Справа № 202/3899/20
Провадження № 1в/202/124/2020
УХВАЛА
Іменем України

16 липня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро подання заступника начальника Індустріального РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_5 до позбавлення волі для відбування призначеного покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.369, ст. ст. 75, 76, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.
Заступник начальника органу пробації звернувся до суду з поданням про скасування покарання з випробуванням згідно з ч. 2 ст. 78 КК України у відношенні ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що засуджений злісно порушує обов`язки, покладені на нього судом, які передбачені ст. 76 КК України, не прибуває на виклики органу пробації, де його було постановлено на облік та установлено дні реєстрації.
13.08.2019 року засуджений прибув за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, де був ознайомлений з обов`язками покладеними на нього судом: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання. Того ж дня засудженому було винесено постанову про дні явки на реєстрацію, згідно з якою він повинен з`являтися на реєстрацію кожен другий та четвертий вівторок місяця.
Засуджений ОСОБА_5 10.03.2020 року та 26.05.2020 року не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, причин неявки не повідомив, підтверджуючі документи не надав.
Під час надання пояснень, ОСОБА_5 повідомив про те, що не з`являвся на реєстрацію тому, що перебував у іншому місті, а також перебував на лікуванні в лікарні, однак підтверджуючих документів не надав.
24.03.2020 року ОСОБА_5 було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбуття призначеного покарання, за ухилення від постановки на облік уповноваженого органу з питань пробації.
Крім того, було встановлено, що в день винесення вироку, а саме 21.06.2019 року ОСОБА_5 був ознайомлений з тим, що згідно зі ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням і йому судом встановлено іспитовий строк на 3 роки, та згідно ст.76 КК України на нього покладено відповідні обов`язки.
Представник відділу з питань пробації щодо розгляду клопотання поклалася на розсуд суду.
Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання з`явився, суду пояснив, що він дійсно декілька разів своєчасно не з`явився на реєстрацію без поважних причин, оскільки знаходився спочатку в іншому місті, а потім на лікуванні.
Прокурор вважає, що засудженому можна надати шанс та не направляти у місця позбавлення волі для відбування покарання.
Заслухавши прокурора, представника відділу з питань пробації, засудженого, дослідивши клопотання та особову справу, суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Як вбачається із матеріалів особової справи, на засудженого покладено обов`язок періодично з`являтись на реєстрацію, встановлено періодичність. За час перебування на обліку ОСОБА_5 декілька разів не з`явився на реєстрацію без поважної причини, зокрема, судом встановлено дві неявки.
Суд вважає, що хоча і встановлено факт невиконання засудженим обов`язків, встановлених вироком суду, але сама по собі неявка на реєстрацію 2 рази за 1 рік, не свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення, та не є настільки вагомими, щоб потягти скасування звільнення засудженого від покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання у відповідну установу строком на 4 роки.
Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання про скасування звільнення засудженого від покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання слід відмовити, із наведених вище підстав.
Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу засудженого, що відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч. 5 ст. 166 КВК України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені, тому у разі подальшого ігнорування виконання покладених на нього обов`язків, суд може вирішити питання про скасування випробування та направлення засудженого для відбування покарання.
Керуючись ст.537, 539 КПК України, ч.2 ст.78 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання про направлення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, яке призначено вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2019 року за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.369, ст. ст. 75, 76, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1