23.09.2020 Єдиний унікальний № 371/853/20
Провадження №1-кп/371/124/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м.Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Миронівка в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2019 року за №0000411, стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 в редакції КК України 1960 року,

В С Т А Н О В И В :

До Миронівського районного суду Київської області 8 вересня 2020 року надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2019 року за №0000411, стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 в редакції КК України 1960 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 8 вересня 2020 року, зазначений обвинувальний акт 8 вересня 2020 року отримано головуючим суддею ОСОБА_1 .
Обвинуваченому запобіжний захід не обирався.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України, судом 10 вересня 2020 року було постановлено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання, підготовче судове засідання призначено на 14 годину 00 хвилин 23 вересня 2020 року.
У підготовче судове засідання з`явилися прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого.
При підготовчому розгляді кримінального провадження, суд заслухав доповідь прокурора, який вважає, що справа підсудна Миронівському районному суду, що підстав для закриття або зупинення даної справи немає, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, що підстав визначених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України немає.
З ініціативи суду на обговорення учасників підготовчого судового засідання було поставлено питання щодо повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Обвинувачений та його захисник висловили думку про повернення обвинувального акта прокурору, з підстав невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, а саме: відсутності правової кваліфікації дій обвинуваченого за чинним КК України.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти повернення обвинувального акта прокурору, посилаючись на положення ч. 2 ст. 4 КК України та висловив думку, що у даному разі кримінальна караність інкримінованого обвинуваченому діяння визначається ч. 1 ст. 172 КК України 1960 року, а покарання за вказаний злочин має призначатися з врахуванням вимог діючого КК України.
Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши поданий обвинувальний акт, суд дійшов наступних висновків.
Пунктом 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 172 КК України 1960 року (посадовий підлог).
Водночас ч. 3 ст. 3 КК України від 5 квітня 2001 року (у чинній редакції) встановлено, що кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим кодексом.
Таким чином, поданий на розгляд суду обвинувальний акт не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення визначеного чинним Кримінальним кодексом України.
Обєктивній стороні злочину, який був передбачений ч. 1 ст. 172 КК України 1960 року на даний час відповідає злочин передбачений ч. 1 ст. 366 КК України (службове підроблення).
Санкція ч. 1 ст. 172 КК України 1960 року передбачала максимальне покарання позбавлення волі до трьох років.
Санкція ч. 1 ст. 366 КК України передбачає максимальне покарання обмеження волі до трьох років (в останній редакції від 22.11.2018 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Положення ч. 1 ст. 5 КК України є винятком із правила, визначеного ч. 2 ст. 4 КК України і майже повністю відтворює відповідне положення, сформульоване у ст. 58 Конституції України, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Принцип ретроактивності є абсолютно правовим і традиційним у міжнародному праві: згідно з міжнародними конвенціями не може накладатися покарання більш тяжке, ніж те, яке могло бути застосоване у той час, коли злочин було вчинено, а якщо після вчинення злочину законом встановлюється більш легке покарання, дія цього закону поширюється на цю особу.
Притягнення службовою особою органу досудового слідства, прокурором або судом будь-кого до відповідальності за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися злочином, або ж неправомірне застосування норм законів, що встановлюють або посилюють відповідальність або іншим чином погіршують становище особи, щодо діянь, вчинених до набрання ними чинності, за наявності певних обставин може визнаватися кримінально караним службовим зловживанням або іншим злочином.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України зворотну дію в часі має тільки такий закон про кримінальну відповідальність, який: 1) скасовує злочинність діяння; 2) пом`якшує кримінальну відповідальність; 3) іншим чином поліпшує становище особи на будь-якій стадії розвитку кримінально-правових відносин.
З викладеного вбачається, що кваліфікація дій ОСОБА_4 , який вчинив дії у 1999 році, що містять ознаки кримінального правопорушення має відбуватися за чинним КК України з врахуванням положень ч. 1 ст. 5 КК України, оскільки чинний закон пом`якшує кримінальну відповідальність.
Водночас у поданому обвинувальному акті відсутня правова кваліфікація дій обвинуваченого визначена діючим Кримінальним кодексом України.
З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 290, 291, 314-316 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2019 року за №0000411, стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 в редакції КК України 1960 року повернути прокурору.

Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки протягом одного місяця.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Миронівський районний суд Київської області.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.
Суддя: ОСОБА_1