Провадження №: 1-кс/755/4642/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" жовтня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005067, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2020 за ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю учасників провадження:

представника потерпілої адвоката ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

встановив:

До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , а саме про арешт квартири АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції' України перебуває кримінальне провадження № 0005067, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2020 за фактом заволодіння майном. ОСОБА_5 є власницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу цієї квартири від 15.05.2019, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 . Право власності на квартиру підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 166729180 від 15.05.2019 року.

У вересні 2020 року ОСОБА_5 раптово стало відомо, що її квартира належить іншій особі ОСОБА_7 , що підтверджується витягом-з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 223529703 від 10.09.2020. ОСОБА_5 повідомила, що нікому ніколи власну квартиру не продавала і жодних угод з нею не укладала. Дану квартиру ОСОБА_5 придбала у товариства з обмеженою відповідальністю Житловий комплекс ОСОБА_8 . Цей правочин було укладено безпосередньо ОСОБА_5 у приватного нотаріуса разом з представником ТОВ Іль Патіо. На цю квартиру було складено технічний паспорт приватним підприємством Бюро технічної інвентаризації та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За показаннями ОСОБА_5 03.07.2020 о 11:47 року невідома особа подала повідомлення № 4029665 від її імені приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про знищення об`єкта нерухомого майна квартири. Дане повідомлення було за даними реєстру подано особисто у паперовій формі. За суб`єктним складом ця заява була подана начебто ОСОБА_5 та зазначені усі її особисті дані, зокрема реєстраційної картки платника податків, паспорту. Ці незаконні дії було вчинено стосовно об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 000. 03.07.2020 було прийнято наступні рішення та складено документи щодо квартири ОСОБА_5 , а саме прийнято заяву про знищення об`єкту, рішення 52946585 про закриття розділу та реєстраційної справи.

Згідно рішення 52946585 від 03.07.2020 проведено державну реєстрацію знищення об`єкту нерухомого майна - квартири ОСОБА_5 . Згідно рішення 52946585 від 03.07.2020 закрито розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу за реєстраційним номером 000 у зв`язку із знищенням об`єкта нерухомого майна та проведенням державної реєстрації припинення права власності на нього.

В подальшому квартира була зареєстроваю за іншою особою наступним чином.

Громадянин ОСОБА_10 набув право власності на квартиру в наступний спосіб.

09.11.2018 між обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив Райдужний район та ОСОБА_10 було укладено договір № 49-1/3/24 про пайову участь у будівництві квартири АДРЕСА_1 . Начебто ОСОБА_10 здійснив повний внесок у будівництво і 12.11.2018 було надано довідку № 24 про оплату внеску. 12.11.2018 між обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив Райдужний район та ОСОБА_10 було складено акт прийому передачі квартири. Право власності на квартиру за ОСОБА_10 було зареєстровано приватним нотаріусом ОСОБА_11 . Підставою для реєстрації став зокрема технічний паспорт, виготовлений ПП Бюро технічної інвентаризації на квартиру АДРЕСА_1 . 31.08.2020 між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 було складено договір № 3680 купівлі-продажу квартири. Цей договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 31.08.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 зареєструвала право власності на квартиру АДРЕСА_1 за фізичною особою ОСОБА_12 , РНОКПП НОМЕР_1 на підставі договору № 3680 від 31.08.2020.

Звертає увагу на той факт, що ОСОБА_10 на протязі тривалого часу після отримання документів щодо реєстрації права власності на квартиру не здійснював державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а зареєстрував лише після скасування реєстрації за ОСОБА_5 .

22.09.2020 представник потерпілого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округа ОСОБА_9 з адвокатським запитом № 846.2.7874 про надання інформації та копій документів щодо знищення об`єкту нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 .

25.09.2020 нотаріус ОСОБА_9 повідомила листом 92/02-17 про несанкціоноване втручання в її роботу щодо трьох об`єктів нерухомого майна, включаючи і квартиру АДРЕСА_1 . До відповіді нотаріус ОСОБА_9 додала відповідні документи та повідомлення до правоохоронних органів та Міністерства юстиції України.

Дані факти свідчать про захоплення (заволодіння) квартирою ОСОБА_5 незаконним способом і позбавлення її права власності.

Допитана у якості потерпілої ОСОБА_5 підтвердила вказані факти та повідомила, що нікому ніколи власну квартиру не продавала і жодних угод з нею не укладала.

Зазначив, що квартира АДРЕСА_1 є предметом злочину, що згідно ст. 98 відповідає критерію речового доказу.

Адвокат ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити.

Слідчий Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_13 в судове засідання не з`явився проте надав суду клопотання, в якому не заперечує проти задоволення даного клопотання про арешт майна. Також надав постанову про визнання та приєднання речових доказів від 19.10.2020 року.

В свою чергу, ураховуючи норми ст.ст. 22, 26, 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання у відсутність прокурора.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме майно відповідає критеріям речового доказу, постановою від 19.10.2020 року визнана речовим доказом, а також з метою забезпечення її збереження як речового доказу та недопущення подальшого відчуження.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідженні матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

При цьому, в судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з доводами викладеними у клопотанні про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню в частині накладенні арешту та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005067, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2020 за ч. 2 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

В силу ст.175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_14 та слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: