Справа № 713/627/20
Провадження №1-кп/713/112/20
Вирок
Іменем України

11.11.2020 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Вижниця кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000128 від 19.03.2020 року по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Багна Вижницького району Чернівецької області та жительки АДРЕСА_1 , не працюючої , не одруженої, з освітою повною середньою, на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, раніше не судимої :

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч.1, ст.185 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 14.03.2020 року (точної години досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи у житловому будинку свого знайомого ОСОБА_5 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , переслідуючи умисну корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна скориставшись тим, що ОСОБА_5 спав , таємно викрала грошові кошти у сумі 1000 (тисяча) гривень, номіналом 500 (п`ятсот) гривень, дві купюри знаходились у лівій зовнішній кишені куртки, в якій був одягнений останній після чого викраденими коштами розпорядилась на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 1000 гривень.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 06 травня 2020 року о півночі перебуваючи у житловому будинку свого знайомого ОСОБА_6 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , під час спільного розпиття спиртних напоїв скориставшись відсутністю ОСОБА_6 , який в той час вийшов на подвір`я свого господарства, де діючи повторно, переслідуючи умисну корисливу мету направлену на таємне викрадення чужого майна, таємно із-під подушки розміщеної на ліжку, в кімнаті де останній відпочивав, викрала гроші в сумі 500 (п`ятсот) гривень, купюрою номіналом 500 (п`ятсот) гривень після чого з викраденими коштами з місця вчинення злочину втекла, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 500 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_4 07 червня 2020 року близько 17.00 год., перебуваючи у житловому будинку своєї знайомої ОСОБА_7 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , під час спільного розпиття спиртних напоїв, скориставшись відсутністю ОСОБА_7 , яка в той час вийшла на подвір`я свого господарства, де діючи повторно, переслідуючи умисну корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, таємно викрала з шафи спальної кімнати, де останні відпочивали, грошові кошти в сумі 1500 гривень, після чого з викраденими коштами з місця вчинення злочину втекла, а викраденим розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала в повному обсязі, щиро розкаюється та просить суворо не карати та не позбавляти її волі.

При встановленні обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, при відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду та сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 , доведена, а її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи та особу винної.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За правилами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При обранні ОСОБА_4 , покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчинення нею кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, те що вона визнала, повністю свою вину, щиро розкаялася в скоєному, по місцю проживання характеризується посередньо, не одруженої, не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра, на утриманні в неї перебуває п`ятеро дітей.

Ці висновки кореспондуються з положеннями п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого - покарання особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину тощо.

Статтею 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.

В п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Із урахуванням обставин вчинення злочинів, їх тяжкості відповідно до ст.12 КК України , даних про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшує їй покарання, беручи до уваги те, що , тяжких наслідків від скоєних злочинів не наступило, частково відшкодувала шкоду , по місцю проживання характеризується посередньо, на утриманні у неї перебуває п`ятеро неповнолітніх дітей , суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , можливе без реального відбування покарання, саме така міра покарання є необхідною й достатньою для її виправлення та попередження нових злочинів з застосувавши ч.1 ст. 70 КК України, призначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в ході досудового розслідування, не застосовані.

Судові витрати відсутні .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч.1, ст.185 ч.2 КК України і призначити їй покарання :

- за ст.185 ч.1 КК України - у виді 1 (одного) одного року позбавлення волі

- за ст. 185 ч.2 КК України 1 ( один ) рік 6 (шести) місяців позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим , остаточно призначити покарання до відбуття ОСОБА_4 у виді 1 ( одного ) року 6 (шести) місяців волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік, якщо вона на протязі випробувального строку не скоїть нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- Дві грошові купюри номіналом 50 (п`ятдесят) гривень із серійними номерами ТУ 9239582, СЙ 5287662, які повернуті на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , залишити за ним .

- Гроші в сумі 100 грн., однією купюрою, які повернуті на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 ,- залишити за нею .

- Грошову купюру номіналом одна гривень серія ПБ 1920483, грошову купюру номіналом дві гривні серія СД 7693243, грошову купюру номіналом десять гривень серія НК7092473, які повернуті на відповідальне зберігання, ОСОБА_6 , залишити за ним .

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Суддя: ОСОБА_1