Справа № 742/2098/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/577/20
Категорія - в порядку виконання Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового

засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2020 року про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.06.2019 року, -

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Інспектор Ніжинського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_8 звернувся 02.03.2020 року до суду з поданням про розстрочку виплати засудженому ОСОБА_6 несплаченої суми штрафу.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.06.2020 року подання задоволено, засудженому ОСОБА_6 розстрочено виплату несплаченої суми штрафу, визначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.06.2019 року, у розмірі 170000 грн строком на шість місяців, зобов`язано сплачувати його рівними частинами по 28333,33 грн, починаючи з дня набрання ухвалою суду законної сили.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд зазначив, що ч. 1, 3 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації, однак засуджений звернувся до органу пробації та повідомив, що у зв`язку з сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем не може повністю сплатити штраф та просив клопотати про розстрочку перед судом, підтвердивши у судовому засіданні неможливість сплати суми штрафу одним платежем та просив розстрочити.

Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та розстрочити виплату несплаченої суми штрафу строком на дванадцять місяців.

В обґрунтування таких своїх вимог посилається на скрутне матеріальне становище, оскільки він не має постійного місця роботи та має сплачувати аліменти, а в умовах карантину у країні, що викликало обмеження у пересуванні, закритті більшості закладів, що майже унеможливлює працевлаштування, вважає, що строку в один рік йому б вистачило для виплати штрафу.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти її задоволення з підстав необґрунтованості, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Виходячи з наведених норм закону, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги про можливість розстрочки виплати штрафу на дванадцять місяців, а не шість, як визначив суд першої інстанції, є недостатньо обґрунтованими, оскільки при вирішенні зазначеного питання судом першої інстанції було враховано усі обставини, на які на даний час апелянт посилається у апеляційній скарзі, будь-яких документальних даних щодо об`єктивної необхідності та можливості сплатити суму штрафу протягом дванадцяти місяців, апелянтом не надано.

В матеріалах кримінального провадження взагалі відсутні будь-які дані про складене матеріальне та сімейне становище засудженого, які б свідчили про необхідність розстрочити виплату штрафу терміном на один рік, не надані такі відомості і до апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування або зміни не вбачається, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2020 року про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4