Справа № 573/1974/20
Номер провадження 1-кп/573/228/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2020 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 19 вересня 2020 року за №0000491 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Череватівка Білопільського району Сумської області, зі спеціальною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- за ч. 1 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2020 року, у точно невстановлений день, ОСОБА_4 на сміттєзвалищі, яке розташовано за 400 м від його домоволодіння по АДРЕСА_1 , побачив дикорослі рослини коноплі та зірвав з них 16 гілок з листям для особистого вживання без мети збуту, які переніс до свого місця проживання за вказаною вище адресою. 15 гілок з рослини коноплі для висихання поклав на горище літньої кухні, а одну гілку під стріху у погребі.

У точно невстановлений день на початку вересня 2020 року ОСОБА_4 перевірив гілки з верхівками коноплі і виявив, що вони вже висохли, а тому відділив верхівки від стебел, сухі верхівки з листям перетер руками, чим виготовив наркотичний засіб, який пересипав у два паперові пакети і поклав їх зберігатися у коридорі будинку.

29 вересня 2020 року під час проведення обшуку в домоволодінні ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції виявлений та вилучений особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальна маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 85,514 г.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Отже, зазначеними умисними діями ОСОБА_4 вчинив проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Під час досудового розслідування 30 жовтня 2020 року між начальником Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
02 листопада 2020 року до Білопільського районного суду надійшов обвинувальний акт із зазначеною угодою про визнання винуватості.
Згідно із вказаною угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні в обсязі підозри. Також угодою визначено покарання, яке повинен він понести, а саме: у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, на підставі ст. 69 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому проступку визнав повністю, обставини його вчинення, викладені в угоді та обвинувальному акті, не заперечував, просив затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 теж просили затвердити зазначену вище угоду.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про затвердження вказаної угоди, виходячи із такого.
Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З урахуванням особи обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, обставин, що пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, вперше притягується до кримінальної відповідальності та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним проступку суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 1 ст. 309 КК України для штрафу, а саме: 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з обвинуваченого підлягають стягненню в доход держави процесуальні витрати в сумі 1471,05 грн. за залучення експертів.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 473 - 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 жовтня 2020 року між начальником Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в доход держави на підставі ст. 69 КК України у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 1471 грн 05 коп. в доход держави.

Речові докази 16 гілок рослинного походження, 2 паперові згортки з канабісом, саморобний пристрій для паління з нашаруванням речовини темного кольору, що зберігаються у камері схову речових доказів Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя