У Х В А Л А
28 серпня 2020 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницькому скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим, -
В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що оскаржувана постанова прокурора є необґрунтованою та безпідставною, а викладені у ній висновки не відповідають фактичним обставинам провадження.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала, наполягала на її задоволенні. Також зазначила, що прокурор ОСОБА_6 був зацікавленою особою у даному провадженні, та ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 25.08.2020 року був відведений від участі в даному провадженні.
Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення вказаної скарги, вважав постанову прокурора законною та обґрунтованою. Також зазначив, що оскільки в матеріалах провадження, станом на час ухвалення оскаржуваної постанови, були відсутні фактичні дані, які б підтверджували факт завдання ОСОБА_5 можливим кримінальним правопорушенням шкоди, визначеної положеннями ст..55 КПК України, підстав для її залучення до провадження як потерпілої не було.
Заслухавши пояснення скаржника та прокурора, дослідивши матеріли кримінального провадження, прихожу до наступних висновків.
Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди ч.1 ст.55 КПК України.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого - абз.1 ч.2 ст.55 КПК України.
Частиною 5 ст.55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
05.08.2020 року ОСОБА_5 звернулася до прокуратури Чернівецької області з клопотанням, в якому просила визнати її потерпілою у даному кримінальному провадженні.
В обґрунтування прийнятого рішення прокурор послався на те, що на даний час у кримінальному провадженні будь-які докази, які б свідчили про те, що можливим вчиненням кримінального правопорушення останній завдано моральної, фізичної або майнової шкоди відсутні.
Надаючи оцінку вказаній постанові суд звертає свою увагу на наступні обставини.
Відмовляючи у визнанні ОСОБА_5 потерпілою у даному кримінальному провадженні прокурорм зазначено, що на даний час досудовим розслідуванням не було встановлено факту заподіяння останньому ні моральної, ні фізичної, ні матеріальної шкоди.
Водночас, слідчий суддя зазначає, що ухвалюючи оскаржувану постанову, прокурором не було звернуто увагу на положення абз. 1 ч.2 ст.55 КК України та не надано належної оцінки тій обставині, що у заяві про вчинений злочин, за яким розпочато досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, прямо зазначено про вчинення даного кримінального правопорушення стосовно самого заявника ( ОСОБА_5 ). При цьому суд зазначає, що підставою для відмови у залученні особи до провадження як потерпілого, з огляду на приписи ч.5 ст.55 КПК України, є наявність очевидних і достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті. Оскаржувана постанова слідчого посилання на такі обставини не містить, а мотиви її ухвалення зводяться по суті лише до того, що на даному етапі слідства не здобуто доказів, які б підтверджували обставини, на які посилається заявник щодо вчинення стосовно неї злочину.
З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржувана постанова слідчого не відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України, а зроблені у ній висновки є припущеннями та належним чином не обґрунтовані.
Що стосується вимоги про зобов`язання визнати ОСОБА_5 потерпілою у даному кримінальному провадженні, то в цій частині вимоги скарги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч.1 ст.36, ч.5 ст.40 КПК України прокурор та слідчий є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання у яку осіб, що не мають на те повноважень забороняється.
Керуючись ст.ст. 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.
В решті у задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1