Справа № 202/6175/16
Провадження № 1-в/191/823/20
У Х В А Л А
іменем України

25 листопада 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Синельникове Дніпропетровської області подання начальника Синельниківського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28.10.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, за ч.1 ст.289 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі тисячі двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн.. ,

про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Синельниківського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання у вигляді штрафу, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Подання обґрунтовано тим, що вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2016 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 20 400 гривень. Вирок набрав законної сили 29.11.2016 року, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 80 КК України строк виконання обвинувального вироку суду становить два роки, отже вирок стосовно ОСОБА_5 підлягав зверненню до виконання у строк до 29.11.2018 року. На виконання Синельниківського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області зазначений вирок надійшов 17.04.2019 року.
Просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник Синельниківського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській областів судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати матеріал без його участі та задовольнити подання.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, окрім випадків, коли їх участь визнана обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання, матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 28 жовтня 2016 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 289 КК України і призначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн.. 00 коп.
Вирок набрав законної сили 29.11.2016 року.
Згідно вимог ч. 1ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2016 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч.1 п.1 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що дане подання начальника Синельниківського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України,ст. 539 КПК України,ст.152 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Синельниківського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2016 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн.. 00 коп., у зв`язку з закінченням строку давності
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1