Справа № 461/9197/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/505/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0004934 від 01.11.2019 р. про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
за ч.2 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 06 квітня 2020 року,

встановила:

вироком Галицького районного суду м. Львова від 06 квітня 2020 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді 02 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком 02 (два) роки позбавлення волі, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 19 вересня 2019 року і остаточно до відбування призначено ОСОБА_6 покарання у виді 02 (двох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання з 13 листопада 2019 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 залишено без зміни, - у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».
На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України попереднє ув`язнення з моменту затримання з 13 листопада 2019 року зараховано в строк призначеного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно вироку, 01 листопада 2019 року, о 12 год. 30 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав куртку, яка належала потерпілому ОСОБА_9 , вийшов з нею з під*їзду на вулицю, виявив у внутрішній кишені зазначеної куртки грошові кошти у сумі 20000,00 грн, дістав та забрав їх собі, а куртку викинув на землю, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
На вирок суду адвокат ОСОБА_8 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України. У відповідності до п.З ч.1 ст.401 КПК України запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у виді тримання під вартою - скасувати.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, не з метою покращення становища особи відносно якої здійснюється кримінальне провадження, а навпаки, з метою її засудження. Чим недотримався вимог КПК України, а саме суд встановив новий час вчинення кримінального правопорушення о 12.30 год., а не 11.20 год. як зазначено у обвинувальному акті; суд не встановив форму умислу / таємне, відкрите, шахрайство, вимагання, розбій / з огляду на кваліфікацію злочину; суд не встановив обставин, за яких ОСОБА_6 потрапив до згаданого під`їзду будинку АДРЕСА_3 ; суд не зазначив обставин, за яких ОСОБА_6 отримав у володіння куртку потерпілого: де перебував потерпілий, чим займався, де знаходилася куртка, чи було відомо ОСОБА_6 , що в даній куртці є гроші, тощо ; суд встановив інші, ніж у обвинувальному акті, обставини, за яких ОСОБА_6 отримав к володіння куртку та гроші потерпілого ; з огляду на відсутність будь-яких доказів щодо підтвердження умислу обвинуваченого на вчинення таємного викрадення майна - крадіжки, з огляду на те, що в ОСОБА_6 згідно висновку судово-психіатричної експертизи встановлено психічні вади, суд відмовив у клопотанні сторони захисту щодо проведення ОСОБА_6 судово-психологічної експертизи, з метою встановлення його психологічного стану в момент інкримінованого діяння.
Звертає увагу, що у судовому засіданні 07.02.2020 року суд, встановивши, що всі обставини справи досліджено перейшов до судових дебатів. У судових дебатах виступили : прокурор, потерпілий, обвинувачений, захисник. При цьому захисником, під час виступу в дебатах, було зазначено, що в ході судового розгляду не було встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанні можливостей їх отримати, а тому захист наголошував на закритті даного кримінального провадження за п.3 ч.3 ст. 284 КПК України. Однак, суд, не надавши останнього слова обвинуваченому, перервав дебати та ухвалив повернутися до з`ясування обставин справи, «у зв`язку із протиріччями». Проте, чи можна вважати протиріччями, позицію кожної із сторін у кримінальному провадженні. Не передбачено кримінально-процесуальним законом, що всі учасники судового розгляду повинні мати в дебатах однакові позиції. Якраз з урахуванням усіх протиріч, суд має ухвалити законне рішення.
Вважає, що такими своїми діями, суд вийшов за межі своїх повноважень, чим погіршив становище обвинуваченого, та порушив принцип безсторонності суду. Оскільки, як вбачається з ч.5 ст.364 КПК України, суд може відновити встановлення обставин справи лише за умови якщо виникне потреба подати нові докази. При цьому ні прокурор, ні потерпілий, ні обвинувачений, ні захисник з цим до суду не зверталися. Відповідно до ч.4 ст.365 КПК України, суд також може відновити з`ясування обставин за умови, що в останньому слові обвинувачений повідомить нові обставини, однак, нових обставин встановлено не було.
Наголошує, що під час судового розгляду ОСОБА_6 показав суду, що побачивши куртку на купі сміття, вирішив її взяти собі. Чия це куртка йому не було відомо. Він вважав, що її хтось викинув. Оскільки безперешкодно її взяв в загальнодоступному місці. А коли виявив, що в куртці є гроші, то куртку викинув, розуміючи що за ці гроші зможе купити собі нову куртку. Обставин, які б свідчили, що ОСОБА_6 міг достеменно знати, кому належить дана куртка, що куртка належить саме ОСОБА_9 та що в цій куртці є гроші, ні під час досудового слідства ні в ході судового розгляду встановлено не було.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника та обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу , та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У ст. 91 ч. 1 КК України наведені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Серед іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.
Відповідно до вимог ст. 374 ч. 3 п. 2 КПК України у разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначаються, у тому числі, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Як вбачається з обвинувального акта, 01 листопада 2019 року, о 11 год. 20 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав з куртки, яка належить ОСОБА_9 , грошові кошти у сумі 20000,00 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму, а згідно вироку, 01 листопада 2019 року, о 12 год. 30 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав куртку, яка належала потерпілому ОСОБА_9 , вийшов з нею з під*їзду на вулицю, виявив у внутрішній кишені зазначеної куртки грошові кошти у сумі 20000,00 грн., дістав та забрав їх собі, а куртку викинув на землю, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Відтак, суд першої інстанції встановлюючи фактичні обставини вийшов за межі висунутого обвинувачення, судом першої інстанції у вироку викладено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, в якому ОСОБА_6 не обвинувачувався органом досудового слідства, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
За таких обставин вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає скасуванню, а у кримінальному провадженні слід призначити новий розгляд у суді першої інстанції, задовольнивши подану апеляційну скаргу частково. Інші доводи апеляційної скарги, підлягають перевірці і з`ясуванню при новому розгляді в суді першої інстанції.
При новому розгляді суду необхідно розглянути справу відповідно до вимог КПК України, встановити усі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, із забезпеченням права ОСОБА_6 на захист прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слід залишити без змін до проведення підготовчого судового засідання, але не більше 60 днів.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задоволити частково.
Вирок Галицького районного суду м. Львова від 06 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_6 скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 в суді першої інстанції.
Запобіжний захід ОСОБА_6 тримання під вартою залишити без змін до проведення підготовчого судового засідання, але не більше ніж на 60 днів.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4