Справа № 464/4456/20
пр.№ 1-кп/464/488/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.11.2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

головуючий судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 464/4436/20, внесеному 13.08.20. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001234, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, невійськовозобов`язаного, одруженого, не працює, судимості не має, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення прокурор ОСОБА_4 ;

захисту: обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 , -

учасник провадження потерпілий ОСОБА_6 (подав заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності, відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого та надання своєї згоди на затвердження угоди про визнання винуватості), -

з участю: прокурора, обвинуваченого та захисника, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 13 серпня 2020 року о 15.40 год. з квартири АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з проникненням в житло, з корисливих мотивів, куди проник шляхом злому серцевини замка вхідних дверей за допомогою викрутки, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «Леново» А800 імеі НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора з номером НОМЕР_2 вартістю 3000 грн, мобільний телефон «Леново» А630 імеі НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора з номером НОМЕР_4 вартістю 3000 грн. та телевізор «Юнітед 22» вартістю 4000 грн., а всього майна потерпілого на загальну суму 10000 грн.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в житло, тобто злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

ОСОБА_3 14.08.20. повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Під час підготовчого провадження між сторонами кримінального провадження: заступником начальника Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим за участі захисника ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду від 21 вересня 2020 року про визнання винуватості, за змістом якої обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину; сторони дійшли згоди щодо обрання підозрюваному покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, позбавлення волі на строк три роки із звільненням його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. При цьому обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, на що він дав згоду на відповідне призначення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю. Ствердив, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, без примусу і не під тиском, що підтвердила і його захисник.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України та щодо узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі, що передбачена санкцією цієї статті, в межах його розміру.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, на що дано згоду потерпілим; наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того судом з`ясовано у обвинуваченого можливість реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Обвинуваченому роз`яснено вимоги ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди. Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, за наявності заяви потерпілого, з урахуванням наведеного вище, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд дійшов висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, та санкції ч.3 ст.185 КК України. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475, 532 КПК України,

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 вересня 2020 року, між заступником начальника Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні 464/4436/20, внесеному 13.08.20. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001234.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк два роки, та згідно із ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Зарахувати ОСОБА_3 час перебування під вартою з моменту фактичного затримання 13.08.20. до моменту звільнення 17.08.20. у зв*язку із внесенням застави, в час відбування покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у виді застави.

Повернути заставодавцю ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили заставу, внесену у розмірі 84080 гривень, що була зарахована на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Львівській області згідно з квитанцією № 0.0..1 від 17.08.2020

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 17 серпня 2020 року, на майно: двохсторонню викрутку зеленого кольору, 4 брелки до домофону, кепку синього кольору, джинсові шорти, футболку білого кольору; 2 мобільні телефони «Леново», телевізор «Юнітед 22» з пультом до нього, пару рукавиць чорного кольору, поліетиленовий пакет з надписом «АТБ».

Речові докази:
- двохсторонню викрутку зеленого кольору, 4 брелки до домофону, пару рукавиць чорного кольору, поліетиленовий пакет з надписом «АТБ», як засоби і знаряддя злочину, - з н и щ и т и;
- кепку синього кольору, джинсові шорти, футболку білого кольору повернути ОСОБА_3 ;

- 2 мобільні телефони «Леново», телевізор «Юнітед 22» з пультом до нього повернути ОСОБА_6 ;

- диск з відеозаписом залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) в користь держави витрати за проведення ЛНДЕКЦ експертиз на загальну суму 5230,40 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1