Справа № 697/1726/20
Провадження № 1-кс/697/284/2020
У Х В А Л А
Іменем України
18 вересня 2020 року м. Канів

Слідчий суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Канівського ВП Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Канівського ВП Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблунів, Канівського район Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, за матеріалами кримінального провадження №0000465 від 17.09.2020,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Канівського ВП Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області за погодженням з прокурором Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено наступне:

досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 17.09.2020 о 17 год. 09 хв., знаходячись неподалік власного домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що повідомлені ним відомості про замінування є неправдивими, використовуючи власний мобільний телефон марки «Nokia з номером НОМЕР_1 , здійснив телефонний дзвінок на номер «102» спецлінії Головного управління Національної поліції в Черкаській області, та повідомив про те, що в районі «Довжика» кільце в напрямку Канів-Черкаси через 15 хвилин будуть проїжджати чотири автобуса з робітниками ПрАТ «Миронівська птахофабрика», в які закладено вибухові пристрої та в результаті вибуху постраждає велика кількість людей. Тим самим ОСОБА_5 вніс елементи дезорганізації у функціонуванні ПрАТ «Миронівська птахофабрика», що порушило його нормальне функціонування, створив обстановку загального страху і невпевненості, породив паніку та порушив безпеку суспільства;

17.09.2020 за даним фактом розпочато досудове розслідування за № 0000465 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України;

17.09.2020 о 20 год. 30 хв. уповноваженою особою було затримано підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

неподалік Яблунівської НВК в с. Яблунів, Канівського району, Черкаської області згідно ст. 208 КПК України, про що слідчим СВ Канівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області складено протокол 17.09.2020 о 21 год. 20 хв.;

18.09.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України;

вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: даними протоколу огляду місця події від 17.09.2020, актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 17.09.2020, актом про застосування службового собаки від 17.09.2020, показами свідка ОСОБА_8 , показами свідка ОСОБА_9 , даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 , даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 , даними статусу обстеженої особи від 17.09.2020;

обставинами, що в сукупності вказують на можливість і необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також є: 1) вік та задовільний стан здоров`я підозрюваного, відсутність постійного місця роботи, а також законних джерел засобів до існування; 2) тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, що згідно із ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від двох до шести років позбавлення волі; 3) характеристика обвинуваченого, а саме раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, тобто ті фактори, які дають змогу безперешкодно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, оскільки: 1) згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України сутність особистого зобов`язання полягає у виконанні обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Проте, застосування особистого забов`зання жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; 2) для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів. Проте жодна особа не виявила намір бути поручителем підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засідання слідчий клопотання підтримав, прокурор клопотання просив задовольнити, вказав, що підозрюваний неодноразово судимий, вживає алкогольні напої, і у стані алкогольного сп`яніння схильний вчиняти кримінальні правопорушення. Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив причетність до вказаного кримінального правопорушення, заперечив проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вказав, що протягом останніх 15 років кримінальні правопорушення не вчиняв, алкоголь вживає рідко, працює неофіційно на фірмі «Натаніель» в м. Каневі. Захисник підозрюваного вважав, що прокурором не доведені вказані у клопотанні ризики, вплив підозрюваним на свідків виключається, оскільки підозрюваний вину визнав, що виключає і ризик переховування від органів досудового розслідування. Кримінальні правопорушення не вчиняв останні 15 років. Підозрюваний має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, пожилу матір, характеристика з місця проживання позитивна, також підозрюваний має ряд захворювань, перебуває на постійному обліку у лікаря. Вважав достатнім запобіжний захід відносно підозрюваного у виді домашього арешту за місцем його реєстрації та проживання з покладенням обов`язку з`являтися до слідчого, прокурора, суду на їх вимогу.

Дослідивши матеріали, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні

особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання слідчий не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 №4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають з норм КПК України, і його належної поведінки.

При цьому, Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними

напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Запобіжні заходи - це заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень. Ці обмеження стосуються свободи пересування та вільного вибору місця перебування. Система запобіжних заходів закріплена у ч.1 ст. 176 КПК України.

У відповідності до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Слідчем суддею встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. ОСОБА_5 має соціальні зв`язки, зареєстроване та постійне місце проживання, за місцем реєстрації характеризується позитивно, в сукупності дає суду підстави вважати, що належну поведінку ОСОБА_5 можливо забезпечити шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки слідчим не було доведено в судовому засіданні про існування таких ризиків: щодо можливості впливу на свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

До того ж при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя поряд з цим також враховує особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

Отже, оскільки слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, у задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.

Слідчий судді вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для підозрюваного ОСОБА_5 буде достатнім, необхідним для належної поведінки підозрюваного і таким, що може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 182, 184, 186-187, 193-194, 196,205,395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Канівського ВП Золотоніського ВН ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратри ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - відмовити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблунів Канівського району, Черкаська область, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, до 16.11.2020, але не більше строку досудового розслідування, заборонивши залишати йому місце проживання: АДРЕСА_1 з 22.00 години до 06.00 години ранку наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України :

1) прибувати до слідчого СВ Канівського ВП ОСОБА_7 , прокурора Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури, слідчого судді Канівського міськрайонного суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого СВ Канівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 ,

Підозрюваного ОСОБА_5 звільнити негайно з під варти з залу суду та зобов`язати його негайно прибути до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу для виконання передати до Канівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її проголошення.

Слідчий суддя

Канівського міськрайонного суду ОСОБА_1