Справа № 501/2822/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Овідіопольський райсуд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської обл., кримінальне провадження № 0000765 від 11.08.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (код НОМЕР_1 ) уродженець м. Одеси, Одеської області, українець за національністю, громадянин України, маючий вищу освіту, не одружений, працює ДП «МТП Чорноморськ», зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України судимості не має

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.1 КК України,

та цивільний позов ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_3 , потерпілий та цивільний позивач ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_5 , обвинувачений та цивільний відповідач ОСОБА_4 , суд, -
ВСТАНОВИВ:
10 серпня 2018 року в 16.15 годин в світлий час доби, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Matiz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух в лівій смузі проїзної частини пр. Миру м. Чорноморська Одеської області, з боку вул. 1-го Травня в напрямку вул. Данченко. На шляху прямування, наближуючись зі швидкістю приблизно 20-25 км/ год. до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР «Зебра» та дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 ПДР «Пішохідний перехід» та розташований поблизу універмаг «Центральний» (будинок № 19), водій ОСОБА_4 , маючи об`єктивну та реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної події, діючи з необережності, в порушення вимог п.п.1.5,2.3 «б», 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

П.1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

П.2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

Б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі;

П. 18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;

П. 18.4 якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, грубо проігнорував вимоги зазначених пунктів Правил, проявляючи злочинну самовпевненість, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу не приділив належної уваги зміні дорожньої обстановки, а саме тому, що перед нерегульованим пішохідним переходом в правової смузі попутного напрямку зупинився транспортний засіб, заздалегідь не зменшив швидкість керованого ним транспортного засобу та не обрав такий швидкісний режим руху, який би забезпечив контроль над дорожньою обстановкою, у тому числі прогнозування можливої появи на пішохідному переході пішоходів, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, продовжив рух через нього, внаслідок чого скоїв наїзд передньою правою частиною кузову автомобіля «DaewooMatiz» на малолітніх пішоходів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які перетинали проїзну частину по пішохідному переходу в темпі спокійної кроку справа-наліво відносно напрямку руху транспортного засобу.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 спричинені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом правої ключиці, садно області правого ліктьового суглобу, закритий перелом правої ключиці спричинив тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В умовах даної дорожньо-транспортної обстановки водій автомобіля «Daewoo Matiz», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_4 при виявлені того, що перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, повинен був зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися та продовжити свій рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, що регламентовано вимогами п. 18.1, п. 18.4 Правил дорожнього руху України.

В умовах даної дорожньо-транспортної ситуації водій автомобіля «Daewoo Matiz», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти дану подію шляхом виконання в односторонньому порядку вимог п. 18.1, п. 18.4 Правил дорожнього руху України.

В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди дії водія автомобіля «Daewoo Matiz», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 18.1,п.18.4 Правил дорожнього руху України та з технічної точки зору знаходячись в причинному зв`язку з настанням даної пригоди.

Органами досудового розслідування противоправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст.286 ч.1 КК України: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав та пояснив, що дійсно 10 серпня 2018 року в 16.15 годин в світлий час доби, він, керуючи транспортним засобом марки «Daewoo Matiz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух в лівій смузі проїзної частини пр. Миру м. Чорноморська Одеської області, з боку вул. 1-го Травня в напрямку вул. Данченко. На шляху прямування, наближуючись зі швидкістю приблизно 20-25 км/ год. до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР «Зебра» та дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 ПДР «Пішохідний перехід» та розташований поблизу універмаг «Центральний» (будинок № 19), він, маючи об`єктивну та реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної події, діючи з необережності, в порушення вимог п.п.1.5,2.3 «б», 18.1,18.4 Правил дорожнього руху України, якими передбачено: Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому пішоходу ОСОБА_6 спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження. Цивільний позов визнає в повному обсягу.
Заслухавши пояснення учасників процесу та з урахуванням того, що вони не заперечують щодо визнання недоцільності доказів, щодо обставин, які ні ким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зазначений зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, в зв`язку з цим суд вважає можливим розглянути кримінальне провадження відповідно до ст. 349 КПК України.
Таким чином, ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а тому він повинен нести кримінальну відповідальність за ст.286 ч.1 КК України.
В ході судового розгляду справи були встановлені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
В ході судового розгляду справи обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не були встановлені.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення та запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує відповідно до ст. 12 КК України ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Відповідно до ст.ст. 50,65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, його сімейне та матеріальне становище, а також те, що з боку обвинуваченого було здійснено щире каяття та останній активно сприяв розкриттю злочину, що суд розглядає, як обставини, які пом`якшують його покарання.
За таких обставин, суд вважає можливим назначити покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді штрафу , в межах санкції загальної частини Кримінального Кодексу.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ст. 286 ч.1 КК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в скоєні кримінального правопорушення щодо порушення правил безпеки дорожнього руху, раніше до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, обвинувачений офіційно працевлаштований, керування транспортним засобом для обвинуваченого є джерелом доходу, з урахуванням даних обставин, суд вважає, що до обвинуваченого можливо не застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази у вигляді:
-транспортного засобу марки «Daewoo Matiz», р.н. НОМЕР_2 , підлягають поверненню обвинуваченому ОСОБА_4 ;
-компакт-диск, підлягає зберіганню при матеріалах кримінальної справи.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню процесуальні витрати в розмірі 1430 грн.
Під час судового розгляду цивільна позивачка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулась до суду з цивільним позовом про стягнення з відповідача (обвинуваченого по справі) моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. (а.с.16) цивільний відповідач ОСОБА_4 позов визнав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Внаслідок завданої матеріальної шкоди цивільної позивачці, остання тривалий час відновлювала свій образ життя, зазнала страху за своє життя, у зв`язку з отриманням матеріальної шкоди був змінений спосіб її життя, було витрачено багато часу на його відновлення, були заподіяні сильні душевні страждання, які були перенесені цивільною позивачкою безпосередньо після завдання шкоди, дані обставини свідчать про те, що позивачці були завдані страждання, а тому з урахуванням матеріального та сімейного становища цивільного відповідача та цивільної позивачки відповідно до ст.ст. 23,1167 ЦК України суд вважає можливим стягнути з цивільного відповідача на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувалось.

Керуючись ст.ст. 369, 373, 374 КПК України ( ред. 2012 р.), суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст.286ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.
Початок відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1430 грн.
Початок відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня проголошення вироку.
Вирок може бути оскаржений до палати по кримінальним справам Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку направити учасникам кримінального провадження. Копію вироку після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1