Справа № 629/146/21
Провадження № 1-кс/629/51/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000104 від 14.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , в якому просив накласти арешт на 6 обгорілих сірників, заборонивши будь-яким особам відчужувати та розпоряджатися вказаним майном вказаним майном.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 13.01.2021 року до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області звернувся ОСОБА_5 з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності чоловіка на ім`я ОСОБА_6 , який, на його думку, 12.01.2021 року здійснив умисний підпал кімнати житлового будинку, належного його бабусі ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 . Опитаний з вказаного приводу ОСОБА_8 заперечив свою причетність до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, тобто вчинення умисного підпалу будинку ОСОБА_9 та пояснив, що коли він увечері 12.01.2021 року прийшов до вказаного будинку, то двері до будинку були відчинені і там вже відбувалася пожеже. 13.01.2021 року під час проведення слідчим СВ Лозівського ВП огляду місця події у приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні коридору будинку було виявлено та вилучено 6 (шість) обгорівши сірників, які були оглянуті. 14.01.2021 року вищезазначені 6 (шість) обгорілих сірників визнано речовими доказом.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, на задоволенні клопотання наполягав.
ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
На підставі ч.1 ст.172 КПК України слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання без участі особи, яка подала клопотання, та без участі власника майна, оскільки їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
В даному випадку завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення. Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
В ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.
У відповідності до п.1 та п.2 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.
Враховуючи, що клопотання слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області подане з передбачених законом підстав та у встановленому законом порядку, за формою і змістом відповідає чинному КПК України, беручи до уваги проаналізовані обставини та те, що слідчим наведено та надано докази «поза розумним сумнівом» щодо наявності підстав для накладення арешту на майно в порядку, передбаченому главою 17 КПК України, зокрема, на обгорілі сірники, так як наявні підстави вважати, що дані речові докази зберегли на собі сліди вчинення злочину та можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення злочину, тобто мають значення речового доказу, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000104 від 14.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на 6 (шість) обгорілих сірників, виявлених та вилучених 13.01.2021 року під час проведення огляду місця події у приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши будь-яким особам відчужувати та розпоряджатися вказаним майном.

Арештоване майно 6 (шість) обгорілих сірників, після проведення експертних досліджень передати на зберігання до камери зберігання речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м.Лозова, Харківської області, вул.Ярослава Мудрого, 7.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим після її оголошення.
Скасування арешту майна здійснюється в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Слідчий суддя ОСОБА_1