Справа №523/4105/18
Провадження №1-кс/523/3048/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2020 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП України в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту, в матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005775 від 11.11.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365-2, ч. 1 ст. 190, ст. 356 КК України -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання вбачається, що слідчим відділенням Хаджибеївського ВП Суворовського ВП у м. Одесі ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005775 від 11.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365-2, ч. 1 ст. 190, ст. 356 КК України.
Відповідно до положень ст. 37 КПК України, процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Одеської місцевої прокуратури №4 у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_6 .. Старшим групи прокурорів призначено прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що в 2010 році ТОВ «Дунайводбуд-17» в особі директора ОСОБА_7 було отримано кредит в АТ «Укргазбанк» для ведення фінансової діяльності, під заставу майна підприємства, а саме нежитлових будівель загальною площею 1995,6 кв.м, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Одеська, буд. 43Г.
В 2017 році АТ «Укргазбанк» висунули свою вимогу до ТОВ «Дунайводбуд-17», щодо повернення суми кредиту у розмірі 1 900 000 гривень, на що підприємство надало інформацію до Акціонерного товариства, про задоволення вимог банківської установи, та в подальшому наміру погашення заборгованості, однак посадовими особами АТ «Укргазбанк» не зважаючи на задоволення вимог з боку ТОВ «Дунайводбуд-17» укладено договір, яким уступлено право витребування заборгованості банком фізичній особі ОСОБА_8 , який не виконавши свої зобов`язання за договором, маючи на меті незаконне заволодіння чужим майном, а саме нежитловими приміщеннями, розташованими за раніше вказаною адресою, які перебувають у володінні ТОВ «Дунайводбуд-17» діючи за попередньою змовою з посадовими особами ТОВ «ШІЛТОН-КТ» не погодивши з ТОВ «Дунайводбуд» умови погашення заборгованості за кредитним договором, та не надавши фактичної можливості ТОВ «Дунайводбуд» виконати свої договірні зобов`язання, порушуючи умови погашення заборгованості, якою передбачена реалізація заставного майна засобами проведення незалежних торгів, 03.11.2017 передав згідно акту прийому-передачі нежитлові приміщення, розташовані за адресою:м. Одеса, вул. Одеська 43-Г, при цьому також діючи за попередньою змовою з державним нотаріусом ІСП «Новосельської сільської ради «Регіональне бюро Державної реєстрації» ОСОБА_9 , було зареєстроване право власності на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Одеська буд. 43-г ТОВ «ШІЛТОН-КТ», чим незаконно заволоділи майном ТОВ «Дунайводбуд-17» та спричинили майнову шкоду зазначеній юридичній особі.
Окрім того встановлено, що при отриманні інформації про існування акту приймання-передачі між ОСОБА_8 та ТОВ «ШІЛТОН-КТ», представниками ТОВ «Дунайводбуд» було подано позов до Одеського окружного адміністративного суду, ухвалою якого накладено арешт та заборонено вчиняти реєстраційні дії з майном, однак при реєстрації права власності на нежитлові приміщення державному нотаріусу ОСОБА_9 надано ухвалу про зняття раніше накладеного арешту з явними ознаками підробки, а саме реквізитами ухвали, які не є реквізитами будь-якого рішення відповідно до інформації з Державного реєстру судових рішень, що вказує на використання завідомо підробленого документа при реєстрації права власності на об`єкти нерухомості.
В подальшому 26.12.2018 зареєстроване право власності на об`єкти нерухомості за ТОВ «КСТ Девелопмент» (), а саме: нежилу будівлю Адмінбудівля літ. «З», 360, 3 кв.м., Нежилу будівлю Лісорами літ. «Ж», Нежилу будівлю Док літ. «В», Нежилу будівлю Док літ. «Е», Нежилу будівлю Док літ. «Д», 771, 9 кв. м., Нежилу будівлю Котельні літ. «И», 53, 1 кв.м., Нежилу будівлю складу літ. «К», 278, 8 кв.м., Нежилу будівлю складу літ. «Л», 520, 5 кв.м., Нежилу будівлю Прохідної літ. «Г1», 11,0 кв.м., Шийку погребу літ. «А», Навіс літ. «М», Навіс літ «Б», Навіс літ. «Д1, Навіс літ. «Г», загальною площею 1995, 6 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Одеська, 43 Г, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру за № 214390874 від 30.06.2020.
Вказане майно визнано речовим доказом по вказаному провадженню, про що винесена відповідна постанова 24.07.2020.
В ході судового розгляду прокурор просив задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що на даний час нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Одеська, 43-Г перебувають у володінніТОВ «КСТ Девелопмент».
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Враховуючи те, що вказане майно є доказом злочину по вказаному кримінальному провадженню, суд прийшов до висновку, що згідно критеріїв, визначених ч. 2 ст. 170 КПК України клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП України в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту, в матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005775 від 11.11.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365-2, ч. 1 ст. 190, ст. 356 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на нежитлові приміщення загальною площею 1995,6 кв.м, а саме: нежилу будівлю Адмінбудівля літ. «З», 360, 3 кв.м., Нежилу будівлю Лісорами літ. «Ж», Нежилу будівлю Док літ. «В», Нежилу будівлю Док літ. «Е», Нежилу будівлю Док літ. «Д», 771, 9 кв. м., Нежилу будівлю Котельні літ. «И», 53, 1 кв.м., Нежилу будівлю складу літ. «К», 278, 8 кв.м., Нежилу будівлю складу літ. «Л», 520, 5 кв.м., Нежилу будівлю Прохідної літ. «Г1»,11,0 кв.м., Шийку погребу літ. «А», Навіс літ. «М», Навіс літ «Б», Навіс літ. «Д1», Навіс літ. «Г», загальною площею 1995, 6 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Одеська, 43 Г, шляхом накладення заборони розпоряджатись та відчужувати зазначене майно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1