Справа № 466/5826/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Львові, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001912 від 12.07.2020р. про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львова, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого,розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

07.07.2020р. в обідній час, ОСОБА_4 , перебуваючи поряд із ринком «Краківський» по вул. Клепарівській в м. Львові, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження з холодною зброєю, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки носіння холодної зброї, знайшов на землі металевий кастет, який відповідно до висновку експерта №10/1-293 від 21.07.2020 відноситься до категорії холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом, та привласнив його.

Вказаний кастет, ОСОБА_4 носив при собі до 12.07.2020р. і цього ж дня в період часу з 10:46 год. по 10:50 год., без передбаченого законом дозволу, переніс вищевказаний кастет до будинку АДРЕСА_2 , де вказана холодна зброя була виявлена та вилучена в ході огляду місця події працівниками Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у носінні кастету без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

З обвинувальним актом в розпорядження суду поступила угода про визнання винуватості, укладена 29.07.2020р. між прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 468. 469, 472 КПК України.

Так із змісту даної угоди встановлено, що ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у носінні кастету без передбаченого законом дозволу, повністю визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення цього злочину.

Сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч ) грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Також зазначив, що усвідомлює, що наслідком укладання та затвердження цієї угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він зможе допитувати свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, наслідком укладання та затвердження цієї угоди є обмеження права ОСОБА_4 на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу, які полягають у тому, що він зможе оскаржити вирок виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4-7 статті 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, наслідком якого буде новий судовий розгляд кримінального провадження в загальним порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку.

ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні прокурор та захисник обвинуваченого ОСОБА_5 також підтримали угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 та просили таку затвердити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена та його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 263 КК України, як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Відтак суд вважає, що слід затвердити угоду про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 472 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, учасники судового провадження просять таку угоду затвердити, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ч.1 ст. 263 КК України, тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, та укладення даної угоди між сторонами кримінального провадження було добровільним.

Підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

З обвинуваченого також слід стягнути в дохід держави 653,80 грн. судових витрат на залучення експерта.

В силу ч.4 ст. 174 КПК України, слід скасувати арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події 12.07.2020р., накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15.07.2020р.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 472, 474, 475 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.07.2020р. між ОСОБА_4 з одного боку, за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 з іншого боку, у кримінальному провадженні № 0001912 від 12.07.2020р.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч ) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 653,80 грн. судових витрат на залучення експерта.

Скасувати арешт на речі, вилучені під час проведення огляду місця події 12.07.2020р., накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15.07.2020р., а саме: предмет зовні схожий на кастет, який упакований у спец-пакет № 7172233 з підписами понятих, інспектора криміналіста та слідчого.

Речовий доказ у справі: предмет зовні схожий на кастет, який упакований у спец-пакет № 7172233 - знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду, через Шевченківський районний суд м. Львова , з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1