Справа № 137/989/18
Провадження № 1-кп/127/624/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2020 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
колегії суддів в складі: судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
потерпілого ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 07 квітня 2018 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000108 за обвинуваченням:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубова, Жмеринського району, Вінницької області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 286 КК України,-
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Молодецьке, Білозерського району, Херсонської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 146 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, 07 квітня 2018 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_10 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, разом із ОСОБА_11 , з метою задоволення статевої пристрасті, діючи умисно, шляхом силового поштовху відчинили вхідні двері та проникли до житлового будинку по АДРЕСА_2 . У подальшому, ОСОБА_10 продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на задоволення статевої пристрасті, знаходячись в спальній кімнаті житлового будинку діючи умисно, застосовуючи фізичну силу відносно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , подолавши активний опір, який чинила остання, здійснив з нею насильницький статевий акт проти волі потерпілої, природнім способом. В цей час, ОСОБА_11 відвів співмешканця потерпілої - ОСОБА_16 до іншої кімнати та відволікав увагу останнього, чим сприяв здійсненню насильницьких дій ОСОБА_10 відносно потерпілої ОСОБА_15 . За попередньою домовленістю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , останній мав здійснити статевий акт із ОСОБА_15 після закінчення насильницьких дій вчинених ОСОБА_10 . У подальшому, злякавшись того що ОСОБА_16 вибіг з будинку для виклику допомоги, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проти волі потерпілої, із застосуванням фізичної сили витягли ОСОБА_15 з будинку, посадили на передню частину трактора «Т-16 М», д.н.з. НОМЕР_1 та з метою продовження вчинення зґвалтування вирушили в с. Дубова, Жмеринського району, Вінницької області. Під час руху по вул. Колгоспна в с. Вінниківці, ОСОБА_10 не впорався з керуванням та наїхав передніми колесами на дренажну трубу, яка проходила через проїжджу частину дороги, в наслідок чого ОСОБА_15 впала на ґрунтову поверхню дороги та потрапила під заднє праве колесо трактора, при чому отримала тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта №328 від 11.05.2018 року, внаслідок застосування ОСОБА_10 фізичного насильства, ОСОБА_15 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: садно та крововилив, присінку піхви, які спричинені від дії тупого твердого предмету, можливо статевого члену.
Також, 07.04.2018 року, приблизно о 13:55 год., ОСОБА_10 та ОСОБА_11 злякавшись того, що ОСОБА_16 вибіг з будинку для виклику допомоги, маючи прямий злочинний умисел спрямований на незаконне позбавлення волі людини, діючи за попередньою змовою, протиправно, відкрито, без дозволу ОСОБА_15 , нехтуючи вимогами статей 3, 19, 29, 33 Конституції України, згідно яких людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю: ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування та статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, усвідомлюючи та користуючись тим, що потерпіла фізично не могла чинити рівний опір двом чоловікам та перебувала у наляканому стані після вчинення насильницьких дій, застосовуючи фізичну силу одягли на оголену ОСОБА_15 светр і спідницю, витягли її з будинку, вивели на вулицю та посадили на передню частину трактора «Т-16 М», д.н.з. НОМЕР_1 , де її силоміць протиправно утримував ОСОБА_11 чим остаточно позбавив її можливості вільно пересуватися і вибирати місце свого перебування. У подальшому з метою продовження вчинення зґвалтування, ОСОБА_10 сів за кермо трактора «Т-16 М», д.н.з. НОМЕР_1 , запустив двигун та розпочав рух в с. Дубова, Жмеринського району, Вінницької області. Під час руху по вул. Колгоспна в с. Вінниківці, ОСОБА_10 не впорався з керуванням та наїхав передніми колесами на дренажну трубу, яка проходила через проїжджу частину дороги, в наслідок чого ОСОБА_15 впала на ґрунтову поверхню дороги, потрапила під заднє праве колесо трактора та отримала тілесні ушкодження.
Крім того, 07.04.2018 року, приблизно о 14:00 год., ОСОБА_10 не маючи відповідно посвідчення тракториста-машиніста відповідної категорії, керуючи трактором «Т-16 М», державний номерний знак НОМЕР_1 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_17 ), рухаючись по ґрунтовій дорозі по вул. Колгоспна в напрямку вул. Щорса в с. Вінниківці, Літинського району, Вінницької області, умисно порушуючи Правила дорожнього руху України, не передбачаючи наслідки, перевозив пасажирів ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поза кабіною трактора, на необладнаному місцями для сидіння, що передбачені технічною характеристикою так, що вони обмежували водієві оглядовість, та згідно висновку експерта №341 від 14.05.2018 року допустив порушення Правил дорожнього руху України, а саме:
- п. 21.1 - «Дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі, обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення».
- п. 21.11 - Забороняється перевозити:
а) пасажирів поза кабіною автомобіля (крім передбачених цими Правилами випадків перевезення пасажирів у кузові вантажного автомобіля з бортовою платформою або в кузові-фургоні, призначених для перевезення пасажирів), у кузові автомобіля-самоскида, трактора, інших самохідних машин, на вантажному причепі, напівпричепі, в причепі-дачі, в кузові вантажного мотоцикла».
Внаслідок допущеного порушення Правил дорожнього руху України, ОСОБА_10 не впорався з керуванням, наїхав передніми колесами на дренажну трубу, яка проходила через проїжджу частину дороги, в наслідок чого пасажир ОСОБА_15 впала на ґрунтову поверхню дороги та потрапила під заднє праве колесо трактора.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_15 , згідно висновку експерта №328 від 11.05.2018 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закрита травма грудей та живота - розрив лівого купола діафрагми, лівобічний гемоторакс, крововиливи в м`які тканини грудної клітки, розриви селезінки, множинні розриви печінки, розрив жовчного міхура, садно в здухвинній ділянці справа. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_15 померла в Літинській ЦРЛ. Смерть ОСОБА_15 настала від сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком. Сполучна травма тіла мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного в момент заподіяння і стоїть у причинному зв`язку зі смертю.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково, суду пояснив, що 07.04.2018 року, вранці, близько 10 години, за місцем проживання ОСОБА_11 він разом із ОСОБА_11 вживали спиртні напої горілку. В подальшому, він запропонував ОСОБА_11 піти до знайомого ОСОБА_18 щоб взяти в останнього трактор для власних потреб (вивозу сміття), на що ОСОБА_11 погодився. Що в подальшому вони і зробили. ОСОБА_10 додатково зазначив, що відповідного посвідчення на керування вищезгаданим транспортним засобом в нього не було та не має.
Через деякий час, ОСОБА_11 запропонував йому поїхати на тракторі до ОСОБА_15 , яка проживала в іншому районі та селі, на що він також погодився. Того ж дня, як він, так і ОСОБА_11 попередньо спілкувались по телефону із ОСОБА_15 . В той же день, близько 12 години, він разом із ОСОБА_11 , на тракторі, приїхали до місця проживання ОСОБА_15 . Хоча їх ніхто не зустрічав, однак, він разом із ОСОБА_11 зайшли в помешкання де проживала ОСОБА_15 . Зайшовши в будинок, в середині якого вони помітили ОСОБА_15 та її співмешканця ОСОБА_16 , які знаходились в жилій кімнаті будинку, що розташована в правій частині будинку. В той час, потерпіла ОСОБА_15 знаходилась ще в ліжку, а ОСОБА_16 вийшов до них щоб привітатись. Метою приїзду до ОСОБА_15 було те, що ОСОБА_11 мав забрати останню до себе додому в гості на пасхальні свята, на що ОСОБА_15 попередньо в телефонному режимі не заперечувала та зауважила їм, що вона пішки не прийде, у зв`язку з чим, вони і приїхали трактором за нею.
Обвинувачений ОСОБА_10 зауважив, що раніше він неодноразово спільно вживав спиртні напої з ОСОБА_16 та ОСОБА_15 . Крім того, між ним та ОСОБА_15 раніше неодноразово відбувались статеві акти.
В подальшому, він разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 спільно вживали спиртні напої, яку саме їх кількість вони вжили він не пам`ятає. В подальшому, потерпіла ОСОБА_15 піднявшись з ліжка та одягнулась самостійно. Однак, за те, що ОСОБА_16 говорив зайве та висловлював невдоволення щодо можливої поїздки ОСОБА_15 з ними в с. Дубове, він при виході з кімнати умисно наніс ОСОБА_16 декілька ударів. З кімнати він не виганяв останнього та двері в кімнату не закривав.
Обвинувачений ОСОБА_10 додатково зазначив, що того ж дня, між ним та ОСОБА_15 дійсно мали місце взаємні статеві стосунки, під час яких до кімнати ніхто не заходив. Оскільки, ОСОБА_11 та ОСОБА_16 знаходились в іншій кімнаті будинку та про статеві зносини між ним та потерпілою ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_11 про це відомо не було.
