Провадження № 1-м/761/70/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року

суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав для подальшого утримання під вартою, відносно

громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Дагестан, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, який має на утриманні малолітніх дітей, проживаючого: АДРЕСА_1 , який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.208 КК Російської Федерації ,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 щодо перевірки наявності підстав для подальшого утримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.208 КК Російської Федерації.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_4 перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.208 КК Російської Федерації.
При цьому, до прокуратури міста Києва надійшло доручення Генеральної прокуратури України про проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть стати підставою для відмови у видачі ОСОБА_4 компетентним органам Російської Федерації.
Запит російської сторони та інші документи про видачу ОСОБА_4 оформлені належним чином, у відповідності до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року.
Відповідно до наданих іноземною стороною документів встановлено, що постановою слідчого МВС Росії по м. Южно-Сухокумську Республіці Дагестан від 21.02.2017 ОСОБА_4 притягнуто в якості обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації.

Постановою від 09.03.2016 ОСОБА_4 оголошено в національний розшук, а 08.03.2017 оголошено в міжнародний розшук.

Крім того, постановою суду Республіки Дагестан від 22.02.2017 щодо ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою цього ж суду від 26.03.2020 змінено резолютивну частину ухвали суду від 22.02.2017 та зазначено, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з моменту екстрадиції на територію Російської Федерації.

Інкримінований компетентними органами Російської Федерації ОСОБА_4 , передбачений ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації є екстрадиційним, оскільки відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 1 ст. 258-3 «створення терористичної групи чи терористичної організації» КК України, за який передбачено покарання на строк понад одного року позбавлення волі.

Згідно наданих іноземною стороною документів строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не закінчився.

Під час екстрадиційної перевірки встановлено, що відповідно до інформації Державної міграційної служби України від 07.05.2020 № 8.7-3331/2-20 на даний час на розгляді ДМС перебуває скарга ОСОБА_4 на рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 02.03.2020 про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. За результатами розгляду 25.05.2020 прийнято рішення про відхилення скарги останнього. Вказане рішення стороною захисту оскаржено до Окружного адміністративного суду м. Києва, судовий розгляд триває.

Встановлено, що ОСОБА_4 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.10.2019 засуджений за ч. З ст. 15, ч. З ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. Цим же вироком звільнений з-під варти по відбуттю строку покарання.

Також 03.03.2020 ОСОБА_4 затримувався співробітниками Департаменту захисту національної державності СБ України. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.03.2020 щодо ОСОБА_4 застосовано тимчасовий арешт на строк до 01.04.2020, до надходження запиту про видачу. Разом з тим, протягом строку дії тимчасового арешту запит про видачу з Російської Федерації не надійшов, у зв`язку з чим останнього було звільнено з-під варти.

Надалі, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19.06.2020 щодо ОСОБА_4 застосовано екстрадиційний арешт, який був продовжений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.07.2020 на строк до 12.09.2020 включно

Прокурор у клопотанні звертає увагу, що ОСОБА_4 схильний до вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджується вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.10.2019. Вказана обставина також підтверджує ризики вчинення кримінальних правопорушень на території України.

На даний час прокуратурою міста екстрадиційна перевірка щодо ОСОБА_4 не завершена.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав наведених у ньому та просив про його задоволення.
Захисник у судовому засіданні заперечував з приводу продовження запобіжного заходу, вказавши на те, що ОСОБА_4 тривалий час перебуває на території України, має можливість у працевлаштуванні, також визначене місце проживання та соціальні зв`язки, насьогодні оскаржує рішення міграційної служби у суді.
Особа, відносно якої заявлено клопотання, ОСОБА_4 , підтримав доводи свого захисника. Також зазначив, що має місце проживання, працевлаштування, міцні соціальні зв`язки.
Слідчий суддя дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, а також матеріали долучені сторонами в ході судового розгляду, заслухавши думку учасників судового засідання, дійшов наступного висновку.
Так, співробітниками СБ України 18.06.2020 о 16 год. 38 хв. на території Шевченківського району міста Києва затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Останній розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації.

Іноземною стороною ОСОБА_4 інкримінується злочин, який передбачає членство в терористичній організації, участь в діяльності терористичної організації, створення терористичної організації або керівництво нею «Ісламська держава Ірака і Леванте» та Джебхат ан-Нусра.

