У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2233/17

№ 1-кп/183/100/20

06 серпня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000455 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, не одруженої, не працюючої, не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

19 січня 2017 року приблизно о 18 годин 30 хвилин між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , які знаходилися на території домоволодіння АДРЕСА_1 , виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Під час конфлікту у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, цього ж дня приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись на території вищевказаного домоволодіння АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, схопила ОСОБА_7 лівою рукою за волосся голови та кулаком правої руки нанесла останній не менше двох ударів по обличчю, а саме в лобну частину голови та верхню губу. Своїми противоправними умисними діями ОСОБА_8 спричинила потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, синців на лобі та верхній губі, які у своїй сукупності, за своїм характером, відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у обвинуваченні визнала та відмовився від дачі показань.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_5 заявив клопотання, яке підтримала обвинувачена про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 44 ст. 49 КК України.

Прокурор не заперечує в задоволені клопотання та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, так як терміни давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності на сьогодні закінчився.

Представник потерпілої ОСОБА_6 не заперечує проти заявленого клопотання.

Обвинуваченій роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами.

Вислухавши клопотання захисника, думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачене максимальне покарання у виді обмеження волі та строк до двох років.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, яке відбулося 19 січня 2017 р.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту 19 січня 2017 року і ця обставина сторонами не заперечується.

З огляду на наведене, з часу вчинення злочину минуло більше трьох років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Судом не встановлено, що перебіг строків давності переривався.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. В судовому засіданні обвинувачена не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, її захисником подане відповідне клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, яке повністю підтримано обвинуваченою, в судовому засіданні.
З`ясувавши позицію обвинуваченої та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.
Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 та закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 125 КК України, суд враховує, що обвинувачена до кримінальної відповідальності не притягувалася, відомості про судимість відсутні, кримінальне правопорушення вчинила вперше, вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, а обвинувачена не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченої, що є недопустимим.

Таким чином, судом встановлено законні підстави для задоволення клопотання захисника, звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Також суд вважає за необхідне, закриваючи справу, цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , про стягнення моральної та майнової шкоди в сумі 24951,56 грн., залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України та ст. ст. 284, 286 КПК України суд,

постановив:

звільнити обвинувачену у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 125 КК України ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , за ч.2 ст. 125 КК України - закрити у зв`язку зі звільненням її від кримінально відповідальності.

ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про стягнення моральної та майнової шкоди в сумі 24951,56 грн., залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1