Після того, як ОСОБА_15 зібралась їхати з ним та ОСОБА_11 в с. Дубова, ОСОБА_16 в цей час покинув приміщення будинку та не повідомив їм на те причину. В подальшому, він пішов до трактора та запустив двигун трактора. В слід за ним прийшли ОСОБА_11 та потерпіла ОСОБА_15 , які сіли на кузов трактора, який розташований в передній частині трактора, що являло собою двері, які він взяв біля сараю, та особисто помістив на раму трактора. Після чого, вони всі разом поїхали до домогосподарства ОСОБА_11 , яке розташоване в с. Дубова, Жмеринського району, Вінницької області. Однак, по дорозі ОСОБА_15 не втрималась на кузові трактора та впала на дорогу. Після того, як відбулось дорожньо-транспортна пригода, і ОСОБА_15 випала з кузова трактора, він продовжив рух трактором, проте, в подальшому, не впоравшись з керуванням, через що з`їхав трактором у кювет, у зв`язку з чим, трактор зупинився та не зміг продовжити рух далі. Де в цей час, знаходилась ОСОБА_15 він не бачив.
Обвинувачений ОСОБА_10 додатково зазначив, що вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнає в повному обсязі в чому щиро розкаюється. В іншій частині, пред`явленого обвинувачення, а саме, за ч. 2 ст. 146 та ч. 3 ст. 152 КК України вину не визнав.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у вчиненні злочинів не визнав, суду пояснив, що вранці, 07.04.2018 року, до нього додому прийшов ОСОБА_10 з яким він спільно вживав спиртні напої. За його ініціативи вони вирішили поїхати до місця проживання ОСОБА_15 щоб забрати її на пасхальні свята до себе. В подальшому, він разом з ОСОБА_10 пішли до ОСОБА_18 щоб взяти в останнього трактора, яким також планували вивезти в ОСОБА_10 сміття, що в подальшому і зробили. Через деякий час вони вирішили поїхати до ОСОБА_15 , оскільки остання спілкувалась по телефону з ОСОБА_10 та погодилась з ними приїхати до нього в гості. Прибувши до помешкання ОСОБА_15 він постукав у вікно будинку, проте двері ніхто не відкрив, у зв`язку з чим, він разом із ОСОБА_10 зайшли до будинку. В будинку знаходились ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , яка лежала на ліжку. В подальшому, він, ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 спільно вживали спиртні напої. Вживши спільно приблизно пляшку горілки, ОСОБА_16 запропонував йому вийти покурити, на що він погодився, а тому вони вийшли в іншу кімнату де знаходились деякий час, а ОСОБА_10 та ОСОБА_15 залишились в кімнаті. За цей час, будь-яких криків про допомогу від ОСОБА_15 він не чув. Повернувшись в кімнату з ОСОБА_16 він помітив, що ОСОБА_10 знаходиться на ліжку біля ОСОБА_15 . Після чого, ОСОБА_15 самостійно одягнулась і вони разом попрямували до виходу з будинку. Зокрема, ОСОБА_10 вийшов з будинку першим, потім ОСОБА_15 , після чого він. Проте, коли саме ОСОБА_16 залишив приміщення будинку йому не відомо. В подальшому, вони планували поїхати до нього додому в гості. Підійшовши до трактора він помітив, що в передній частині трактора на кузові ОСОБА_10 помістив двері, проте де він їх дістав йому не відомо. Підійшовши до трактора він допоміг ОСОБА_15 вилізти на раму трактора на якій знаходились двері, після чого сам сів біля останньої. ОСОБА_10 в цей час знаходився за кермом трактора. Проте, як саме в ході руху трактора потерпіла ОСОБА_15 впала з дверей він не помітив. Після дорожньо-транспортної пригоди з місця події він не втікав.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_14 суду повідомив, що з матір`ю ОСОБА_15 він жив окремо, в іншому будинку, приблизно на відстані 500-700 метрів. 07.04.2018 року до нього прибіг вітчим ОСОБА_16 , та повідомив, що його побили, а ОСОБА_15 ґвалтують. Після чого, він одразу ж побіг до будинку де проживала його мати. Підійшовши до городу, який знаходиться біля будинку матері та сходить вниз до ставка, а саме, йдучи біля ставка він помітив, що йому на зустріч рухався трактор, за кермом якого знаходився ОСОБА_10 , а ОСОБА_11 знаходився на кузові трактора, що являло собою поміщене на раму трактора полотно дверей, та тримав його матір ОСОБА_15 , зокрема, одною рукою за груди, а іншою в області паху (статевих органів) останньої, яка щось говорила, проте, через роботу двигуна трактора, не чув, що саме. В той час, коли він кричав останнім «стій!», то ОСОБА_11 в цей час кричав до ОСОБА_10 «газуй». Після чого, трактор по дорозі «підпригнув» на ямі, у зв`язку з чим, його матір - ОСОБА_15 впала з кузова трактора та потрапила під заднє колесо трактора. В результаті чого, трактор переїхав ОСОБА_15 , після чого не зупинився та продовжив рухатися вперед. Проте, в подальшому ОСОБА_10 не впоравшись з керуванням трактора з`їхав з дороги у кювет, а саме об дамбу ставка, у зв`язку з чим, трактор зупинився. В цей час на місце події прибіг ОСОБА_16 та допоміг затримати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Потерпілий зазначив, що обвинувачений ОСОБА_10 просив в нього вибачення за те, що сталось, а саме за дорожньо-транспортну пригоду. Проте, чи надавали рідні обвинувачених матеріальну допомогу він не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_19 суду повідомила, що 07.04.2018 року вона перебувала в будинку ОСОБА_14 де спілкувалась з дружиною останнього ОСОБА_20 . Через деякий час, до них прибіг ОСОБА_16 та повідомив їм, що ґвалтують ОСОБА_15 . Після чого, ОСОБА_21 разом з ОСОБА_15 побігли до місця проживання ОСОБА_15 . Після чого, вона разом із ОСОБА_20 закрили будинок та направились до місця проживання ОСОБА_15 . По дорозі, а саме, на греблі ставка вони помітили перекинутий трактор, який з`їхав з дороги у кювет, неподалік якого знаходились ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . В цей час, ОСОБА_14 повідомив їм щоб вони йшли до його матері ОСОБА_15 . Підійшов до останньої, яка лежала на дорозі, вона помітила, що остання була одягнута в зелений светр, чорну спідницю. Однак, чи була ОСОБА_15 взута вона не пам`ятає. В той час, ОСОБА_15 , ще була жива та щось нерозбірливо говорила, проте, що саме вона не зрозуміла. В подальшому, до них прибіг ОСОБА_14 та взяв на руки матір ОСОБА_15 з дороги, після чого викликали швидку медичну допомогу.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду повідомив, що 07.04.2018 року він знаходився в ОСОБА_14 . В той час, до них прибіг ОСОБА_16 та повідомив, що б`ють чи ґвалтують ОСОБА_15 . Після чого, ОСОБА_14 побіг до місця проживання матері ОСОБА_15 , а він вслід за ним. Пробігши греблю ставка, він помітив, що на зустріч їм рухається трактор за кермом якого знаходився ОСОБА_10 , а на кузові трактора, що являло собою двері поміщенні на раму трактора, знаходиться ОСОБА_11 , який тримав руками ОСОБА_15 . На їх вимогу щодо зупинки трактора ОСОБА_10 не зупинився та проїхав трактором дальше в сторону греблі. В цей час, ОСОБА_15 щось тривожно кричала, проте, що саме почути йому не вдалось, оскільки голос останньої перебивала механічна робота трактора. Рухаючись трактором ОСОБА_10 наїхав на водостічну трубу, на якій трактор «підскочив» в результаті чого ОСОБА_15 вилетіла з кузова трактора та потрапила під заднє колесо трактора, який її переїхав. В подальшому, почали викликати швидку медичну допомогу, а ОСОБА_14 на руках забрав ОСОБА_15 з дороги. Після чого, він побіг до трактора, який в результаті наїзду на трубу, що йде від шлюзу ставка, з`їхав з дороги в бетонну стіну. Він помітив, що ОСОБА_11 сховався під шлюзом, а ОСОБА_10 біг по городі, таким чином намагаючись втекти.
Свідок додатково суду повідомив, що ОСОБА_15 була одягнута в зелену кофту та чорну юбку, проте, чи була остання взута він не пам`ятає.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду повідомила, що проживає в с. Вінниківці, Літинського району, Вінницької області та являлась потерпілій ОСОБА_15 рідною сестрою. Її сестра - ОСОБА_15 на той час проживала разом із ОСОБА_16 . По суті справи суду повідомила, що 07.04.2018 року, близько 07:30 год., вона заходила до ОСОБА_15 , яка повідомила, що до неї мають під`їхати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , проте для чого її не відомо. Після чого вона пішла додому, який знаходиться, приблизно на відстані 200 метрів від місця проживання ОСОБА_15 . Через деякий час, вона почула, що їде трактор та людський крик. Коли вона вийшла на вулицю, то побачила, що трактор зупинився біля ставка, а її сестра ОСОБА_15 лежить на дорозі, біля якої знаходився ОСОБА_14 та плакав. ОСОБА_15 в той час, була одягнута лише у футболку, плавки та один чобіт. В подальшому, вона пішла до обвинувачених, які знаходились біля ставка, проте останні нічого не говорили.
Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснив, що він проживав по АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_15 . Вранці, 07.04.2018 року він пішов в магазин де придбав алкогольні напої, які в подальшому, близько 10 години, під час сніданку, вживав разом із ОСОБА_15 . Того ж дня, в період часу, з 10:30 год. по 12:00 год., до ОСОБА_15 зателефонували обвинувачені, розмова з якими тривала близько 30 хв. Після чого, ОСОБА_15 повідомила йому, що останні пропонували їй вийти до лісосмуги, на що вона відмовилась. Однак, через деякий час обвинувачені, зателефонувавши повторно та запропонували йому вийти до лісосмуги, на що він також відмовився. При цьому свідок зазначив, що раніше ОСОБА_10 вже телефонував ОСОБА_15 та пропонував їй зустрітися, на що вона погоджувалась. Приблизно через годину, обвинувачені, почали стукати у двері та вікна будинку, які ніхто не відкривав. Після чого останні вибили вхідні двері та зайшли до їх помешкання. Пройшовши до кімнати де перебувала ОСОБА_15 , він разом із ОСОБА_10 присіли на диван, а ОСОБА_11 в цей час підійшов до потерпілої та намагався одягнути на неї кофту з метою поїздки до лісосмуги, на що остання відмовлялась. Після чого, ОСОБА_10 наніс йому 3-4 удари його ж рукою. Злякавшись він випив приблизно 100 грам горілки, після чого він та ОСОБА_11 вийшли з кімнати де перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_15 до іншої кімнати, де розмовляючи просиділи, приблизно 1-1,5 години. За цей час, з кімнати де залишились ОСОБА_10 та його дружина ОСОБА_15 , він чув голос ОСОБА_10 , а також як ОСОБА_15 кричала щоб останній її відпустив. За вказаний період часу жоден із обвинувачених свого місця перебування не покидав, при цьому ОСОБА_11 перебуваючи в кімнаті з ним стояв біля дверей, перекриваючи йому таким чином вихід. В момент коли ОСОБА_11 вийшов до кімнати де перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , не зачинивши за собою двері, він помітив, що потерпіла ОСОБА_15 лежала на спині в зеленій кофті з оголеними ногами. Після чого, він скориставшись тим, що ОСОБА_11 покинув кімнату, вибіг з будинку на вулицю та побіг до пасинка ОСОБА_14 за допомогою.
Свідок ОСОБА_16 додатково зазначив, що йому не відомо про те, чи раніше у його дружини були статеві відносини із обвинуваченими. Крім цього, раніше був випадок коли він разом із дружиною ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відпочивали в одній компанії, після чого ОСОБА_10 намагався зґвалтувати ОСОБА_15 , однак остання йому відмовила.
З досліджених в судовому засіданні письмових доказів, що надані сторонами кримінального провадження вбачається, а саме:
Згідно протоколу освідування особи від 08.04.2018 року у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді ран, саден та синців в ділянках голови, тулуба, сідниць, стегон та лівої гомілки, різних форм та розмірів.
Згідно протоколу освідування особи від 08.04.2018 року у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді ран, саден та синців в ділянках голови, тулуба, лівого ліктьового суглобу, гомілок, різних форм та розмірів.
Відповідно до протоколу огляду трупа ( ОСОБА_15 ) від 09.04.2018 року, який проведено в присутності 2 понятих, вбачається, що труп ОСОБА_15 знаходиться в приміщені моргу Літинської ЦРЛ, за адресою: Вінницька область, смт. Літин, вул. Пирогова, 17. Зафіксовано місце розташування трупа.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 07.04.2018 року та долучених до нього фото таблиць вбачається, що місцем огляду являється гребля ставку, який розташований між вул. Щорса та вул. Колгоспна в с. Вінниківці, Літинського району, Вінницької області. Гребля розташована перпендикулярно вул. Щорса та являє собою гідроспоруду по якій пролягає ґрунтова дорога. Огляд проводиться в напрямку вул. Колгоспна. Посередині греблі розташована залізобетонна споруда у вигляді мосту із шлюзами. Ширина ґрунтової дороги, яка пролягає по греблі 2,2 м, ширина мосту 5,05 м, довжина мосту 4 м. Із лівої сторони за мостом, передньою частиною в сторону вул. Щорса, знаходиться трактор «Т-16 МГ-У1», на задній частині кабіни якого наявна табличка із зазначенням номеру року випуску. Переднє ліве колесо розташоване навпроти закінчення мосту. Відстань від переднього лівого колеса до лівого краю дороги 3,1 м, від заднього лівого колеса до лівого краю дороги 2,4 м. У передній частині трактора відсутній кузов, натомість наявний гідравлічний підйомний механізм із двома пластино подібними лапами, ширина яких регулюється. На момент огляду на лівій лапі підйомника та рамі трактора, що між підйомником та кабіною наявні плями РБК. З даних плям вилучено змиви та марлевий бинт, які поміщено до паперового конверту. У кабіні трактора, ліворуч від водійського сидіння, на підлозі, наявна жіноча куртка із шкірозамінника, білого кольору, поверх якої шуба із хутра, чорного кольору. За водійським кріслом, з правої сторони, біля вікна, знаходиться скляна пляшка, ємністю 0,25 л, яка заповнена рідиною чорного кольору та на якій наявний напис «Бренді кола», яка закоркована металевої пробкою. Куртку із шкірозамінника, білого кольору, поміщено до спец пакету НПУ ГСУ №4446000. Далі по ходу руху від задніх коліс трактора по греблі проходять сліди коліс трактора на відстані 80 м від заднього лівого колеса трактора сліди котіння переходять в сліди пробуксовування довжиною 27,5 м, які знову переходять в сліди котіння, які повертають ліворуч та проходять по ґрунтовій дорозі, що по вул. Колгоспна. На відстані 49 метрів від закінчення слідів пробуксовування на проїзній частині ґрунтової дороги, по вул. Колгоспна, в ґрунті наявна дренажна труба, яка розташована перпендикулярно проїзній частині, поверх якої накладені фрагменти гілок дерев протяжністю 1 метр. Перед початком гілок на ґрунті розміщені слід коліс трактора. Після закінчення фрагментів гілок правий слід котіння продовжується вище по вул. Колгоспна. Лівий слід після закінчення гілок дерев продовжується та має довжину 0,5 метра та закінчується. Далі на протязі 1,25 метра слід (лівий) котіння відсутній та знову продовжується. Далі по ходу на відстані 0,65 метра від закінчення лівого сліду котіння позначається вдавлений статичний слід довжино 0,6 метра, шириною 0,7 метра, правий край якого закінчується на відстані 1,1 метра до центру правого сліду котіння. У вдавленому сліду відображається статичний слід тканини, також поруч вдавлений слід округлої форми та сліди залишенні кістками кулака, що розташовані між третіми фалангами пальців на кисті руки. Після закінчення даного сліду одразу продовжується новий слід котіння коліс трактора. Ліворуч від слідів котіння (ліве узбіччя) навпроти початку вдавленого сліду тканини, на відстані 1,0 м від його лівого краю наявний вдавлений статичний слід схожий на літеру «Г» у якому наявні залишки фарби синього кольору. Ліворуч від слідів котіння (ліве узбіччя) навпроти початку лівого сліду в місці закінчення гілок дерев, наявні дерев`яні двері, довжиною 1,8 м, шириною 0,5 м, які мають сліди бруду та котіння коліс трактора. Поряд із дверима знаходиться правий валянок із гумовою колошею чорного кольору та спортивні штани чорного кольору із сірими полосами по боках. Штани брудні. Штани поміщено до спец пакету НПУ ГСУ №4446019 та вилучено до Літинського ВП. Сліди котіння продовжуються у вверх по вул. Колгоспна. За малюнком протектора сліди котіння мають напрямок в бік вул. Щорса. Далі по ходу на відстані 95 метрів від вдавленого статичного сліду тканини наявний ближній кут житлового будинку по АДРЕСА_2 . В ході огляду місяця події було вилучено до Літинського ВП марлевий бинт, який поміщено до паперового конверту, а також трактор «Т-16 М».
Згідно протоколу огляду місця від 07.04.2018 року та долучених до нього фото таблиць вбачається, що слідчим в присутності двох понятих було оглянуто домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , та прилеглу до нього територію, зафіксовано обстановку на місці події, з місця події було виявлено та вилучено речові докази, які поміщено до спец пакетів експертної служби.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №475 ж від 11.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Смерть якої настала у стаціонарі Літинської ЦРЛ. Причина смерті сполучна травма тіла.
Згідно висновку експерта №313 від 11.05.2018 року вбачається, що на момент експертного огляду гальмівна система та рульове керування трактора «Т-16 М», державний номер НОМЕР_1 , знаходяться в працездатному стані та призвести до втрати керування не могли. Оскільки під час експертного огляду у вузлах та агрегатах робочої гальмівної системи та рульовому керуванні трактора «Т-16 М», державний номер НОМЕР_1 , несправностей, які б могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного трактора до початку розвитку події ДТП не виявлено, тому вирішення питання: «Якщо так, то чи являються технічні несправності трактора «Т-16 М» державний номерний знак НОМЕР_1 , причиною дорожньо-транспортної пригоди?», експертом не досліджувалось, оскільки втрачається технічний зміст.
Згідно висновку експерта №341 від 14.05.2018 року вбачається, що у дорожній ситуації, що склалася, дії водія трактора «Т-16 М», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. п. 21.1,21.11 (а) Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації, що склалася, з технічної точки зору, технічна можливість попередження даної дорожньо-транспортної пригоди, у водія трактора «Т-16 М» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 , полягала у виконанні останнім вимог п. п. 21.1, 21.11 (а) Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації, що склалася, з технічної точки зору, в діях водія трактора «Т-16 М», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 вбачається невідповідність вимогам п.п. 21.1, 21.11 (а) Правил дорожнього руху України, яка знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до висновку експерта №111 від 24.04.2018 року вбачається, що при дослідженні мазка-відбитка (об`єкт №1), тампону-змиву (об`єкт №2) та контрольного змиву (об`єкт №3) із статевого члена ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , клітин піхвового епітелію не виявлено. При дослідженні контрольного змиву із статевого члена (об`єкт №3) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідів крові не виявлено.
Згідно висновку експерта №438 від 21.05.2018 року у ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження синці на обличчі, на шиї, в проекції тіла лівої лопатки, в проекції лівого плечового суглобу, на тулубі, на лівому передпліччі, на лівій сідниці, на лівому стегні, на лівій гомілці, садно на обличчі. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_10 належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого предмета (предметів) індивідуальні чи групові особливості якого (яких) не відобразились в морфологічних властивостях ушкоджень, давність утворення в межах однієї доби до обстеження.
Згідно висновку експерта №439 від 21.05.2018 року у ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження - забиті рани на обличчі, в проекції лівого ліктьового суглобу, садна на обличчі, на лівій кисті, синці в проекції правого гомілково-ступневого суглобу. Вказані ушкодження у ОСОБА_11 належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) індивідуальні чи групові особливості якого (яких) не відобразились в морфологічних властивостях ушкоджень, давністю утворення в межах однієї доби до обстеження.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №154 від 14.05.2018 року вбачається, що в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, ОСОБА_11 на хронічне душевне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. ОСОБА_11 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_11 на хронічне душевне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, у нього виявлена легка розумова відсталість ступеня легкої дебільності. В теперішній час ОСОБА_11 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_11 не потребує.
Згідно висновку експерта №328 від 11.05.2018 року вбачається, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_15 виявлена прижиттєва сполучна травма тіла: закрита травма грудей та живота - розрив лівого купола діафрагми, лівобічний гематоракс, кровивиливи в м`які тканини грудної клітки, розриви селезінки, множинні розриви печінки, розрив жовчного міхура, садно в здухвинній ділянці справа; синці та садна голови, синці обох передпліч по задній поверхні, синці ніг.
Ушкодження у ОСОБА_15 спричинені від дії твердих тупих предметів, можливо 07.04.2018 року. Смерть ОСОБА_15 настала від сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком. Сполучна травма тіла у ОСОБА_15 мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння і стоїть в причинному зв`язку зі смертю.
В медичній карті 1336 стаціонарного хворого Літинської ЦРЛ в розділі діагноз вказано: «алкогольне сп`яніння». В зв`язку з тривалим перебуванням ОСОБА_15 на стаціонарному лікуванні, кров для судово-токсикологічної експертизи на предмет виявлення алкоголю не вилучалась.
Крім сполучної травми тіла у ОСОБА_15 виявлені садно та крововилив, присінку піхви, які спричинені від дії твердого тупого предмету, можливо напруженого статевого члена.
При судово-медичному дослідженні мазків і тампону з вмістом піхви від трупа ОСОБА_15 сперматозоїди не знайдені, даний факт не виключає скоєння з нею статевого акту.
Згідно висновку експерта №179 від 24.05.2018 року вбачається, що кров ОСОБА_11 відноситься до групи АВ за ізосерелогічною системою АВО. Кров ОСОБА_10 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО. В плямах на рушнику (об`єкти №1,2), покривалі (об`єкт №3), штанах (об`єкти №4,5), покривалі (об`єкт №7), вилучених при ОМП, встановлено наявність крові людини, при серологічному дослідженні встановлені антигени А та В.
Таким чином, якщо кров у вказаних об`єктах походить від однієї особи, то нею могла бути людина з групою крові АВ, що не виключає походження її як від потерпілої ОСОБА_15 , так і від будь-якої іншої особи з такою групою крові, і, в тому числі, ОСОБА_10 . Якщо ж кров у вказаних об`єктах походить від двох або декількох осіб, тобто є змішаною, то ними могли бути люди з групами крові А з ізогемаглютинином анти-В, В з ізогемаглютинином анти-А та АВ, що також не виключає походження її від потерпілої ОСОБА_15 та ОСОБА_10 . В плямі на тампоні зі змивом з трактора (об`єкт №6), встановлено наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої встановлено лише антиген Н.
Таким чином, не виключається можливість приналежності крові у вказаному об`єкті до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В та її походження від будь-якої людини з такою групою крові, і, в тому числі, від ОСОБА_11 .
На трусах, вилучених при ОМП, плям, схожих на кров, не встановлено, а в плямах на куртці, кофті, футболці, спідниці, вилучених при ОМП, наявності крові не встановлено. В плямах на рушнику (об`єкти №8,9), трусах (об`єкт №10), футболці (об`єкт №11), знайдені сперматозоїди. На покривалі чорно-блакитного кольору, штанах, кофті, спідниці, сперматозоїди не знайдені. На покривалі біло-рожевого кольору, плям схожих на сперму, не встановлено.
Відповідно до висновку експерта №112 від 24.04.2018 року вбачається, що при дослідженні мазка-відбитка (об`єкт №1), тампону-змиву (об`єкт №2) та мазка (об`єкт №3) з статевих органів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Клітин піхвового епітелію не виявлено. При дослідженні тампону-змиву (об`єкт №2) з статевих органів ОСОБА_10 слідів крові не виявлено.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 26.05.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_14 та долучених до нього ілюстративних таблиць вбачається, що в ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_14 повідомив та показав, що проживає разом із сім`єю по АДРЕСА_2 . По АДРЕСА_2 , проживала його матір ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із співмешканцем ОСОБА_16 .
07.04.2018 року, близько 14:00, коли він перебував у власному житловому будинку, через вікно помітив, що по вулиці в напрямку його будинку біжить ОСОБА_16 . Надалі він вийшов з будинку та підійшов до вхідної хвіртки, де зустрів ОСОБА_16 , який був у збентеженому та наляканому стані. На його запитання, що трапилось, останній відповів, що зараз в його житловому будинку двоє чоловіків із с. Дубова, Жмеринського району, один із яких ОСОБА_23 , ґвалтують його матір ОСОБА_15 . Крім того, останній повідомив, що дані чоловіки його побили. Після цього, він швидко побіг в напрямку домогосподарства своєї матері. Під час руху, неподалік греблі, його наздогнав двоюрідний брат ОСОБА_24 і вони почали бігти разом. Тоді він побачив, що по вулиці Колгоспна в напрямку греблі ставка рухається трактор «Т-16», червоного кольору, за кермом якого перебував ОСОБА_10 , житель с. Дубова, Жмеринського району, з яким він особисто знайомий. У передній частині трактора на підйомнику сидів ОСОБА_11 , який однією рукою за тулуб, а іншою в районі статевого органу утримував його матір ОСОБА_15 , яка також знаходилась на підйомнику. Вона була одягнена у зелений светр та чорну спідницю, яка була задерта до грудей, причому спідньої білизни на ній не було, ноги були оголені. В цей час матір кликала на допомогу та щось вигукувала, але через роботу двигуна трактора він не чув, що саме. Він жестами рук показував водієві, щоб водій зупинив трактор, але останній не реагував. Тоді він відбіг з проїзної частини на узбіччя, оскільки водій не мав наміру зупинятись. Надалі повз них проїхав трактор та продовжував рухатись в напрямку греблі. Коли трактор проїздив через дренажну трубу, то його матір ОСОБА_15 впала на проїзну частину дороги і потрапила під заднє праве колесо трактора, який переїхав її. Наїзд колесом було здійснено в районі грудної клітки матері. У подальшому ми продовжували бігти за трактором, який з вулиці Колгоспна виїхав на дорогу, яка проходить по греблі в напрямку вул. Щорса. Під час руху ОСОБА_10 не впорався із керуванням, з`їхав у кювет, де передньою віссю допустив зіткнення із бетонним фундаментом мосту. В наслідок зіткнення ОСОБА_11 , який знаходився на передній частині трактора, упав у річку та сховався у трубу гідроспоруди, а ОСОБА_10 побачивши їх виліз з кабіни та почав бігти в напрямку вул. Щорса. Тоді він наздогнав ОСОБА_10 , якого підвів до трактора. В цей час біля трактора знаходився ще ОСОБА_16 . Тоді він спустився вниз до річки, де у трубі знаходився ОСОБА_11 , якого він витягнув на гору. Після цього, він пішов до місця, де здійснено наїзд на матір, а ОСОБА_16 та ОСОБА_25 залишились із затриманими. Підійшовши до дренажної труби, він побачив свою матір, яка лежала на проїзній частині дороги та поряд з якою була ОСОБА_22 . Матір була у свідомості, хоча важко дихала та стогнала, на її обличчі та тілі були садна та крововиливи. Поряд із нею знаходились дерев`яні двері, штани та валянок. Потім прийшла його дружина та хтось із присутніх викликав ШМД та працівників поліції. Він разом із ОСОБА_16 віднесли матір на початок вул. Колгоспна, щоб кареті ШМД було ближче їхати.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 26.05.2018 року за участю свідка ОСОБА_16 та долучених до нього ілюстративних таблиць вбачається, що в ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_16 повідомив та показав, що він разом із співмешканкою ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав по АДРЕСА_2 .
