Дата документу 21.09.2020 Справа № 333/4928/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 333/4928/16-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/224/20 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_8

розглянула 21 вересня 2020 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2019 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:
29.07.2016 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «DAEWOO-LANOS TF69Y» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Миколи Ласточкіна в м. Запоріжжі, з боку вул. Радгоспної в напрямку провулку Кавказського.
В цей же час, біля будинку № 260, проїзну частину вул. Миколи Ласточкіна, в невстановленому для пішохідного переходу місці, почав перебігати пішохід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись при цьому з права наліво за напрямком руху автомобіля «DAEWOO-LANOS TF69Y» під керуванням водія ОСОБА_9 .
Останній маючи об`єктивну можливість побачити, що пішохід ОСОБА_10 рухається по проїзній частині, діючи в порушенні вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано «Уразі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» своєчасно заходів до зменшення швидкості руху автомобіля не вжив, в наслідок чого скоїв наїзд передньою правою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_10 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2019 року:
ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобами строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовим строк 2 (два) роки та поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 698, 06 гривень та моральну шкоду у розмірі 35000, 00 гривень, а також витрати на правову допомогу у розмірі 9050, 00 гривень.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі обвинувачений не погоджується з оскаржуваним вироком, вважає його необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом неповно наведені показання свідків, зокрема ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щодо тих обставин що небезпека виникла раптово, він не міг її очікувати, та не мав ніякої можливості зупинити транспортний засіб.

Посилаючись на показання наведених свідків, вказує на незгоду взяття до уваги в якості допустимих доказів протоколу слідчого експерименту та висновку інженерно-транспортної експертизи з підстав наявності розбіжностей у місці вибігу дитини, відстані до місця наїзду, темпі руху та відстані, що пробігла дитина.

Вважає, що до настання ДТП його автомобіль рухався із небезпечною швидкістю, а з моменту виявлення перешкоди на дорозі, він вжив усі заходи для уникнення зіткнення.

Крім того, вказує, що судом залишено поза увагою, що дитина була без нагляду, із-за стану свого здоров`я вона погано бачить та чує, внаслідок чого не могла вчасно почути і побачити небезпеку.

Також, зазначає про необґрунтованість стягнутих судових витрат та моральної шкоди.

Просить повторно дослідити обставини та докази по справі, вирок скасувати, ухвалити виправдувальний вирок та відмовити в задоволенні цивільного позову.

Під час апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_14 , яка діє в інтересах законного представника потерпілого ОСОБА_8 , звернулась з клопотанням про відшкодування судових витрат/витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3000,00 грн.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, пославшись на показання свідків ОСОБА_13 щодо неприйняття нею участі при слідчому експерименті та ОСОБА_15 щодо відсутності жінки при проведенні слідчого експерименту, недоліки експертизи, просив задовольнити апеляційну скаргу.
Законний представник потерпілого у судовому засіданні висловила заперечення вимогам апеляційної скарги.
Прокурор у судовому засіданні заперечував доводам та вимогам апеляційної скарги, вказавши про безпідставність посилання сторони захисту на пояснення свідка ОСОБА_13 , оскільки остання не бачила всіх обставин ДТП, при цьому чітко вказала про відсутність перешкод побачити дитину, просив відхилити апеляційну скаргу захисника.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Підстави для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції регламентовані ст. 409 КПК України, зокрема, такими є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог Кримінального процесуального кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Вказані вимоги закону під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_9 судом першої інстанції дотримані не були.

Колегія суддів вважає, що при розгляді даного кримінального провадження судом не забезпечено в повному обсязі виконання положень щодо об`єктивності дослідження всіх обставин провадження, виявлення як тих обставин, що викривають обвинуваченого, так і тих обставин, що виправдовують його.

Висловлюючи своє відношення до висунутого обвинувачення, ОСОБА_9 , не оспорюючи самого факту наїзду на потерпілого, вказував, що дитина раптово вибігла на дорогу, він здійснив усі заходи задля уникнення наїзду.

Суд першої інстанції в основу висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у вироку поклав, зокрема висновок інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № 620/16 від 26.08.2016 року (т. 2 а.п. 10-14).

Місцевий суд прийшов до висновку, що водій ОСОБА_9 , рухаючись по вул. Миколи Ласточкіна в м. Запоріжжі, маючи об`єктивну можливість побачити, що пішохід ОСОБА_10 рухається по проїзній частині, діючи в порушенні вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» своєчасно заходів до зменшення швидкості руху автомобіля не вжив, в наслідок чого скоїв наїзд передньою правою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_10 .

Висновок суду колегія суддів вважає передчасними, оскільки його зроблено без об`єктивного з`ясування усіх обставин події ДТП та без аналізу дослідницької частини експертизи.

Так, об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, включає три обов`язкові ознаки: суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху), суспільно небезпечні наслідки (в конкретному випадку отримання потерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень), причинний зв`язок між діянням і наслідками.

При цьому, підлягає обов`язковому з`ясуванню питання чи мав водій ОСОБА_9 технічну можливість уникнути наїзду на пішохода.

Дане питання було поставлено на розгляд інженерно-транспортної експертизи з наданням певних вихідних даних, необхідних для проведення призначеного експертного дослідження.

Висновок експерта напряму залежить від вірності наданих експерту вихідних даних, а отже підлягають перевірці з огляду на матеріали, які дозволили встановити такі вихідні дані.

Проте, місцевим судом залишено поза увагою невідповідність вихідних данихнаданих для проведення інженерно-транспортної експертизи щодо визначення місця наїзду на пішохода, а саме відстані від правого кута буд. № 260, що становить 23,9 м (т.2 а.п. 10 зворотна сторінка).

Натомість, дана відстань в схемі місця ДТП, доданого до протоколу огляду місця ДТП від 29.07.2016 року визначена 25,7 м (т.1 а.п. 245), а в протоколі слідчого експерименту від 09.08.2016 року за участю ОСОБА_16 дана відстань зазначена як 27,5 м (10,6 + 16,9) (т.2 а.п 1-3).

Відмінність вказаних даних з урахуванням описової частини інженерно-транспортної експертизи, на переконання колегії суддів, є суттєвою, оскільки вихідні дані, на підставі яких було зроблено експертний висновок, мають суперечності з наявними доказами у провадженні, чому місцевим судом не приділено належної уваги і завчасно покладено в основу обвинувального вироку.

Під час допиту експерта ОСОБА_17 такі суперечності не поставлені на обговорення та не були предметом перевірки.

Необхідність усунення протиріч у вихідних даних узгоджується із позицією Верховного суду від 14.05.2020 року, викладеною у справі № 369/3475/15-к.

Крім того, на користь обґрунтованості доводів апеляційної скарги сторони захисту слід віднести твердження щодо розбіжностей між показами свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 і даних протоколу проведення слідчого експерименту.

Так, за даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09.08.2016 року дана слідча дії проведена за участю свідка ОСОБА_13 у присутності двох понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_18 .

Допитана у судовому засідання свідок ОСОБА_13 щодо проведення слідчого експерименту пояснювала його проведення без понятих та не в тому місці, що слідує з аудіо фіксації судового процесу.

Допитаний у якості свідка понятий ОСОБА_18 повідомляв про те, що не пам`ятає особливостей проведення слідчої дії.

Понятий ОСОБА_15 при наданні суду показів вказував на відсутність жодної жінки при проведені слідчого експерименту, що зафіксована на технічному носії.

Отже висновки місцевого суду без усунення вищенаведених протиріч слід визнати передчасними і ухваленими при неповноті судового розгляду.

Не взяття судом до уваги доводів сторони захисту стосовно невідповідності вихідних даних, взятих при призначенні експертизи та наявності наведених протиріч є таким, що не узгоджується з нормами кримінального процесуального законодавства щодо обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, що відображається у обов`язку суду з`ясувати обставини провадження з дотриманням принципу об`єктивності (ст. 370 КПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду не відповідає вимогам ст.ст.7, 9, 22, 370 КПК України, оскільки судом об`єктивно не з`ясовані усі обставини події ДТП, не дана вичерпна оцінка доводам сторони захисту, не вичерпано, за необхідності, можливості отримання нових доказів з метою уточнення фактичних обставин провадження та для постановлення в подальшому законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення

Отже, за наведених обставин неможливо зробити однозначний висновок щодо доведеності чи недоведеності вини ОСОБА_9 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст. 286 КК України, перебування саме його дій в причинному зв`язку з настанням протиправних наслідків, що свідчить про допущену судом неповноту судового розгляду, оскільки залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення судового рішення.

Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є підставою для скасування вироку та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, з урахуванням неповноти судового розгляду та істотних порушень, за відсутності чітко визначених законом підстав для повторного дослідження доказів (ч.3 ст. 404 КПК України), позбавлений можливості виправити недоліки судового розгляду та оскаржуваного вироку.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України про порядок заповнення прогалин і врегулювання колізій у правовому регулюванні кримінально-процесуальних відносин шляхом застосування загальних засад кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про необхідність застосування загальних засад кримінального провадження.

З метою додержання принципів, викладених у ст.ст. 9, 22 КПК України щодо законності, забезпечення змагальності сторін, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого суду необхідно вирішити поставленні перед ним питання з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2019 року відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст. 286 КК Українискасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4