У Х В А Л А
іменем України

11 серпня 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:
11.08.2020 слідчий Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , в провадженні якого знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000684 від 04.08.2020, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що близько 17 год 30 хв невстановлена особа шляхом вільного доступу з території земельної ділянки, що розташована поблизу буд. АДРЕСА_1 , відкрито заволоділа майном, що належить ОСОБА_5 , чим останній спричинено матеріальної шкоди.
04.08.2020 відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000684 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України.
10.08.2020 під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 за участі ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 добровільно видав полімерний пакет з вмістом картоплі вагою 24,3 кг, яка за зовнішніми ознаками схожа на сорт «Иван да Марья». Також, в ході проведення вказаного огляду, присутня потерпіла ОСОБА_5 впізнала вказану картоплю, та пояснила, що вона аналогічна тій, яка посаджена у нею на городі.
На підставі вище викладеного, слідчим зроблено висновок, що тимчасово вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий ОСОБА_4 просив клопотання задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вислухавши думку слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що Зміївським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000684 від 04.08.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України (а. с. 1)

Згідно протоколу огляду місця події 10.08.2020 за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Борова, пров. Зелений, поблизу буд. №8 за участі ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 добровільно видав полімерний пакет з вмістом картоплі вагою 24,3 кг, яка за зовнішніми ознаками схожа на сорт «Иван да Марья» (а. с. 5-6)

Згідно постанови слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 11.08.2020, вилучене під час проведення огляду місця події майно визнано речовими доказами (а. с. 7)

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучений предмет відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий ОСОБА_4 під час судового розгляду клопотання обґрунтовано зазначив, що тимчасово вилучене майно має доказове значення у цьому кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення його збереження.

Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що предмет, який був тимчасово вилучений під час проведення огляду місця події, відповідає критеріям, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000684, а саме: картоплю сорту «Иван да Марья», вагою 24,3 кг, яка добровільно видана ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду місця події 10.08.2020 за адресою: АДРЕСА_1 .
Тимчасово вилучене майно передати на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Слідчий суддя: