Дата документу 03.12.2020 Справа № 335/6752/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/991/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 318/6752/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників підозрюваних адвоката ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2020 року, якою було задоволено клопотання представника потерпілого ОСОБА_10 , ТОВ «СУ-112» - адвоката ОСОБА_11 , про арешт майна (корпоративні права).

Згідно з ухвалою, 02 серпня 2018 року до Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява про те, що невстановлена особа, знаходячись на території м. Запоріжжя, підробила протокол №4 загальних зборів учасників ТОВ «СУ-112» (), на підставі якого ОСОБА_10 було виключено зі складу учасників та звільнено з посади директора ТОВ «СУ-112».
СВ Вознесенівським ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області 03 серпня 2018 року розпочато досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206-2 КК України.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ТОВ «СУ-122» є власниками нерухомого майна, статутний капітал підприємства сформовано за рахунок вказаного майна.
Постановою слідчого Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 від 24 вересня 2019 року визнано корпоративні права ТОВ «СУ-112» речовим доказом у кримінальному провадженні.
31.01.2020 ОСОБА_13 засобами поштового зв`язку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206-2 КК України, оскільки в ході досудового розслідування не вдалося встановити місцезнаходження підозрюваної, останню було оголошено в розшук.
13.08.2020 слідчим Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області винесено постанову про відновлення досудового розслідування в кримінальному провадження.
Суд першої інстанції встановив, що клопотання та данні, які додані достатні для висновку, що не накладення арешту на корпоративні права ТОВ «СУ-112» може призвести до можливості відчуження активів товариства, які входять до статутного капіталу, а також зазначене майно підприємства відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 зазначає, що ухвала слідчого судді є протиправна і підлягає скасуванню. Вказує, що арешт на корпоративні права ТОВ «СУ-112» грубо порушує права власника 70% у статутного капіталу ОСОБА_13 . Оскаржувана ухвала робить неможливим: подавати відомості щодо кінцевого бенефіциара власника юридичної особи; зареєструвати нового директора, призначеного 03.07.2020; ефективно використовувати майно товариства та здійснювати господарську діяльність.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення, доводи апеляційної скарги; апелянта адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, вважав, що вона підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню; представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.41. Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, на підставі наданих ініціатором клопотання матеріалів, повинен з`ясовувати обставини, визначені ч.2 ст.173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні представника потерпілого ОСОБА_10 , ТОВ «СУ-112» - адвоката ОСОБА_11 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0001938 від 03.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206-2 КК України, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та інші обставини кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що клопотання представника потерпілого адвокат ОСОБА_11 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

З матеріалів провадження встановлено, що 02.08.2018 до Вознесенівського ВП надійшла заява про те, що невстановлена особа, знаходячись на території м. Запоріжжя, підробила протокол №4 загальних зборів учасників ТОВ «СУ-112» (), на підставі якого ОСОБА_10 було виключено із складу учасників та звільнено з посади директора ТОВ «СУ-112». Зазначені відомості внесенні до ЄРДР за №0001938 від 03.08.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206-2 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що учасниками ТОВ «СУ-112» є фізичні особи: ОСОБА_13 (частка у статутному капіталі 70%) та ОСОБА_10 (частка у статутному капіталі 30%). Директором ТОВ «СУ-112» є ОСОБА_10 згідно протоколу ТОВ «СУ-112»№2 від 29.04.2015, що підтверджується матеріалами провадження.

Після проведення реєстраційних дій, які мають ознаки вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.206-2 КК України ОСОБА_13 стала власником 100 % частки у статутному капіталі ТОВ «СУ-112».

Відповідно до рішення Господарського суду Запорізької області від 15.03.2018 по справі №908/2143/17, яке набрало законної сили 16.04.2018 зазначено, що рішення загальних зборів учасників ТОВ «СУ-112» про виключення ОСОБА_10 із складу учасників та звільнення з посади директора, оформлене приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_14 02.10.2017 в реєстрі №1047 визнано недійсним з моменту прийняття.

Скасовано державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «СУ-112», проведеного приватним нотаріусом Запорізького державного нотаріального округу ОСОБА_14 02.10.2017.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ТОВ «СУ-122» є власником нерухомого майна, статутний капітал підприємства сформовано за рахунок вказаного майна.
Постановою слідчого Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 від 24 вересня 2019 року визнано корпоративні права ТОВ «СУ-112» речовим доказом у кримінальному провадженні.
Після проведення незаконних реєстраційних дій та отримання установчих документів ТОВ «СУ-112» ОСОБА_13 здійснила відчуження майна товариства.
Слідчим суддею встановлено, що на нерухоме майно та земельну ділянку на території АР Крим здійснено перехід прав власності на об`єкти нерухомості ТОВ «СУ-112».
Так, відповідно до наявної в матеріалах провадження інформації встановлено, що 25.10.2017 на підставі договору купівлі-продажу (№90: 25:070201:95-90/090/2017-1), укладеного між ТОВ «СУ-112» (від імені якого вже як директор діяла ОСОБА_13 ) і ОСОБА_15 зареєстрований перехід права власності на будівлю з кадастровим номером 90:25:070201:74, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_16 (реєстр. №90:25:070201:95-90/090/2017-2).
29.11.2017 на підставі Договору дарування (реєстр. №90:25:070201:95-90/090/2017-3) укладеного між ОСОБА_15 та ОСОБА_13 зареєстрований перехід права власності на вищевказані об`єкти за ОСОБА_13 (номер державної реєстрації №90:25:070201:95-90/090/2017-4).
При цьому зазначений ОСОБА_15 є цивільним чоловіком ОСОБА_13 та спільно проживає із нею з 2016 року.
Крім того, відповідно до відомостей МВС України, ОСОБА_15 знаходиться в розшуку за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України.
Відповідно до матеріалів провадження вбачається те, що жодних розрахунків з Товариством за договором купівлі-продажу ОСОБА_15 не проводилися, грошові кошти на розрахунковий рахунок Товариства не надходили.
31.01.2020 ОСОБА_13 засобами поштового зв`язку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206-2 КК України, оскільки в ході досудового розслідування не вдалося встановити місцезнаходження підозрюваної, останню було оголошено в розшук.
13.08.2020 слідчим Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області винесено постанову про відновлення досудового розслідування в кримінальному провадження.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку КПК України, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, висновки слідчого судді викладені в ухвалі про те, що не накладення арешту на корпоративні права ТОВ «СУ-112» може призвести до можливості відчуження активів товариства, які входять до статутного капіталу, а також існує технічна можливість виключення учасників з товариства, є належним чином вмотивованими і з ними в повній мірі погоджується і колегія суддів, оскільки корпоративні права товариства мають необхідні відомості для встановлення в кримінальному провадженні істини та не накладення арешту на них може призвести до подальших незаконних дій.

Відтак колегія суддів вважає, що перелічені обставини, які були встановлені під час досудового розслідування та дослідженні слідчим суддею свідчать про безпідставність тверджень захисника про незаконність і необґрунтованість ухвали слідчої судді про накладення арешту на корпоративні права товариства.

Зокрема, матеріалами провадження підтверджується те, що у 2017 році були здійсненні незаконні реєстраційні дії ТОВ «СУ-112», результатом якого стало те, що потерпілого ОСОБА_10 було виключено із складу учасників товариства та звільнено з посади директора.

Після проведених реєстраційний дій встановлено, що майно, яке входить до статутного капіталу товариства було відчужено на території АР Крим.

Таким чином, на даний час обставини, якими обґрунтовується накладення арешту не переставали існувати, а необхідність в такому засобі забезпечення кримінального провадження не відпала, оскільки ОСОБА_13 перебуває в розшуку у статусі підозрюваної та яка може знову здійснити неправомірні реєстраційні дії з корпоративними правами товариства, які мають статус речового доказу, і процесуальних змін в провадженні не зазнали.

Апелянт зазначає про неможливість через арешт корпоративних прав ТОВ «СУ-112» використовувати майно товариства та здійснювати господарську діяльність є необґрунтованими та безпідставними, оскільки колегія суддів вважає, що у випадку скасування ухвали слідчого судді можуть бути проведенні незаконні дії по відчуженню всіх активів товариства та доведення ТОВ «СУ-112» до банкрутства.

Крім того, арешт корпоративних прав товариства не перешкоджає господарській діяльності власників корпоративних прав, адже такий вид обтяження не позбавляє прав користування об`єктами майна товариства.

Накладення арешту на корпоративні права ТОВ «СУ-112» шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації проводити будь-які реєстраційні дії щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не виходить за межі доказування у кримінальному провадженні та зможе запобігти ризику незаконного відчуження активів товариства.

Відтак колегія суддів вважає, що перелічені обставини, які були встановлені під час досудового розслідування та дослідженні слідчим суддею свідчать про безпідставність тверджень апелянта про незаконність і необґрунтованість ухвали слідчої судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу представника підозрюваної захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_13 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2020 року, якою задоволено клопотання представника потерпілого ОСОБА_10 , ТОВ «СУ-112» - адвоката ОСОБА_11 про арешт майна, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3