідання.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та надіслати на адресу ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - для виконання.
На ухвалу, в частині, що стосується вирішення питання щодо продовження міри запобіжного заходу, може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області у строки, встановлені чинним КПК України. У іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1