УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.09.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження 0000878 від 26.07.2020 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дейр-Ханна (Ізраїль), араб, громадянина Ізраїлю, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, студенту 4 курсу Одеського національного медичного університету, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , посвідка на тимчасове проживання НОМЕР_1 видана 03.12.2019 року органом 5103, дійсна до 31.07.2022 року, раніше не судимий,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що 25.07.2020 у невстановлений органами слідства час, ОСОБА_5 , не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційних документів на транспортний засіб і страхового поліса, приступив до керування мотоциклом «SUZUKI GSX-R750», р/н НОМЕР_2 , не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, з номерним знаком, що не належить цьому транспортному засобу, чим допустив порушення вимог пунктів: 2.1 а), б), ґ); 2.9. в) «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), які зобов`язують водія:

п. 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення».

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил технічний талон), а у разі відсутності в транспортному засобі його власника, крім того, свідоцтво про право спільної власності на цей транспортний засіб чи тимчасовий реєстраційний талон;

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена Картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України»;

п. 2.9. «Водієві забороняється:

в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

- не належить цьому засобу»;

Так, ОСОБА_5 , керуючи вказаним мотоциклом, здійснював рух по вулиці Балківська в Малиновському районі міста Одеса, на проїзній частині якої організовано двосторонній рух, по три смуги руху в кожному напрямку, а транспортні потоки протилежних напрямків поділені розділювальною смугою.

Зазначений мотоцикл, під керуванням ОСОБА_5 , рухався з невстановленою швидкістю, з боку вулиці Розкидайлівська в напрямку вулиці Середня, в середній смузі свого напрямку руху, по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини, в темну пору доби, в умовах міського вуличного освітлення.

В той же день о 22:12 годині, наближаючись до пішохідного переходу, розташованого напроти будинку 1 по вулиці Бугайовська та позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід», який на той час був нерегульований, у зв`язку з тим, що на світлофорному об`єкті, яким він обладнаний, горів жовтий миготливий сигнал, що дозволяє рух транспортних засобів але інформує про наявність небезпечного нерегульованого пішохідного переходу, ОСОБА_5 грубо порушив пункти: 2.3. б); 4.16 а); 8.7.3. д); 18.1. «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які зобов`язують водія:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 4.16. «Пішохід має право:

а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора»;

п. 8.7.3. «Сигнали світлофора мають такі значення:

д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу»;

п. 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

тобто, перебуваючи в дорожній обстановці, яка потребувала від нього особливої уваги, через вказаний нерегульований пішохідний перехід, відволікся від керування і своїми діями свідомо створив небезпеку для інших учасників дорожнього руху, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення.

Отримуючи об`єктивні ознаки зміни дорожньої обстановки, що виразилися у появі попереду на проїзній частині небезпеки у русі, у вигляді пішоходів, які почали перетинати проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, рухаючись кроком, з лівого боку праворуч за ходом руху мотоцикла, Хуссеін Хосам заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації, не вжив, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру своєчасно не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу щоб дати дорогу пішоходам, які мали перевагу у русі.

Як наслідок, ОСОБА_5 , через неуважність, позбавив себе можливості своєчасно реагувати на зміну дорожньої обстановки, і допустив наїзд передньою частиною керованого ним мотоцикла на пішохода ОСОБА_9 , яка знаходилась вже на смузі руху цього мотоцикла, під час якого відбулося відкидання тіла пішохода та падіння потерпілої на дорожнє покриття.

В результаті ДТП пішоходу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала її смерть на місці пригоди.

Отже, водій мотоциклу ОСОБА_5 шляхом належного виконання вимог пунктів: 2.1 а), б), ґ); 2.3. б); 2.9. в); 4.16 а); 8.7.3. д); 18.1. Правил дорожнього руху, гарантовано мав технічну можливість запобігти ДТП і саме його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди.

За вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди 26.07.2020 розпочате досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Слідчий звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, органом досудового розслідування встановлені ризики передбачені ст.177 КПК України, що свідчить про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи наступним доводами.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що призвело до смерті потерпілого, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортним засобом строком до 3 років.

Підозрюваний ОСОБА_5 є громадянином Ізраїлю, де народився, проживає, має родину та інші міцні соціальні зв`язки, а на території України тільки тимчасово навчається.

Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, останній може зникнути та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про існування ризиків передбачених п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, надавши письмові заперечення на яких наполягала з підстав зазначених в запереченнях. Крім того, в обгрунтування своїх заперечень захисником було надано відповідний характеризуючий матеріал щодо підозрюваного та інші документальні докази, в обгрунтування своїх доводів.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України» зазначено, що визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 26.07.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено, оскільки у призначений для розгляду клопотання день та час затриманий не був доставлений до суду, так як в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження і у важкому стані знаходився на стаціонарному лікуванні в КУ «МКЛ-11» м. Одеса.

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які наявні в матеріалах клопотання.

Щодо доводів сторони обвинувачення в частині наявності ризику у вигляді переховування від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя зазначає наступне. Так, ризик у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, будь-якими фактичними обставинами не підтверджується, що свідчить про необґрунтованість його наявності.

Також, в судовому засіданні не доведено жодними доказами існування таких ризиків, як можливість незаконного впливу на потерпілих у цьому ж провадженні та повторного вчинення кримінального правопорушення.

Однак, враховуючи вагомість наявних доказів та обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу з метою забезпечення дотримання підозрюваною належної процесуальної поведінки та з метою забезпечення запобігання можливому перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Так, згідно ч.1, ч.2 ст.182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, з урахуванням викладеного в сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного необхідно та з метою забезпечення запобігання можливому перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, можливо застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження 0000878 від 26.07.2020 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши йогов період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 16.11.2020 року, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчогосудді або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися з міста проживання, тобто міста Одеси, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, незалежно від стадії кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків покласти на СУ ГУНП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1