Провадження № 1-кс/760/6876/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянув матеріали клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000109 від 01.09.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до поданого клопотання слідчими слідчого управління Головного управління ДФС у Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000109 від 01.09.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

У клопотанні прокурором поставлено питання про накладення арешту на квартири, з метою збереження речових доказів та конфіскації цього майна, що належать на праві власності ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ), згідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 220767262.

На думку слідчого судді клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Враховуючи, що до клопотання прокурора не долучено доказів, що ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні було вручено повідомлення про підозру або вжито всіх можливих заходів для її вручення у спосіб, передбачений КПК України, що позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність вказаного в клопотанні майна положенням ст. 170 КПК України та наявності чи відсутності підстав для арешту такого майна саме з метою його конфіскації, як виду покарання.

Крім того, в клопотанні поставлено питання про арешт майна, з метою забезпечення збереження його як речового доказу.

Разом з тим, в клопотанні прокурора не обґрунтовано, які саме ознаки речових доказів містить вказане майно, що позбавляє можливості слідчого суддю перевірити відповідність даного майна критеріям ст. 98 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора подане без додержання вимог ст. 171 КПК України, тому вважає за необхідне повернути його прокурору на підставі ст. 172 ч. 3 КПК України для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000109 від 01.09.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1