07.04.2018 року, вранці, він придбав 0,5 літра горілки та продукти харчування. Повернувшись додому він разом із дружиною розпили вказану горілку, після чого лягли відпочивати. Через деякий час на телефон дружини зателефонував ОСОБА_26 , який являється рідним братом покійного чоловіка його співмешканки, який повідомив, що він разом із ОСОБА_11 та ще з кимось відпочивають у лісі біля кордону Літинського та Жмеринського районів. Останні запросили їх, а саме, щоб вони приходили до них. Дружина відмовилась та повідомила, щоб вони приходили до них. Після цього він та дружина лягли спати. Надалі приблизно через 30 хв. вони почули, як до їх будинку під`їхав трактор. В цей час хтось почав сильно стукати у вікна та двері, але вони не відчиняли. Вхідні двері до будинку були зачинені з середини на засув. Згодом вони почули потужний удар від якого вхідні двері відчинились. Потім у кімнату до них зайшло двоє чоловіків, а саме ОСОБА_11 та чоловік на ім`я ОСОБА_27 , як потім він дізнався це був ОСОБА_10 , які проживають в с. Дубова, Жмеринського району. Надалі ОСОБА_10 почав дорікати йому, чому не прийшли до кордону, тому він змушений був їхати до них трактором. В цей час він сидів на ліжку, а ОСОБА_10 почав його бити. Він наніс йому ( ОСОБА_16 ) удар кулаком руки та ногою у вухо, при цьому ОСОБА_10 виражався в його адресу нецензурною лайкою. ОСОБА_15 в цей час сиділа біля мене та просила, щоб мене не чіпали. ОСОБА_11 в цей час почав одягати на мою дружину силоміць светр зеленого кольору та сказав, що вона їде з ними в с. Дубова. Потім вони дістали полімерну пляшку ємністю 1 літр, яка була заповнена самогоном, та почали пити його з горловини. Він почав нервуватись, тому вони налили йому в кружку трохи горілки щоб він заспокоївся. Коли випив горілку, в цей час, ОСОБА_11 сказав йому вийти в іншу кімнату, щоб поговорити. ОСОБА_15 та ОСОБА_10 залишились у спальній кімнаті. Коли вийшли в іншу кімнату, ОСОБА_11 дав йому цигарку і вони почали розмовляти. У нього склалось таке враження, що ОСОБА_11 його просто відволікав, так як розповідав різні нісенітниці. В цей час він почув, що в іншій кімнаті кричить його дружина: «Не чіпай мене, не ґвалтуй». Потім він почув стогін своєї дружини, тому зрозумів, що ОСОБА_10 її ґвалтує. ОСОБА_10 також стогнав. Через деякий час ОСОБА_28 залишив його та зайшов до них, в цей час він почув, як ОСОБА_10 наказав його дружині, щоб вона повернулась до нього задом і вони будуть її ґвалтувати у двох. Він зрозумів, що потрібно кликати когось на допомогу. Коли він виходив, то побачив, що ОСОБА_10 ґвалтує його дружину на ліжку, при чому вона лежала на спині, а останній лежав поверх неї. Поряд із ліжком на підлозі лежала білизна дружина. Він вибіг з будинку та побіг до сина його дружини - ОСОБА_14 . Тоді він забіг до помешкання останнього та повідомив, що його матір ОСОБА_15 ґвалтують. ОСОБА_14 разом із братом ОСОБА_29 вибігли з домогосподарства та побігли до його будинку, а він залишився із дружиною ОСОБА_14 . Коли він виходив із власного помешкання, то бачив біля домогосподарства трактор червоного кольору, з переду якого були прикріплені металеві лапи. Коли він повернувся назад, то побачив, що на проїзній частині дороги по вул. Колгоспна лежала його дружина, поряд із якою були дерев`яні двері від літньої кухні. На греблі у кюветі знаходився вищевказаний трактор. Дружина лежала біля дренажної труби, яка проходила повздовж дороги. Також біля неї лежали штани та один валянок. ОСОБА_14 розповів йому, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 силою утримували ОСОБА_15 , яку посадили на двері, і коли вони їхали, то переїздили через трубу, в наслідок чого вона впала, а трактор переїхав її в районі грудної клітки заднім колесом. Він дізнався, що за кермом трактора знаходився ОСОБА_10 . Тоді викликали ШМД та поліцію. Крім того ОСОБА_14 розповів, що затримав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Відповідно до висновку експерта №129 від 29.05.2018 року вбачається, що згідно «Висновку експерта» №179 від 24.05.2018 року відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: Кров потерпілої ОСОБА_15 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи ABO. Кров підозрюваного ОСОБА_11 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_10 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. При дослідженні чоловічих трусів (об`єкт №1а), футболки білого кольору (об`єкт №2а), светру вишнево-синього кольору (по ухвалі чорного та вишневого кольорів (об`єкт №4а) та джинсів синього кольору (об`єкт №5а), вилучених у ОСОБА_10 , встановлена наявність крові людини. Статева належність виявлених слідів крові не встановлена в зв`язку з відсутністю клітинних елементів крові (в мікропрепаратах) зі збереженими та придатними для цитологічного дослідження ядрами та відсутністю в одиничних збережених, придатних для цитологічного дослідження ядрах статево-специфічних ознак (в мікропрепаратах об`єктів №№1а,2а). При визначенні групової належності виявлених слідів крові були виявлені антигени А та В, можуть визначати А(ІІ), В(ІІІ) та AB(IV) групи крові ізосерологічної системи АВО.
Таким чином, виявлені сліди крові можуть походити від будь-якої особи з групою крові IV), і в цьому випадку можуть походити як від ОСОБА_10 (за рахунок антигенів А та В), і від потерпілої ОСОБА_15 (за рахунок антигенів А та В), або у варіанті змішування їх крові. Також не виключено походження виявлених слідів крові від будь-яких інших осіб при змішувані їх груп крові у варіантах: А(ІІ) з В(ІІІ), А(ІІ) з AB(IV), В(ІІІ) з AB(IV) та А(ІІ) з В(ІІІ) та IV). При дослідженні футболки білого кольору (об`єкт №3а), вилученої у ОСОБА_10 , наявність крові не встановлена. При дослідженні ременя чорного кольору плям, схожих з кров`яними, не виявлено.
Відповідно до висновку експерта №130 від 29.05.2018 року вбачається, що згідно «Висновку експерта» №179 від 24.05.2018 року відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: кров потерпілої ОСОБА_15 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_11 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_10 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. При дослідженні футболки фіолетового кольору (згідно ухвали сірого кольору) (об`єкт №1а), вилученого у ОСОБА_11 , встановлена наявність крові людини. Статева належність виявлених слідів крові не встановлена в зв`язку з відсутністю клітинних елементів крові (в мікропрепаратах) зі збереженими та придатними для цитологічного дослідження ядрами. При визначенні групової належності виявлених слідів крові були виявлені антигени А та В, що можуть визначати А(ІІ), В(ІІІ) та AB(IV) групи крові ізосерологічної системи АВО.
Таким чином, виявлені сліди крові можуть походити від будь-якої особи з групою крові (IV), і в цьому випадку можуть походити як від потерпілої ОСОБА_15 (за рахунок антигенів А та В), так і від ОСОБА_10 (за рахунок антигенів А та В), або у варіанті змішування їх, або від будь-яких інших осіб при змішуванні їх груп крові у варіантах: А(ІІ) з В(ІІІ), А(ІІ) з IV), В(ІІІ) з АВ(ІV) та А(ІІ) з В(ІІІ) з AB(IV) та AB(IV) з AB(1V).
При дослідженні чоловічих трусів, чорного кольору, вилучених у ОСОБА_11 , плям схожих з кров`яними, не виявлено.
