Справа № 621/1716/20
Пр. № 1-кп/621/230/20
Вирок
Іменем України
09 грудня 2020 року м. Зміїв Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,
обинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Змієва кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Чемужівка, Зміївського району, Харківської області, зареєстрованого та мешканця: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, із середньо освітою, раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 систематично, з грудня 2019 по 22.06.2020 вчиняє домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 та дружини ОСОБА_6
06.12.2019 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом із своєю дружиною ОСОБА_6 та матір`ю ОСОБА_5 , вчинив сварку із останньою, в ході якої виражався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_5 , чим принижував її честь та гідність, погрожував фізичною розправою у зв`язку з чим відповідно до постанови Зміївського районного суду Харківської області від 16.01.2020 ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, 12.05.2020 в денний час, близько 15 год. 00 хв., більш точний час встановити не вдалося за можливе ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , де вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 , яке проявилося у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, здійсненні погроз фізичною розправою на її адресу, у зв`язку з чим постановою Зміївського районного суду Харківської області від 05.06.2020 року ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за ознакою повторності.
Крім того, в період часу з грудня 2019 по 22.06.2020 систематично протягом часу з початку грудня 2019 року по 22.06.2020 вчиняв домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 з якою проживає однією родиною. Так, протягом вказаного часу ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» безпричинно, умисно, кожного дня вчиняв сварки, в ході яких здійснював психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_6 та матері ОСОБА_5 , з якими проживає однією сім`єю за вищевказаною адресою, яке проявилося у висловленні на адресу останніх нецензурною лайкою, нанесенні словесних образ, погроз фізичною розправою на їх адресу, переслідування, постійного залякування, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також завдання шкоди їх психічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, втрати можливості повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки, втрати позитивних емоцій.
Крім того, 08.06.2020 близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , де на території подвір`я умисно, безпричинно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій на побутовому ґрунті вчинив сварку із своєю дружиною ОСОБА_6 , в ході якої виражався в адресу останньої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, таким чином залякував останню, продовжуючи весь цей час виражатися на її адресу нецензурною лайкою, чим принижував її честь та гідність, що призвело до психологічних страждань останньої, припинивши насильство лише після того, як дізнався, що ОСОБА_6 викликала працівників поліції.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини вчинення кримінального правопорушення.
Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.
Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінального правопорушення, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення і правильність кваліфікації його дій за ст. 126-1 КК України, а саме: домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, а також особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршенні якості життя потерпілої особи.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, визнається вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_7 відноситься до нетяжкого злочину.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що він раніше не судимий, вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується нагативно, не працює, одружений, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд відповідно до вимог ст. ст. 65 - 67 КК України враховує, що ним скоєно нетяжкий злочин, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст. 126-1 КК України.
При цьому, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.
На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_7 передбачені ст.76 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування не обирався.
Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання роботи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий: