Справа 288/1882/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

22 грудня 2020 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

Слідчого СВ - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області в режимі відеоконференції клопотання заступника начальника відділення поліції - начальника СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 13 липня 2020 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 13 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 листопада 2019 року, солдат ОСОБА_5 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України із Міністерством оборони України.

05 лютого 2020 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 928, солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-електрика радіолокаційної станції.

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки.

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України, водій-електрик радіолокаційної станції військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

11 липня 2020 року близько 01 год. 00 хв., солдат ОСОБА_5 , у зв`язку із виниклим особистим конфліктом на ґрунті ревнощів із ОСОБА_8 , який підтримував приязні відносини із його співмешканкою ОСОБА_9 , приїхав на транспортному засобі «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_2 , до ділянки місцевості,

розташованої на проїжджій частині дороги поблизу будинку АДРЕСА_2 , де знаходився раніше знайомий йому ОСОБА_8 , який перебував на передньому пасажирському сидінні транспортного засобу «Daewoo Sens», державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить на праві власності третій особі - ОСОБА_10 .

В цей же час та місці, солдат ОСОБА_5 , маючи на меті відкрито продемонструвати свою уявну перевагу, принизити особисту честь і гідність, спричинити фізичний біль та моральні страждання ОСОБА_8 , підійшов до транспортного засобу «Daewoo Sens», державний номерний знак НОМЕР_3 та діючи з прямим умислом, з мотиву ревнощів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відчинивши двері вказаного транспортного засобу, схопив лівою рукою за одяг ОСОБА_8 та почав його витягати з транспортного засобу, після чого, продовжуючи тримати лівою рукою за одяг ОСОБА_8 , наніс останньому три удари кулаком правої руки в обличчя, внаслідок чого, ОСОБА_8 відчув фізичний біль та моральні страждання та отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно лицевої травми забитої рани правої брови, підшкірної гематоми обох очей, субконюктивальних крововиливів обох очей, множинних переломів лобної, решітчасної кісток, стінок гайморових пазух, кісток носа, носової перегородки, гемосинуса (наявності крові в порожнині пазух), емфіземи (наявності повітря) ретробульбарної клітковини та струсу головного мозку, які відносяться до категорії тяжкого тілесного ушкодження, як такого, що небезпечне для життя.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Санкція частини 1 статті 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років та, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

26 листопада 2020 року, заступником начальника відділення поліції - начальником СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції ОСОБА_7 повідомлено про підозру ОСОБА_5 .

Обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у своїх сукупності, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 14.07.2020 та протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 10.09.2020;

- висновком експерта № 132 від 18.09.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11.09.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.09.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.09.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 15.09.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 10.10.2020;

-протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_15 від 24.11.2020.

- протоколом одночасного допиту потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 . від17.11.2020;

Так, під час досудового розслідування встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за якими останньому пред`явлено обґрунтовану підозру.

Таким чином, сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею кримінального правопорушення є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Метою та підставами застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому останній підозрюється, тобто ризикам, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, та ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема:

ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки вчинений ним злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та підозрюваний усвідомлює міру покарання, яка йому загрожує, а також його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування.;
ОСОБА_5 може та, на думку слідства, буде незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки проживає із ними в одному населеному пункті та свій майновий стан і соціальне становище може використати для вказаних дій.
Звертаючись з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби щодо підозрюваного ОСОБА_5 , стороною обвинувачення на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та незастосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та для виконання завдань кримінального провадження, начальник СВ просить застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 22:00 год. по 07:00 год. за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
-прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
-утриматись від спілкування із потерпілим ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 на будь - які теми, що стосуються кримінального провадження.
Прокурор та слідчий підтримали клопотання, обґрунтувавши його викладеними в клопотанні доводами.
Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити у його задоволенні, надав суду письмове клопотання про відмову в обранні запобіжного заходу, оскільки відсутні жодні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вказав, що ОСОБА_5 не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду; не впливав та не впливає на свідків у кримінальному провадженні, не може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення відсутній. ОСОБА_5 має постійне місце роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Служба ОСОБА_5 пов`язана з цілодобовими нарядами, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час позбавить можливості проходження служби та виконання умов контракту.
Підозрюваний підтримав позицію захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання.
Слідчий суддя, заслухавши думку слідчого та прокурора, які просили задовольнити дане клопотання, підозрюваного, його захисника, які заперечували щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом частини другої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини першої та другої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно із частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.
Частиною третьою статті 132 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до частини першої та другої домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно частини першої статті 179 Кримінального процесуального кодексу України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до вимог статті 194 КПК України має з`ясувати наявність ряду обставин: (і) Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення
Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).
Встановлено, що в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 13 липня 2020 року, ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частино1 статті 121 КК України.
Згідно повідомлення про підозру від 26 листопада 2020 року ОСОБА_5 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що начальником СВ доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що стверджується: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 14.07.2020; протоколом допиту свідка від 11.09.2020; протоколами допиту свідків від 14.09.2020; протоколом допиту свідка від 15.09.2020; протоколом допиту свідка від 10.10.2020; протоколами проведення слідчого експерименту від 11.09.2020 за участю свідка та потерпілого; протоколом одночасного допиту осіб: потерпілого та свідка від 17.11.2020; протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка від 24.11.2020.
Наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
У клопотанні вказувалося про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому останній підозрюється.
Водночас, наведені ризики не підтверджені при розгляді клопотання в повному обсязі і не обґрунтовані, так як саме посилання на тяжкість покарання, не свідчить, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі, документи чи речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також, не доведено, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому останній підозрюється.
Слідчий суддя також бере до уваги те, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
Слідчий суддя приймає до уваги доводи начальника СВ про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відносяться до категорії тяжкого злочину, за який КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, стадію досудового розслідування, обставини вчинення інкримінованого злочину, та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а тому вважає наявним існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні.
Можливість застосування альтернативних запобіжних заходів.
Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини право особи на свободу та особисту недоторканість має найважливіше значення в «демократичному суспільстві» за змістом Європейської Конвенції з прав людини (див. рішення у справах "Medvedyev and Others v. France", [ВП], § 76; "Ladent v. Poland", № 11036/03, § 45).
Позбавлення або обмеження свободи ймовірно матиме прямий і негативний вплив на здійснення багатьох інших прав. Звідси випливають основні принципи, які ЄСПЛ застосовує при розгляді справ за ст. 5 Конвенції, і, насамперед, принцип презумпції свободи.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений період роботи необхідно обов`язково розглянути можливість застосування інших, більш м`яких альтернативних заходів, які зможуть забезпечити досягнення мети, що вимагається, а саме - запобігти наявному встановленим ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК.
Враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суть та характер вчиненого злочину, стадію досудового розслідування, сукупність відомостей про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, з ним проживає мати ОСОБА_16 та співмешканка ОСОБА_9 , прийнятий на військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_4 , що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, слідчий суддя вважає, що начальником СВ не доведено обставин, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом у визначений період доби, а тому вважає за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням процесуальних обов`язків згідно із ч. 5 ст. 194 КПК України, який на думку слідчого судді, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, строком в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000008 від 13 липня 2020 року

Згідно ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 176 - 179, 181, 193, 194, 196, 205, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника відділення поліції - начальника СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 13 липня 2020 року, відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 з моменту обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування із потерпілим ОСОБА_8 , на будь - які теми, що стосуються кримінального провадження.
Визначити термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 по 19 лютого 2021 року (включно).

Контроль за виконанням вказаного запобіжного заходу покласти на заступника начальника відділення поліції - начальника СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 у провадженні якого перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000008 від 13 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1