Справа № 495/3009/20
Номер провадження 1-кс/495/2184/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
за участю: прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3
заявника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському заяву ОСОБА_4 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням,

В С Т А Н О В И В:

27.10.2020 року ОСОБА_4 надав до суду заяву про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2020 року заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 була передана на розгляд судді ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи свою заяву, він зазначив, що суддя ОСОБА_5 не може брати участь у розгляді даного кримінального провадження та підлягає відводу, оскільки суддя під час розгляду даного кримінального провадження встановлював великий інтервал між судовими засіданнями. На підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 26.06.2020 року, судовий розгляд справи був призначений на 31.07.2020 року, але з Єдиного реєстру судових рішень дата призначення судового засідання була зазначена 06.07.2020 року, тобто судовий розгляд було призначено на невідому йому дату. Крім того, ним було двічі направлено дисциплінарні скарги стосовно судді ОСОБА_5 до Вищої ради правосуддя.

На підставі наведеного та у відповідності до статті 75 КПК України заявник просить задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду даного кримінального провадження.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 просив задовольнити заяву про відвід, з підстав викладених у ній, та просив відвести суддю ОСОБА_5 від розгляду даного кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду даного кримінального провадження, оскільки заявник не посилається на конкретні обставини у своїй заяві, передбачені положеннями ст. 75 КПК України.
Вивчивши заяву про відвід, та заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.75 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Але, у зв`язку із вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

Жодний факт, яким створюється навть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.

Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості суддів розгляді даної справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, 27.07.2006 року №2006/23 визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

У рішенні ЄСПЛ «Skrlj v. Croatia» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи.

В постанові Великої палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі № 908/137/18 зроблено висновок, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46). Згідно з об`єктивним критерієм Велика палата Верховного Суду зазначила, що необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи. Проте, заява судді-доповідача у даній справі про відвід від розгляду справи була задоволена Великою палатою Верховного Суду, з тих підстав, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді-доповідача під час вирішення справи.

Таким чином, аналізуючи надану заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду даного кримінального провадження, суд вважає, що за суб`єктивним критерієм доказів, які б свідчили про необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_5 судом не встановлено, однак зважаючи, що за об`єктивним критерієм у стороннього спостерігача може виникнути недовіра до судді, задля усунення сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді, та, як наслідок, забезпечення впевненості в справедливому розгляді кримінального провадження незалежним і безстороннім судом, а також враховуючи те, що заявником була подана скарга на дії судді ОСОБА_5 до дисциплінарного органу, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за його обвинуваченнямпідлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.75, 76 ч.2, 80-82 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_4 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням задовольнити.
Відвести суддю Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України.
Передати кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду для подальшого розподілу у порядку встановленому ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали суду оголошено 02.11.2020 року.

Суддя ОСОБА_1