Справа № 521/9909/19
Номер провадження:1-кп/521/1080/19
У Х В А Л А

18 вересня 2019 року
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участью прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду суду м. Одеси клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення застави, суд
В С Т А Н О В И В:
27 червня 2019 року обвиунвачений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про повернення застави.
В обґрунтування заяви посилається на те, що ухвалою слідчого судді від 23 квітня 2019 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Розмір застави було визначено у сумі 38 820 гривень та при цьому покладено певні обов`язки. 25 квітня 2019 року за ОСОБА_5 було внесено визначену в ухвалі суму застави. У зв`язку із закінченням досудового слідства №0001329 від 21.04.2019 року було закінчено та відносно ОСОБА_5 направлений до суду обвинувальний акт вважає, що запобіжний захід у вигляді застави припинено, а відтак застава підлягає поверненню.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву підтримали з викладених в ній підстав, просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.
Потерпілий не заперечував проти повернення застави.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши заяву та докази, якими вона обґрунтовується, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.
Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, а відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.
Частиною 3 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов*язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Частиною 6 ст. 194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.
Нормами глави 18 КПК України не встановлено обмеження строку дії запобіжного заходу у вигляді застави, як альтернативи обраному запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, однак чітко визначено частиною 6 ст. 194 КПК України, що після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обовязки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обовязки скасовуються.
Відповідно до вимог ст.ст. 176, 182 КПК України, застава не є тимчасовим запобіжним заходом (тримання під вартою, арешт, тощо) така у відповідності до вимог закону встановлюється на час розгляду справи по суті та на час виконання обов`язків, визначених у ч.5 ст.194 КПК України (прибувати за кожною вимогою до суду), а розгляд справи судом ще не завершено.
Таким чином положення ч. 11 ст. 182 КПК України, підлягають застосуванню у випадку, що застава не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Згідно з ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбаченнях цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Тому суд позбавлений права вийти за межі розгляду клопотання.
Враховуючи викладене, а також те, що на даний час обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.345 КК України, не розглянутий, підстави для повернення заставодавцю внесеної ним суми застави на даний час відсутні і у задоволенні клопотання слід відмовит.и
Керуючись ст.182, 372 КПК України, суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_5 про повернення застави - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1