ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 613/463/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/3523/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі обвинуваченого ОСОБА_7 , за умови, що питання про погіршення його становища не ставиться, з участю його захисника ОСОБА_8 , без участі потерпілих по даній справі, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційними скаргами обвинуваченого та прокурора на вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 14 09 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кияни Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 14 08 2018 року за ч.1 ст.125 КК України до 200 год. громадських робіт, на підставі ст.ст.71,72 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 26 06 2014 року та остаточно призначено 9 місяців позбавлення волі, звільненого 02 07 2019 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Визначено, що строк відбуття покарання слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 .

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта за проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 2124 грн. 85 коп., 490 грн. 35 коп., а також за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 1634,00 грн. 50 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , діючи повторно, в один із днів на початку березня 2020 року, в денний час доби, шляхом пошкодження віконного скла незаконно проник до будинку ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав сівалку ручну марки «Вінниця», вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №6/937СЕ-20 від 22 04 2020, 505,00 грн., яка знаходилася в кухні вказаного будинку. Після чого ОСОБА_7 з місця пригоди зник, а викрадене обернув на свою користь, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_7 , діючи повторно, умисно, 29 03 2020 року, приблизно о 23 год. 30 хв., зі сторони огородньої ділянки, у місці де відсутній паркан, потрапив на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття віконного скла, проник до приміщення житлового будинку, розташованого за вказаною адресою, після чого продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з приміщення кладової кімнати таємно викрав акумуляторну дриль - шуроповерт марки «Дніпро - М», моделі «CD-200BC Ultra», вартістю 2 634,00 грн.; електричний лобзик марки «Pro Craft», моделі «ST-1000», вартістю 556,00 грн.; електроперфоратор марки «МПЗО», моделі «П-32-1500», вартістю 1498,00 грн.; промисловий електричний фен марки «Зеніт», моделі «ZF-2010M», вартістю 280,00 грн. та клейовий пістолет марки «Glue Gun», моделі «ZD-7A», вартістю 149 грн., що належать ОСОБА_10 , після чого разом з викраденим майном покинув територію домоволодіння та розпорядився ним на власний розсуд.

Далі, 30 03 2020 року, приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_7 зі сторони огородньої ділянки, у місці де відсутній паркан, знов потрапив на територію вищевказаного домоволодіння, де впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття незачинених вхідних дверей, проник до приміщення житлового будинку, розташованого на території вказаного домоволодіння, де з приміщення кладової кімнати таємно викрав бензопилу марки «Oleo Maс» моделі «GS-35С», вартістю 2767,00 грн.; точильний станок марки «Витязь» моделі «ТЕ-150», вартістю 703,00 грн.; електрорубанок марки «Темп», моделі «РЕ-950К», вартістю 1114,00 грн.; та одну упаковку сувенірних грошових купюр із зображенням 100 доларів США, в загальній кількості 100 купюр, вартістю 20,00 грн., після чого разом з викраденим майном покинув територію вказаного домоволодіння, та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 9721,00 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані судом за ч.3 ст.185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з вищевказаним вироком, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання, та застосувавши положення ст.75 КК України, звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

В обґрунтування таких вимог вказав, що судом не взято до уваги відсутність до нього претензій з боку потерпілих, факт того, що на час розгляду справи від тимчасово працевлаштувався, веде суспільно-корисний спосіб життя, його мама перенесла операцію, хворіє і потребує догляду та допомоги, а його співмешканка перебуває в стані вагітності (а.с.114-115).

Крім того, на вищевказаний вирок була також подана апеляційна скарга прокурором, від якої останній в подальшому відмовився, надавши до апеляційного суду відповідну заяву.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від нього не надходило.

Захисник обвинуваченого підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Прокурор вважала оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просила залишити вимоги апеляційної скарги обвинуваченого без задоволення.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

З огляду на те, що питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_7 не розглядається, враховуючи думку прокурора та захисника, колегія суддів вважає за можливе продовжити розгляд справи за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, проаналізувавши апеляційні доводи обвинуваченого, з`ясувавши позицію захисника, з`ясувавши думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

Надаючи оцінку апеляційним вимогам обвинуваченого ОСОБА_7 щодо необхідності призначення більш м`якого покарання, то колегія суддів вважає їх непереконливими та такими, що не є підставою для зміни вироку.

В ході детального аналізу оскаржуваного вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання, колегією суддів встановлено, що воно в повній мірі відповідає вимогам ст.65 КК України, оскільки призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував: тяжкість вчинених злочинів; сукупність відомостей про особу обвинуваченого; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; кількість злочинів; розмір заподіяної шкоди; думку потерпілих, які просили призначити покарання відповідно до закону; сімейні обставини обвинуваченого; стан здоров`я матері.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд визнав його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, висловленої ним в судовому засіданні, а також активне сприяння розкриттю злочинів, яке полягало в тому, що обвинувачений добровільно брав участь у всіх слідчих діях, добровільно повідомив про місце знаходження викраденого майна, вживав заходів для його повернення, після зізнання у вчиненні злочину не змінював своєї позиції, повідомляв правдиву та достовірну інформацію, отже надавав органам досудового розслідування активну допомогу під час розслідування злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд визнав рецидив злочинів.

При цьому, судом першої інстанції було надано оцінку усім характеризуючим обвинуваченого відомостям, які містяться у матеріалах справи, враховано, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, у лікаря психіатра перебуває під консультативним наглядом.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості з порушеними формами поведінки. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У періоди часу, яким відповідають правопорушення, ОСОБА_7 перебував у стані зазначеного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Судом також взято до уваги медичну довідку, видану Богодухівською ЦРЛ, з якої вбачається що мати обвинуваченого ОСОБА_11 , 1966 р.н. знаходиться на лікуванні в хірургічному відділенні КНП Богодухівської ЦРЛ з 05 09 2020 року з діагнозом гострий флегмонозний апендицит, проведено операцію апендектомію.

При цьому судом надано оцінку посиланням обвинуваченого на наявність вагітної цивільної дружини та зазначено, що довідок, які б підтверджували факт проживання ОСОБА_7 з цивільною дружиною, яка перебуває у стані вагітності, суду не надано, тому суд позбавлений можливості дати оцінку цій обставині.

Крім того, судом проаналізовано висновок досудової доповіді органу пробації, згідно якого виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі не можливе та може становити небезпеку для суспільства, рівень небезпеки оцінюється як середній, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення як високий. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку, за умови здійснення з боку органу пробації, інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи усі вищезазначені обставини, суд призначив обвинуваченому ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене санкцією інкримінованої йому статті.

Судова колегія погоджується з тим, що саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Звертаючись до суду із проханням про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, обвинувачений ОСОБА_7 просив взяти до уваги наступні обставини: відсутність до нього претензій з боку потерпілих, факт того, що на час розгляду справи від тимчасово працевлаштувався, веде суспільно-корисний спосіб життя, його мама перенесла операцію, хворіє і потребує догляду та допомоги, а його співмешканка перебуває в стані вагітності.

В ході аналізу змісту оскаржуваного вироку колегія суддів встановила, що відсутність претензій з боку потерпілих та стан здоров`я його матері це ті обставини, які вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, та, відповідно, не спростовують висновків суду і не дають жодних підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання.

Ту обставину, що співмешканка ОСОБА_7 перебуває у стані вагітності, судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги при призначенні покарання, з огляду на те, що довідок, які б підтверджували факт проживання ОСОБА_7 з цивільною дружиною, яка перебуває у стані вагітності, суду не надано. Не надано таких відомостей і до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим колегія суддів також позбавлена можливості надати оцінку вказаній обставині.

Не надано обвинуваченим також доказів на підтвердження працевлаштування, про що він вказує у апеляційній скарзі, з огляду на що, колегія суддів не може взяти вказану обставину до уваги.

Інших доводів та обставин, які не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та свідчили б про невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого, неспівмірність покарання із тяжкістю скоєних злочинів, обвинуваченим в апеляційній скарзі не вказано, в суді апеляційної інстанції під час розгляду справи не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, до нього неодноразово застосовувалося умовно-дострокове звільнення та звільнення від відбування покарання з випробуванням, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин в короткий проміжок часу після відбуття покарання за попереднім вироком.

На думку колегії суддів, наявність обставин щодо неодноразового притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 , скоєння нового злочину в короткий проміжок часу після відбуття попереднього покарання, у сукупністю із чисельністю вчинених епізодів злочинної діяльності за даним вироком, засвідчує системний характер протиправної поведінки останнього, та дає суду підстави вважати, що саме таке покарання є співмірним скоєним ним злочинам, а також є справедливим і виваженим заходом примусу, що забезпечить виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи наведене, підстав для зміни вироку суду щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання при перевірці кримінального провадження в апеляційному порядку, з урахуванням доводів апелянта, колегія суддів не встановила, а тому вважає за необхідне вирок районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається, тому судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки відповідає вимогам ст.370 КПК України.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 14 09 2020 року по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ,- залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ _____________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4