ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/904/17
Провадження № 1-кп/362/21/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові кримінальні провадження №0002693 від 02.11.2016 року та №0001450 від 27.08.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Приєкулє, Ліпєпайського району, Латвійської Республіки, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на даний час непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2020 року обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було продовжено запобіжний захід домашній арешт в нічний період часу, строком на 60 діб, а саме до 19.10.2020 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період часу, пославшись на наявність продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які ще не відпали.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 6, 58, 87, 100, 187).

Обвинувачений ОСОБА_4 просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки прокурором не доведено ризиків його переховування від суду, а також вчинення нового злочину, оскільки він постійно з`являється до суду. А тому просив застосувати до нього особисте зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту заперечував, просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки його підзахисний постійно з`являється до суду, а тому прокурором не надано належних доказів щодо ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого його захисника, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК Українисуд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є убезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Згідно до частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права (абзац третій підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути( пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017).

Оскільки строк домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 19.10.2020 року, судове слідство по кримінальному провадженню не завершено та не прийнято остаточного рішення, враховуючи, що мета та підстави, які стали обставиною для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не відпали на даний час, а тому є підстави вважати, що не відпали ще ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, так як обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, які віднесено до тяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, враховуючи міцність соціальних зв`язків ОСОБА_4 у місці його проживання, має постійне місце проживання, матір пенсійного віку та сестру інваліда, непрацюючого, який характеризується за місцем проживання посередньо, неодноразово судимого за вчинення злочину проти власності, а тому з метою запобігти. вчинення нового злочину обвинуваченим ОСОБА_4 , а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, враховуючи, що такий захід забезпечення кримінального провадження цілком спроможний на даний час забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись статтею 29 Конституції України, частиною 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, статтями 177, 181, 183, 194, 196, 197, 199, 331, 392 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період часу задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 60 діб із покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, а саме:
- не залишати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 19 год. 00 хв. по 09 год. 00 хв. кожного дня на період дії ухвали, а саме до « 05» грудня 2020 року включно;
- з`являтися на виклики суду у встановлений ними час.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час для виконання та контролю Васильківському відділу поліції ГУ Національної поліції в Київської області.
Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семі днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6