до прокуратури міста Києва надійшло доручення Генеральної прокуратури України про проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть стати підставою для відмови у видачі ОСОБА_4 компетентним органам Російської Федерації.
Запит російської сторони та інші документи про видачу ОСОБА_4 оформлені належним чином, у відповідності до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року.
Відповідно до наданих іноземною стороною документів встановлено, що постановою слідчого МВС Росії по м. Южно-Сухокумську Республіці Дагестан від 21.02.2017 ОСОБА_4 притягнуто в якості обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації.

Постановою від 09.03.2016 ОСОБА_4 оголошено в національний розшук, а 08.03.2017 оголошено в міжнародний розшук.

Крім того, постановою суду Республіки Дагестан від 22.02.2017 щодо ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою цього ж суду від 26.03.2020 змінено резолютивну частину ухвали суду від 22.02.2017 та зазначено, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з моменту екстрадиції на територію Російської Федерації.

Інкримінований компетентними органами Російської Федерації ОСОБА_4 , передбачений ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації є екстрадиційним, оскільки відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 1 ст. 258-3 «створення терористичної групи чи терористичної організації» КК України, за який передбачено покарання на строк понад одного року позбавлення волі.

Згідно наданих іноземною стороною документів строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не закінчився.

Під час екстрадиційної перевірки встановлено, що відповідно до інформації Державної міграційної служби України від 07.05.2020 № 8.7-3331/2-20 на даний час на розгляді ДМС перебуває скарга ОСОБА_4 на рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 02.03.2020 про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. За результатами розгляду 25.05.2020 прийнято рішення про відхилення скарги останнього. Вказане рішення стороною захисту оскаржено до Окружного адміністративного суду м. Києва, судовий розгляд триває.

Встановлено, що ОСОБА_4 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.10.2019 засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. Цим же вироком звільнений з-під варти по відбуттю строку покарання.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19.06.2020 щодо ОСОБА_4 застосовано екстрадиційний арешт, який був продовжений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.07.2020 на строк до 12.09.2020 включно

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , не являється громадянином України, в тому числі рішення про надання статусу біженця на день розгляду клопотання щодо останнього не приймалося, інкриміновані ОСОБА_8 злочини є екстрадиційними, оскільки відповідають злочинам, передбаченим ч. 1 ст. 258-3 КК України, при цьому згадані злочини передбачають покарання на строк більше одного року позбавлення волі, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 не сплив.
У зв`язку з зазначеним, з урахуванням тих обставин, які враховувалися слідчим суддею при попередньому розгляді аналогічного питання, вважаю, що на даний час продовжують існувати достатні підстави для подальшого утримання ОСОБА_4 під вартою, оскільки продовження застосування до нього екстрадиційного арешту до його видачі для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам РФ є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам ОСОБА_4 переховуватись з метою уникнення передачі його компетентним органам РФ.
На такий висновок, зокрема, вказує те, що ОСОБА_4 ухилявся від правоохоронних органів РФ, тривалий час перебував у міжнародному розшуку, також був засуджений на території України, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, його вік та стан здоров`я, який не перешкоджає екстрадиції.
При цьому, відомості, щодо наявності у ОСОБА_4 місця проживання та міцних соціальних зв`язків не можуть безперечно свідчити та стверджувати про відсутність ризику його ухилення від правоохоронних органів для його передачі компетентним органам РФ.
Розглядаючи можливість застосування до ОСОБА_4 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для продовження екстадиційного арешту щодо останнього та неможливість забезпечення виконання обов`язків при застосуванні іншого запобіжного заходу, зокрема як до особи, яка попередньо переховувалась на території України та була у цей же час засуджена за вчинення злочину.
Виходячи з наведеного на момент перевірки в порядку ч.11 ст.584 КПК України наявні підстави для подальшого тримання під вартою ОСОБА_4 до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до РФ.
Враховуючи характер обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_4 компетентними органами РФ, обґрунтованість якого не є предметом перевірки слідчим суддею, відсутність характеризуючих матеріалів, які б переважали над існуючими ризиками, слідчий суддя вважає, що у даному випадку відсутні підстави для застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою на час вирішення питання екстрадиції.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що слідчий суддя при розгляді даного клопотання не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави, керуючись Європейською Конвенцією «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 584 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Визнати наявність підстав для продовження відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , екстрадиційного арешту у виді утримання під вартою, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності та здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.
Строк екстрадиційного арешту не може перевищувати дванадцяти місяців, який слід обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали слідчого судді встановити на 60 днів, до 07 листопада 2020 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора міста Києва.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, затриманим, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1