Провадження №1-кп/127/538/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000056 від 12.07.2019 року,-
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , в зв`язку з тим, що вони обвинувачуються у вчиненні злочинів, серед яких є тяжкі, які становлять значну суспільну небезпеку, судовий розгляд даного кримінального провадження ще не завершений, вина обвинувачених доведена доказами зібраними на досудовому розслідуванні, обставини та ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обох обвинувачених не зменшились та продовжують існувати.
Зокрема, що стосується обвинуваченого ОСОБА_4 , то продовжує існувати ризик того, що він перебуваючи на волі зможе переховуватися від суду, оскільки у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, постійне місце роботи, обвинувачується у вчинені злочинів, серед яких є тяжкі, перебуваючи на волі зможе незаконно впливати на свідків, які в подальшому даватимуть показання в суді, а також зможе вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , аніж тримання під вартою, не може запобігти існуючим в кримінальному провадженні ризикам.
Що стосується, обвинуваченого ОСОБА_6 , то продовжує існувати ризик того, що останній перебуваючи на волі зможе переховуватися від суду, оскільки у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, постійне місце роботи, обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, крім того зможе незаконно впливати на свідків, які в подальшому даватимуть покази в суді. Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , аніж тримання під вартою, не може запобігти існуючим в кримінальному провадженні ризикам.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання його підзахисного під вартою, надав суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби. Своє клопотання захисник мотивував тим, що допитаний в судовому засіданні свідок повідомив, що ОСОБА_4 не причетний до вчинення даного кримінального правопорушення, в нього є постійне місце проживання, крім того, захисник зазначив, що прокурором не надано доказів, які б підтверджували існування ризиків, також захисник зазначив, що стан здоров`я ОСОБА_4 є незадовільним та потребує лікування, яке не можливе в умовах перебування в слідчому ізоляторі, тому враховуючи практику Європейського суду, просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судове засіданні не з`явилась, надіслала до суду клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 та заяву про розгляд клопотання без її участі. В своєму клопотанні захисник зазначила, що прокурор знову посилається на ті обставини, на які посилався слідчий, крім того, захисник не погоджується з посиланнями прокурора на обґрунтованість доведення вини ОСОБА_6 , також зазначила, що її підзахисний не визнає вину і не визнавав спочатку, він підтверджує те, що вживав амфетамін, однак немає жодного доказу, який би вказував, що в нього був умисел на його зберігання з цілю подальшого продажу та реалізації. З наведених підстав захисник вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, свідки уже допитані, об`єктивних доказів того, що ОСОБА_6 буде переховуватися від суду не надано, він має постійне місце проживання у м. Вінниці, має професію будівельника, позитивну характеристику, має дитину та матір пенсіонерку. На думку захисника, можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував, щодо проведення судового засідання та розгляду клопотання свого захисника без її участі, підтримав письмове клопотання свого захисника про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Заслухавши клопотання прокурора, клопотання захисників та пояснення учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до переконання, що в клопотанні сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт та обвинуваченому та ОСОБА_6 з тримання під вартою на особисте зобов`язання слід відмовити, а клопотання прокурора про продовження застосування запобіжних заходів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд оцінивши підстави для застосування запобіжних заходів обвинуваченим у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи, зважаючи на практику Європейського суду, враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Суд при вирішенні клопотань учасників, а саме клопотання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи клопотання про зміну його на більш м`який ОСОБА_4 враховує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, серед яких є тяжкі, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема за ч. 2 ст. 307 КК України на строк до 10 років, з конфіскацією майна.
На переконання суду, є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватись від суду, продовжувати вчиняти інші злочини, оскільки відповідно до наявної інформації, отриманої в ході негласних слідчих (розшукових) дій, ОСОБА_4 здійснював протиправну діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин протягом тривалого часу, що фактично було його джерелом доходу. Судом враховано положення статті 178 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 немає достатніх соціально-стримуючих факторів та соціальних зв`язків, оскільки обвинувачений не працевлаштований, немає постійного законного джерела доходу. Також суд звертає увагу на те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні з метою зміни ними показань, оскільки суд приймає докази, безпосередньо досліджені судом, а на даний час в кримінальному провадженні ще залишаються недопитані свідки. Посилання захисника на те, що обвинувачений має постійне місце проживання та незадовільний стан здоров`я, судом до уваги не приймаються, оскільки доказів, які підтверджують дані обставини не надано.
Враховуючи зазначені обставини суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а тому підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні, дані обставини свідчать про те, що в задоволені клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити, а клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підлягає задоволенню, тому ОСОБА_4 слід продовжити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Крім того, при вирішенні клопотання з приводу доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання чи зміни його зміні на більш м`який запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , судом враховано, те що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна. На думку суду, є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватись від суду, а також чинити незаконний вплив на свідків в кримінальному провадженні, які ще не допитані, з метою зміни ними показів. Посилання захисника на існування соціально стримуючих факторів, а саме те, що обвинувачений має позитивну характеристику, дитину та матір пенсіонерку, судом до уваги не приймаються, оскільки доказів, які підтверджують дані обставини не надано.
Враховуючи зазначені обставини суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а тому підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні, дані обставини свідчать про те, що в задоволені клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на особисте зобов`язання слід відмовити, а клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підлягає задоволенню, тому ОСОБА_6 слід продовжити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 8 Конституції України, ст. ст. 7, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196-199, 331, 370-372, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт та обвинуваченому та ОСОБА_6 з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.
Клопотання прокурора- задовольнити.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів з 10 грудня 2020 року до 07 лютого 2021 року включно.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів з 10 грудня 2020 року до 07 лютого 2021 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1