Справа № 459/2866/20
Провадження № 1-кс/459/1017/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Червонограді клопотання дізнавача старшого інспектора сектору дізнання Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Червоноградської місцевої прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні №0000109 від 11.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

12.10.2020 дізнавач звернувся до суду з даним клопотанням. В його обґрунтування послався на те, що 10.10.2020 в ході відпрацювання території міста Червонограда з метою попередження правопорушень, спільним патрулем працівників Червоноградського ВП та військовослужбовців НГУ поруч із будинком АДРЕСА_1 виявлено неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при яких виявлено згорток ізоляційної стрічки зеленого кольору із невідомою речовиною в ньому.

10.10.2020 в період часу з 22 години 20 хвилин до 22 години 32 хвилин поруч із будинком АДРЕСА_1 було проведено огляд місця події в ході якого виявлено та з місця огляду вилучено згорток ізоляційної стрічки зеленого кольору із невідомою речовиною в ньому, а також вилучено два мобільні телефони неповнолітних осіб Iphone 7 та Iphone 10, через які, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 здійснювали замовлення наркотичного засобу.

З метою уникнення ризиків запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, збереження характеристик та властивостей об`єктів, а також враховуючи необхідність проведення судової експертизи, імовірну наявність на вилучених мобільних телефонах відомостей щодо реалізації на території міста Червонограда об`єктів заборонених для обігу, необхідність проведення перевірок з метою встановлення приналежності майна просить накласти арешт на вилучене під час огляду місця події майно.
Дізнавач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.
Власники майна в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про дату та час розгляду клопотання у телефонному режимі, про що в матеріалах справи є телефонограми.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч.1 ст.172 КПК України.

Оглянувши матеріали клопотання, встановлено наступне.
Відомості про вказаний факт внесені у ЄРДР 11.10.2020 за №0000109, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що 10.10.2020 в період часу з 22 години 20 хвилин до 22 години 32 хвилин поруч із будинком АДРЕСА_1 було виявлено неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено згорток ізоляційної стрічки зеленого кольору із невідомою речовиною в ньому, а також два мобільні телефони Iphone 7 та Iphone 10, через які ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , на думку дізнавча, здійснювали замовлення наркотичного засобу.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У положенні ст.132 КПК України зазначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до положень ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Дізнавачем до клопотання додано лише копії витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань та постанови про визнання речовими доказами, які належним чином не завірені. Однак не додано жодних процесуальних документів про факт вчинення злочину, протокол огляду місця події, на проведення якого він послався у клопотанні, а також протоколи допиту будь-яких осіб по даному факту. Також не надано документів, які підтверджують статус осіб, у яких вилучене майно, право власності на це майно, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна.

Дізнавачем у клопотанні вказано, що вилучені телефони належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак такі являються неповнолітніми, а відомостей про їхніх законних представників не вказано.

Також дізнавачем не доведено наявність обставин, які підтверджують, що незастосування арешту телефонів призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, тобто ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України.
Згідно із ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У випадку ймовірного майбутнього існування ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, слідчий чи прокурор не позбавлені можливості клопотати про арешт майна. Строк такого звернення в часі не обмежений, оскільки чинні процесуальні норми передбачають невідкладний строк звернення із клопотанням про арешт лише щодо тимчасово вилученого майна, а не будь-якого іншого.

Вважаю, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та дізнавачем не доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України.
Подібне обмеження права власності на мобільні телефони не відповідає завданням кримінального провадження.
Враховуючи вище наведене, відсутні правові підстави для задоволення заявленого клопотання.

Керуючись ст. 2,7,100, 131-132, 167,168,170, 171, 172, 372, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :
В клопотанні дізнавача про арешт майна у кримінальному провадженні №0000109 - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 5-ти діб з часу її проголошення.
Повний текст ухвали складено 15.10.2020

Слідчий суддя: ОСОБА_1