Відповідно до висновку експерта №122 від 25.05.2018 року вбачається, що згідно «Висновку експерта» №179 від 24.05.2018 року відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: кров потерпілої ОСОБА_15 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_11 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А. анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_10 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. При дослідженні чоловічих трусів (об`єкт №1), вилучених у ОСОБА_11 , виявлено епітеліальні клітини, висловитись про піхвове походження яких не представляється можливим у зв`язку з відсутністю відповідних цитохімічних та цитоморфологічних ознак в виявлених епітеліальних клітинах. При дослідженні футболки (об`єкти №№2,3), вилученої у ОСОБА_11 , епітеліальних клітин з ядрами не виявлено.
Відповідно до висновку експерта №121 від 25.05.2018 року вбачається, що згідно «Висновку експерта» №179 від 25.05.2018 року відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: Кров потерпілої ОСОБА_15 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_11 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров Рафи відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. При дослідженні чоловічих трусів (об`єкти №№1,2) та джинсів синього кольору (об`єкти №№5,6), вилучених у ОСОБА_10 , виявлено епітеліальні клітини, висловитись про піхвове походження яких не представляється можливим в зв`язку з відсутністю в них відповідних цитохімічних та цитоморфологічних ознак (останні в мікропрепаратах об`єкту №2) в виявлених епітеліальних клітинах. При дослідженні футболки білого кольору (об`єкт №3) та светра вишнево-синього кольору (об`єкт №4), вилучених у ОСОБА_10 , епітеліальних клітин з ядрами не виявлено. При дослідженні ременя чорного кольору плям, схожих з піхвовими виділеннями, не виявлено.
Відповідно до висновку експерта №117 від 25.05.2018 року вбачається, що згідно «Висновку експерта» №179 від 24.05.2018 року відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: Кров потерпілої ОСОБА_15 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи
АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_11 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами ан-ти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров Рафи відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. При дослідженні піднігтьового вмісту правої руки (об`єкт №1) ОСОБА_10 встановлена слабка реакція наявності крові людини. Статева належність виявлених слідів крові не встановлена. На предмет визначення чоловічої генетичної статі дослідження не проводилось в зв`язку з виходом зі строю люмінесцентного мікроскопу. Приналежність до жіночої генетичної статі не встановлена в зв`язку з відсутністю клітинних елементів крові, в мікропрепаратах, зі збереженими та придатними для цитологічного дослідження ядрами. При визначенні групової належності виявлених слідів крові були виявлені антигени А та В, що можуть визначати А(ІІ), В(ІІІ) та AB(IV) групи крові ізосерологічної системи АВО.
Таким чином, виявлені сліди крові (об`єкт №1) можуть походити від будь-якої особи з групою крові AB(IV), і в цьому випадку можуть походити як від ОСОБА_10 (за рахунок антигенів А та В), так і від потерпілої ОСОБА_15 (за рахунок антигенів А та В), або у варіанті змішування їх крові. Також не виключено походження виявлених слідів крові від будь-яких інших осіб при змішуванні їх груп крові у варіантах: А(ІІ) з В(ІІІ), А(ІІ) з AB(IV), В(ІІІ) з AB(IV) та А(ІІ) з В(ІІІ) та AB(IV).
При дослідженні піднігтьового вмісту лівої руки (об`єкт №2) ОСОБА_10 наявність крові не встановлена. При дослідженні піднігтьового вмісту правої (об`єкт №1) та лівої (об`єкт №2) рук ОСОБА_10 виявлено епітеліальні клітини людини, статева належність яких не встановлена. На предмет визначення чоловічої генетичної статі дослідження не проводилось в зв`язку з виходом зі строю люмінесцентного мікроскопу.
Приналежність виявлених епітеліальних клітин до жіночої генетичної статі не встановлена в зв`язку з відсутністю епітеліальних клітин, в мікропрепаратах, зі збереженими та придатними для цитологічного дослідження ядрами. Групова належність виявлених епітеліальних клітин не встановлювалась в зв`язку з недостатньою їх кількістю, в мікропрепаратах, для даного виду серологічної реакції.
Зрізи нігтів та витяжки з піднігтьового вмісту з правої (об`єкт №1) і лівої (об`єкт №2) рук ОСОБА_10 на ниточки марлі залишені для подальшого ДНК-дослідження та передані слідчому.
Відповідно до висновку експерта №118 від 25.05.2018 року вбачається, що згідно «Висновку експерта» №179 від 25.05.2018 року відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: Кров потерпілої ОСОБА_15 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_11 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами ан-ти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров Рафи відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО.
При дослідженні піднігтьового вмісту правої руки (об`єкт №1) підозрюваного ОСОБА_11 встановлена слабка реакція наявності крові людини. Статева належність виявлених слідів крові не встановлена. На предмет визначення чоловічої генетичної статі дослідження не проводилось в. зв`язку з виходом зі строю люмінесцентного мікроскопу. Приналежність виявлених слідів крові до жіночої генетичної статі не встановлена в зв`язку з відсутністю в мікропрепаратах, клітинних елементів крові зі збереженими та придатними для цитологічного дослідження ядрами.
При визначенні групової належності виявлених слідів крові виявлено антиген Н, що визначає 0(1) групу крові ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження виявлених слідів крові від будь-якої особи (осіб) з групою крові 0(1), в тому числі і від підозрюваного ОСОБА_11 . При дослідженні піднігтьового вмісту лівої руки (об`єкт №2) підозрюваного ОСОБА_11 наявність крові не встановлена.
Також при дослідженні піднігтьового вмісту правої (об`єкт №1) та лівої (об`єкт №2) рук підозрюваного ОСОБА_11 виявлено епітеліальні клітини людини, статева належність яких не встановлена.
На предмет визначення чоловічої генетичної статі дослідження не проводилось в зв`язку з виходом зі строю люмінесцентного мікроскопу.
Приналежність виявлених епітеліальних клітин до жіночої генетичної статі не встановлена в зв`язку з відсутністю в мікропрепаратах епітеліальних клітин зі збереженими та придатними для цитологічного дослідження ядрами. Групова належність виявлених епітеліальних клітин не встановлювалась в зв`язку з недостатньою їх кількістю в мікропрепаратах, для даного виду серологічної реакції.
Зрізи нігтів та витяжки з піднігтьового вмісту з правої (об`єкт №1) і лівої (об`єкт №2) рук підозрюваного ОСОБА_11 на ниточки марлі залишені для подальшого ДНК-дослідження та передані слідчому.
Відповідно до висновку експерта №119 від 25.05.2018 року вбачається, що згідно «Висновку експерта» №179 від 24.05.2018 року відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: Кров потерпілої ОСОБА_15 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_11 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами ан-ти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров Рафи відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО.
При дослідженні піднігтьового вмісту правої (об`єкт №1) та лівої (об`єкт №2) рук потерпілої ОСОБА_15 встановлена наявність крові людини. Статева належність виявлених слідів крові не встановлена. На предмет визначення чоловічої генетичної статі дослідження не проводилось в зв`язку з виходом зі строю люмінесцентного мікроскопу. Приналежність виявлених клітинних елементів крові до жіночої генетичної статі не встановлена в зв`язку з відсутністю, в мікропрепаратах, клітинних елементів крові зі збереженими та придатними для цитологічного дослідження ядрами та відсутністю в одиничних збережених, придатних для цитологічного дослідження ядрах відповідних статево-специфічних ознак. При визначенні групової належності виявлених слідів крові були виявлені антигени А та В, що можуть визначати А(ІІ), В(ІІІ) та AB(IV) групи крові ізосерологічної системи АВО.
Таким чином, виявлені сліди крові (об`єкти №№1,2) можуть походити від будь-якої особи з групою крові AB(IV), і в цьому випадку можуть походити як від потерпілої ОСОБА_15 (за рахунок антигенів А та В), так і від ОСОБА_10 (за рахунок антигенів А та В), або у варіанті змішування їх крові.
Також не виключено походження виявлених слідів крові від будь-яких інших осіб при змішуванні їх груп крові у варіантах: А(ІІ) з В(ІІІ), А(ІІ) з AB(IV), В(ІІІ) з AB(IV) та А(ІІ) з В(ІІІ) та AB(IV). Також при дослідженні піднігтьового вмісту правої (об`єкт №1) та лівої (об`єкт №2) рук потерпілої ОСОБА_15 виявлено епітеліальні клітини людини, статева належність яких не встановлена. На предмет визначення чоловічої генетичної статі дослідження не проводилось в зв`язку з виходом зі строю люмінесцентного мікроскопу. Приналежність виявлених епітеліальних клітин до жіночої генетичної статі не встановлена в зв`язку з відсутністю в мікропрепаратах епітеліальних клітин зі збереженими та придатними для цитологічного дослідження ядрами. Групова належність виявлених епітеліальних клітин не встановлювалась в зв`язку з недостатньою їх кількістю в мікропрепаратах, для даного виду серологічної реакції.
Зрізи нігтів та витяжки з піднігтьового вмісту з правої (об`єкт №1) і лівої (об`єкт №2) рук потерпілої ОСОБА_15 на ниточки марлі залишені для подальшого ДНК-дослідження та передані слідчому.
Згідно висновку Літинської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 07.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_10 , станом на 07.04.2018 року о 22:57 год., перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно висновку Літинської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 07.04.2018 року вбачається, що станом на 07.04.2018 року о 22:59 год. в ОСОБА_11 ознак сп`яніння не виявлено.
Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, заслухавши показання обвинувачених, потерпілого та свідків, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України були надані наступні докази, а саме: висновок експерта №111 від 24.04.2018 року; висновок експерта №328 від 11.05.2018 року; висновок експерта №179 від 24.05.2018 року; висновок експерта №112 від 24.04.2018 року; протокол проведення слідчого експерименту від 26.05.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_14 ; протокол проведення слідчого експерименту від 26.05.2018 року за участю свідка ОСОБА_16 ; висновок експерта №129 від 29.05.2018 року; висновок експерта №130 від 29.05.2018 року; висновок експерта №122 від 29.05.2018 року; висновок експерта №121 від 25.05.2018 року; висновок експерта №117 від 25.05.2018 року; висновок експерта №118 від 25.05.2018 року та висновок експерта №119 від 25.05.2018 року;
При дослідженні вищевказаних висновків експертів, будь-яких доказів, які б доводили винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у зґвалтуванні ОСОБА_15 , тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, вчинено групою осіб, в ході проведення судового розгляду «поза розумним сумнівом» не встановлено та стороною обвинувачення додаткових доказів на підтвердження пред`явленого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачення в цій частині, суду не надано.
Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Таким чином пред`явлене ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачення у вчиненні злочину, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України підлягає доведенню "поза розумним сумнівом".
За результатами аналізу доказів в їх сукупності встановлено, що єдиним доказом доведеності вини ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 в інкримінованому діянні за ч. 3 ст. 152 КК України являється протокол слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_16 від 26.05.2018 року, в частині відомостей щодо зґвалтування ОСОБА_10 потерпілої ОСОБА_15 проти волі останньої, вказані відомості в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження, оскільки свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні зазначив, що: «… в іншій кімнаті він чув голос ОСОБА_10 , а також як ОСОБА_15 кричала щоб останній її відпустив. В момент коли ОСОБА_11 вийшов до кімнати де перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , не зачинивши за собою двері, ОСОБА_16 помітив, що ОСОБА_15 лежала на спині в зеленій кофті з оголеними ногами. Після чого, ОСОБА_16 скориставшись тим, що ОСОБА_11 покинув кімнату, вибіг з будинку на вулицю та побіг до ОСОБА_14 за допомогою». Інших, будь-яких відомостей щодо зґвалтування обвинуваченим ОСОБА_10 потерпілої ОСОБА_15 , а також щодо можливого здійснення ОСОБА_11 насильницьких дій по відношенні до потерпілої ОСОБА_15 , свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні не повідомив.
Таким чином, з наведених показів ОСОБА_16 слідує, що безпосереднім очевидцем того, що ОСОБА_10 ґвалтував ОСОБА_15 , свідок ОСОБА_16 не був.
Враховуючи наведені обставини, суд критично ставиться до відомостей зазначених в протоколі слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_14 від 26.05.2018 року в частині повідомлення про зґвалтування ОСОБА_10 та ОСОБА_11 потерпілої ОСОБА_15 , оскільки дані відомості ОСОБА_14 стали відомі зі слів ОСОБА_16 , які в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 не підтвердив, натомість надав суду суперечливі покази.
Зазначена позиція суду узгоджується з положеннями ч. 6 ст. 97 КПК України, згідно якої показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами, відмінними від положень частини другої цієї статті.
Інших належних та допустимих доказів на підтвердження доведеності вини у вчинені обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України стороною обвинувачення суду не надано.
Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 17 КПК України, положення яких кореспондуються з ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях й ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи в учиненні кримінального правопорушення. Підставою для обвинувального вироку суду є така сукупність достовірних доказів, що отримані з додержанням законодавства, розглянуті в судовому засіданні та є достатніми для безспірного висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, наявні ознаки складу кримінального правопорушення, вчинив це діяння обвинувачений і його вина у вчиненні цього кримінального правопорушення доведена судом. Забезпечення доведеності вини є одним з основних конституційних принципів основ судочинства (п. 3 ч. 3 ст. 129 Конституції України, п. 10 ч. 1 ст. 7, ст. 17 КПК України).
Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Про це також йдеться у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146), де Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
При оцінці доказів, суд керується критерієм доведення вини особи «поза розумним сумнівом». Таке доведення, як зазначено у п. 65 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Коробов проти України» має випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд може ухвалити обвинувальний вирок лише тоді, коли надані докази спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.
Відповідно до п. 86 рішення Європейського Суду з прав людини від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України», судом має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність.
Згідно п. 49 рішення Європейського Суду з прав людини від 18.12.2018 року у справі «Луценко проти України», у разі виникнення сумнівів стосовно достовірності певного джерела доказів відповідно зростає необхідність підтвердження його доказами з інших джерел.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення вироку, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачення за ч. 3 ст. 152 КК України не доведено в судовому засіданні, що є підставою в даній частині пред`явленого обвинувачення для виправдання за недоведеністю його вчинення.
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що 07.04.2018 року, приблизно о 13:55 год., ОСОБА_10 та ОСОБА_11 злякавшись того, що ОСОБА_16 вибіг з будинку для виклику допомоги, маючи прямий злочинний умисел спрямований на незаконне позбавлення волі людини, діючи за попередньою змовою, протиправно, відкрито, без дозволу ОСОБА_15 , нехтуючи вимогами статей 3, 19, 29, 33 Конституції України, згідно яких людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю: ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування та статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, усвідомлюючи та користуючись тим, що потерпіла фізично не могла чинити рівний опір двом чоловікам, застосовуючи фізичну силу, вивели ОСОБА_15 на вулицю та посадили на передню частину трактора «Т-16 М», державний номерний знак НОМЕР_1 , де її силоміць протиправно утримував ОСОБА_11 , чим остаточно позбавив її можливості вільно пересуватися і вибирати місце свого перебування.
В подальшому, того ж дня, близько 14:00 год., ОСОБА_10 не маючи відповідно посвідчення тракториста-машиніста відповідної категорії, керуючи трактором «Т-16 М», державний номерний знак НОМЕР_1 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_17 ), рухаючись по ґрунтовій дорозі по вул. Колгоспна в напрямку вул. Щорса в с. Вінниківці, Літинського району, Вінницької області, умисно порушуючи Правила дорожнього руху України, не передбачаючи наслідки, перевозив пасажирів ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поза кабіною трактора, на необладнаному місцями для сидіння, що передбачені технічною характеристикою так, що вони обмежували водієві оглядовість, та згідно висновку експерта №341 від 14.05.2018 року допустив порушення Правил дорожнього руху України, а саме:
- п. 21.1 - «Дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі, обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення».
- п. 21.11 - Забороняється перевозити: а) пасажирів поза кабіною автомобіля (крім передбачених цими Правилами випадків перевезення пасажирів у кузові вантажного автомобіля з бортовою платформою або в кузові-фургоні, призначених для перевезення пасажирів), у кузові автомобіля-самоскида, трактора, інших самохідних машин, на вантажному причепі, напівпричепі, в причепі-дачі, в кузові вантажного мотоцикла».
Внаслідок допущеного порушення Правил дорожнього руху України, ОСОБА_10 не впорався з керуванням, наїхав передніми колесами на дренажну трубу, яка проходила через проїжджу частину дороги, в наслідок чого пасажир ОСОБА_15 впала на ґрунтову поверхню дороги та потрапила під заднє праве колесо трактора.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_15 , згідно висновку експерта №328 від 11.05.2018 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закрита травма грудей та живота - розрив лівого купола діафрагми, лівобічний гемоторакс, крововиливи в м`які тканини грудної клітки, розриви селезінки, множинні розриви печінки, розрив жовчного міхура, садно в здухвинній ділянці справа. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_15 померла в Літинській ЦРЛ. Смерть ОСОБА_15 настала від сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком. Сполучна травма тіла мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного в момент заподіяння і стоїть у причинному зв`язку зі смертю.
Встановлені в судовому засіданні обставини справи та сукупність зазначених письмових доказів дає підстави стверджувати, що винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України підтверджується наступними доказами, а саме:
- показами потерпілого ОСОБА_14 , який в судовому засіданні повідомив, що 07.04.2018 року прямуючи до будинку проживання матері ОСОБА_15 , ОСОБА_14 помітив, що на зустріч йому рухається трактор, за кермом якого знаходиться ОСОБА_10 , а ОСОБА_11 на кузові трактора, що являло собою поміщене на раму трактора полотно дверей, тримає ОСОБА_15 , а саме, одною рукою за груди, а іншою в області паху (статевих органів) останньої, яка щось говорила, проте, через роботу двигуна трактора, ОСОБА_14 не чув, що саме. В той час, коли ОСОБА_14 кричав останнім «стій!», ОСОБА_11 в цей час кричав до ОСОБА_10 «газуй». Після чого, трактор по дорозі «підскочив» на ямі, у зв`язку з чим, потерпіла ОСОБА_15 впала з кузова трактора та потрапила під заднє колесо трактора. В результаті чого, трактор переїхав ОСОБА_15 , однак не зупинився та продовжив рухатися вперед. Проте, в подальшому ОСОБА_10 не впоравшись з керуванням трактора з`їхав з дороги у кювет, а саме об дамбу ставка, у зв`язку з чим, трактор зупинився.
Вищезазначені покази потерпілого ОСОБА_14 узгоджуються з показами свідка ОСОБА_21 , а також із письмовими доказами, а саме, у вказаній частині обвинувачення, із протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_14 від 26.05.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_14 повідомив та вказав, що: «… неподалік греблі, його наздогнав двоюрідний брат ОСОБА_24 і вони почали бігти разом. Тоді ОСОБА_14 побачив, що по вулиці Колгоспна в напрямку греблі ставка рухається трактор «Т-16», червоного кольору, за кермом якого перебував ОСОБА_10 , житель с. Дубова, Жмеринського району, з яким потерпілий особисто знайомий. У передній частині трактора на підйомнику сидів ОСОБА_11 , який однією рукою за тулуб, а іншою в районі статевого органу утримував його матір ОСОБА_15 , яка також знаходилась на підйомнику. Вона була одягнена у зелений светр та чорну спідницю, яка була задерта до грудей, причому спідньої білизни на ній не було, ноги були оголені. В цей час матір кликала на допомогу та щось вигукувала, але через роботу двигуна трактора він не чув, що саме. ОСОБА_14 жестами рук показував водієві, щоб водій зупинив трактор, але останній не реагував. Тоді ОСОБА_14 відбіг з проїзної частини на узбіччя, оскільки водій не мав наміру зупинятись. Надалі повз них проїхав трактор та продовжував рухатись в напрямку греблі. Коли трактор проїздив через дренажну трубу, то його матір ОСОБА_15 впала на проїзну частину дороги і потрапила під заднє праве колесо трактора, який переїхав її. Наїзд колесом було здійснено в районі грудної клітки матері. У подальшому вони продовжували бігти за трактором, який з вулиці Колгоспна виїхав на дорогу, яка проходить по греблі в напрямку вул. Щорса. Під час руху ОСОБА_10 не впорався із керуванням, з`їхав у кювет, де передньою віссю допустив зіткнення із бетонним фундаментом мосту».
З наведених доказів слідує, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, були вчинені в умовах очевидців, а саме: свідка ОСОБА_21 та потерпілого ОСОБА_14 , які надавали послідовні покази, які узгоджуються між собою.
Аналіз сукупності вказаних вище доказів, окрім іншого, доводить винуватість ОСОБА_10 у вчиненні, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України з огляду на наступне.
Так, суд приймає до уваги як належні та допустимі докази у справі, в цій частині пред`явленого обвинувачення, показання самих обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також потерпілого ОСОБА_14 і свідка ОСОБА_21 , які в судовому засіданні зазначили, що 07.04.2018 року, близько 14 години, ОСОБА_10 керуючи трактором «Т-16 М», рухаючись по ґрунтовій дорозі по вул. Колгоспна в напрямку вул. Щорса в с. Вінниківці, Літинського району, Вінницької області, перевозив пасажирів ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , поза кабіною трактора, на необладнаному місцями для сидіння. Водій ОСОБА_10 не впорався з керуванням, наїхав передніми колесами на дренажну трубу, яка проходила через проїжджу частину дороги, в наслідок чого пасажир ОСОБА_15 впала на ґрунтову поверхню дороги та потрапила під заднє праве колесо трактора, таким чином отримавши тілесні ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні вину у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав в повному обсязі, зі слів щиро розкаявся за вчинене, добровільно повідомив суду всі обставини вчинення ним даного кримінального правопорушення, а саме: дату, час та обставини дорожньо-транспортної пригоди за його участі. Такі показання обвинуваченого ОСОБА_10 повністю узгоджуються з показами обвинуваченого ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_14 , свідка ОСОБА_21 , а також з письмовими доказами у справі, якими підтверджено всі обставини ДТП та наслідки для потерпілої ОСОБА_15 у виді заподіяння їй сполучної травми тіла за умов дорожньо-транспортної пригоди. Між сполучною травмою тіла та смертю ОСОБА_15 є прямий причинний зв`язок. Дані тілесні ушкодження у ОСОБА_15 підтверджується висновком експерта №328 від 11.05.2018 року.
У дорожній обстановці що склалася, в діях водія ОСОБА_10 , вбачається невідповідність вимогам п. 21.1, п. 21.11 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується висновком експерта №341 від 14.05.2018 року.
Таким чином, наведені докази є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_10 та ОСОБА_11 складу злочинів та надання правової кваліфікації дій обвинувачених.
Аналіз сукупності доказів у справі свідчить, що дії ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб; а також за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Дії ОСОБА_11 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до довідки-характеристики Дубівської сільської ради, вих. №112 від 09.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_10 житель с. Дубова, Жмеринського району, Вінницької області. За час проживання на території села зарекомендував себе із задовільної сторони. Скарг від жителів та сусідів на нього не поступало. В даний час ніде не працює.
Згідно довідки Дубівської сільської ради, вих. №113 від 09.04.2018 року, вбачається, що сім`я ОСОБА_10 складається: дружина ОСОБА_30 , 1995 року народження; син ОСОБА_31 , 2012 року народження; син - ОСОБА_32 , 2014 року народження; дочка ОСОБА_33 , 2016 року народження.
Відповідно до свідоцтва про народження: ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вбачається, що батьком останніх являється ОСОБА_10 .
Згідно довідок Жмеринської ЦРЛ від 10.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_10 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до вимоги про судимість від 09.04.2018 року обвинувачений ОСОБА_10 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_10 на даний час в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вчинив сукупність злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться, як до категорії не тяжких злочинів так і тяжких злочинів, вину у вчиненні злочинів визнав частково, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, по місцю проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, до затримання не працював.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, відсутності обставин, які пом`якшують покарання та наявності обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого у виді вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 можливе лише із застосуванням покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства у виді позбавлення волі, у межах строків передбачених санкціями ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 286 КК України, без позбавлення права керувати транспортними засобами на визначений строк, так як, ОСОБА_10 не отримував посвідчення водія. Призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Враховуючи, що ОСОБА_10 вчинено сукупність злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 70 КК України та призначити остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів.
Суд, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України, вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_10 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 08.04.2018 року по дату набрання вироком законної сили.

Відповідно до довідки-характеристики Дубівської сільської ради, вих. №110 від 09.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_11 житель с. Дубова, Жмеринського району, Вінницької області. За час проживання на території села зарекомендував себе із задовільної сторони. Схильний до зловживання спиртними напоями та вчинення правопорушень.
Згідно довідки Дубівської сільської ради, вих. №111 від 09.04.2018 року вбачається, що сім`я ОСОБА_11 складається: брат - ОСОБА_26 , 1982 року народження.
Згідно довідок Жмеринської ЦРЛ від 10.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_11 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до вимоги про судимість від 08.04.2018 року обвинувачений ОСОБА_11 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_11 на даний час в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вчинив умисний нетяжкий злочин, вину у вчиненні злочину не визнав, по місцю проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, відсутності обставин, які пом`якшують покарання та наявності обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого у виді вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 можливе лише із застосуванням покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства у виді позбавлення волі, у межах строків передбачених санкцією ч. 2 ст. 146 КК України, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Суд, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України, вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_11 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 08.04.2018 року по дату набрання вироком законної сили.
Відповідно до положень ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Разом з тим, суду не надано доказів на підтвердження витрат на залучення експерта по проведеним у кримінальному провадженні експертизам, а відтак відсутні і підстави для їх стягнення у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави.
Речових доказів по справі надано не було, постанова про визнання речовими доказами відсутня.
Крім того, сторонами кримінального провадження не надано суду доказів про накладення арешту на майно, у зв`язку з чим, відсутні і підстави для вирішення питання про скасування арешту майна у відповідності до положень ч. 4 ст. 174 КПК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 146, 286 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_10 невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 152 КК України та виправдати за вказаним обвинуваченням у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
Визнати винуватим ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 286 КК України.
Призначити ОСОБА_10 покарання за ч. 2 ст. 146 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Призначити ОСОБА_10 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_10 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_10 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08.04.2018 року по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 обраховувати з дати набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Визнати ОСОБА_11 невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 152 КК України та виправдати за вказаним обвинуваченням у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
Визнати винуватим ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
Призначити ОСОБА_11 покарання за ч. 2 ст. 146 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_11 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08.04.2018 року по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 обраховувати з дати набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя-доповідач:

Суддя:

Суддя: