У Х В А Л А
26 січня 2021 року
м. Київ
провадження № 13-6зво21
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідачаОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19
розглянула заяву про самовідвід суддів Великої Палати Верховного Суду (далі Велика Палата) ОСОБА_1 та ОСОБА_7 і
встановила:
До Великої Палати 25 січня 2021 року надійшла заява ОСОБА_20 про перегляд постановлених щодо нього рішень національних судів за виключними обставинами на підставі п. 2 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 січня 2021 року вказану заяву передано судді-доповідачу ОСОБА_1 , а протоколом від 26 січня 2021 року в цьому провадженні визначено серед інших суддів також ОСОБА_7 .
Суддями Великої Палати ОСОБА_21 та ОСОБА_7 заявлено самовідвід із тих підстав, що вони у складі колегії суддів Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ 23 вересня 2014 року переглядали в касаційному порядку рішення судів нижчих інстанцій щодо ОСОБА_20 і залишили їх без зміни, а касаційну скаргу засудженого без задоволення.
Перевіривши заяву суддів, Велика Палата дійшла наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Кримінальним процесуальним кодексом України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, та підстави для відводу (самовідводу). Це питання нормативно врегулювано у статтях 75, 76, 80 КПК.
Проте заява суддів про самовідвід не містить таких об`єктивних обставин. Не вбачається їх і з наявних у Верховному Суді матеріалів провадження за зверненням ОСОБА_20 , адже останній посилається на рішення Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2020 року в справі «Лопата та інші проти України» (заяви №84210/17 та 23 інших), в якому не йдеться про несправедливість засудження, а констатовано порушення ст. 3 Конвенціїстосовно довічного ув`язнення без перспективи звільнення.
Отже, наведені суддями ОСОБА_1 та ОСОБА_7 обставини, які, на їх думку, можуть викликати сумнів у неупередженості, самі собою не свідчать про необ`єктивне ставлення цих суддів до учасників кримінального провадження чи про зацікавленість у вирішенні справи.
Крім того, Велика Палата не встановила інших підстав для відводу суддів, а також обставин, які би виключали участь суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_7 у розгляді заяви ОСОБА_20 .
З огляду на викладене Велика Палата вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення заяви про самовідвід суддів Великої Палати ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .
Керуючись статтями 75, 76, 81 КПК, Велика Палата Верховного Суду
постановила:
Відмовити у задоволенні заяви про самовідвід суддів Великої Палати ОСОБА_1 та ОСОБА_7 від участі у розгляді заяви ОСОБА_20 про перегляд за виключними обставинами постановлених щодо нього вироку Рубіжанського міського суду Луганської області від 29 травня 2012 року, ухвал Апеляційного суду Луганської області від 16 листопада 2012 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2014 року з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_10 ОСОБА_12 ОСОБА_13
ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_11 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19