КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/3832/2020 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. ч. 3 ст. 289 КК України в рамках кримінального провадження №0010073 від 03.09.2018 року.

Відповідно до ухвали слідчого судді, стороною захисту не спростовано наявність в органу досудового розслідування достатніх доказів для підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а тому у задоволенні скарги захисника було відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисники підозрюваної подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 10 липня 2020 року; постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру від 02.04.2020 року, складену старшим слідчим СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0010073 від 03.09.2018 року за фактом вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. ч. 3 ст. 289 КК України.

Мотивуючи свої вимоги, апелянти посилаються те, що повідомлення про підозру від 02.04.2020 року ОСОБА_8 не вручено, оскільки з 02.03.2020 року по невизначений період остання перебуває в країні Південно-Східної Азії Королівстві Таїланд, що підтверджується довідкою Посольства України в Королівстві Таїланд та відміткою про це в паспорті. Крім того, сама підозра ґрунтується тільки на припущеннях.

Заслухавши доповідь судді, думку захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010073 від 03.09.2018 року.

В рамках вказаного кримінального провадження складено письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289 КК України, а саме:

- у незаконному позбавленні волі, вчиненому організованою групою, з корисливих мотивів, щодо двох осіб, здійснюване протягом тривалого часу;

-у вимозі передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілими, його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання), вчинених повторно, організованою групою, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах;

-у готуванні до вчинення злочину, а саме у підшукуванні засобів та знарядь, підшукуванні співучасників та усунення перешкод, тобто у створенні умов для незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненими повторно, організованою групою, які могли б завдати великої матеріальної шкоди.
16.04.2020 року захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах ОСОБА_8 , звернулись до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, посилаючись на передчасність повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289 КК України, у зв`язку з чим необґрунтованості повідомленої підозри. Крім того, сторона захисту у своїй скарзі посилається і на порушення органом досудового розслідування вимог ст.ст. 135, 136, ч. 1 ст. 278 КПК України, зокрема, на те, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_10 не було вручено.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року у задоволенні вказаної скарги захисників було відмовлено, з підстав того, що стороною захисту не спростовано наявність у органу досудового розслідування достатніх доказів для підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.
З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується та вважає, що воно підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Із змісту ст. 2 КПК України вбачається, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 277 КПК України, зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати певним вимогам, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих суду доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення ОСОБА_8 конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289 КК України, колегія суддів вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.
При цьому слід зауважити, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів суд повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не виявлено, а тому доводи апеляційної скарги захисників про необґрунтованість повідомленої підозри, як про це зазначено і в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, на даний час є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.
Щодо посилань апеляційної скарги про недотримання органом досудового розслідування вимог ст.ст. 135, 136, ч. 1 ст. 278 КПК України, а саме не вручення ОСОБА_8 письмового повідомлення про підозру, то вони, як вважає апеляційної суд, заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно частини першої статті 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи, а саме ст.ст. 135, 136 КПК України, тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Як вбачається з наданих матеріалів, жодного належного доказу про вручення ОСОБА_8 письмового повідомлення про підозру від 02.04.2020 року у визначений кримінальним процесуальним законодавством і наведений вище спосіб, згадані матеріали справи не містять.

При цьому, згідно наданого Державною прикордонною службою України Головного центру обробки спеціальної інформації №0.184-13408/0/15-20-Вих від 30.04.2020 року повідомлення, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в пункті пропуску Бачівськ 25.01.2020 року о 17:17:45 перетнула державний кордон, інформація про повернення останньої на територію України, відсутня (а.с. 121).

Разом з тим, ксерокопії описів-вкладення та накладних №131, №140 про поштове відправлення письмового повідомлення ОСОБА_8 про підозру, за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які містяться у наданих матеріалах справи, на думку колегії суддів апеляційного суду, не можуть свідчити про належне виконання органом досудового розслідування вимог ст.ст. 42, 135, 136, ч. 1 ст. 278 КПК України, оскільки спростовуються зазначеною вище інформацією Державної прикордонної служби України.

Таким чином, слідчим не було вчиненого належних процесуальних дій направлених на встановлення дійсного місцезнаходження ОСОБА_8 і, як наслідок цього, органом досудового розслідування було допущено порушення вимог наведених вище норм закону, а саме ст.ст. 42, 135, 136, ч. 1 ст. 278 КПК України, у зв`язку з чим, як вірно зазначили захисники в своїй апеляційній скарзі, ОСОБА_8 залишилось не врученим письмове повідомлення про підозру.

Відповідно ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:

1) неповнота судового розгляду;

2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення.

Згідно ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо:

1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду;

2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки;

3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші;

4) висновки суду, викладені в судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Частиною першою статті 412 КПК України, визначено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах ОСОБА_8 , підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про скасування повідомлення про підозру від 02.04.2020 року, складену старшим слідчим СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0010073 від 03.09.2018 року за фактом вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. ч. 3 ст. 289 КК України.
Керуючись ст.ст. 5, 26, 42, 276-278, 303, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. ч. 3 ст. 289 КК України в рамках кримінального провадження №0010073 від 03.09.2018 року, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. ч. 3 ст. 289 КК України в рамках кримінального провадження №0010073 від 03.09.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4