Провадження № 1-в/761/344/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення з підстав, передбачених статтею 81 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла заява засудженого ОСОБА_2 , у якій останній вказує на те, що його було засуджено за ч.1 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі, та, оскільки він відбув 2/3 призначеного покарання - просить суд застосувати до нього дію ст. 81 КК України та звільнити його умовно-дострково від подальшого відбування призначеного судом покарання.

Дослідивши заяву, вважаю, що остання не підлягає розгляду в Шевченківському районному суді м.Києва, виходячи з наступного.

Так, відповідно до положень ч.1, ч.6 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст.7 цього Кодексу.

З огляду на системний аналіз положень ст.ст.537, 539 КПК України, питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК України, має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання (п.1 ч.2 ст.539 КПК України).

Згідно повідомлення за підписом заступника начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 №С-4160 від 31.08.2020 р., засуджений ОСОБА_2 прибув із ДУ «Черкаська ВК №62», який слідує транзитом через ДУ «Київський слідчий ізолятор» до ДУ «Одеська установа виконання покарань №21)

З наведеного вбачається, що ДУ «Київський слідчий ізолятор» щодо засудженого ОСОБА_2 не є установою відбування покарання відповідно до вимог Кримінально-виконавчого кодексу України.

При цьому, відповідно до ст. 86 Кримінально-виконавчого кодексу України, вид колонії, в якій засуджені до позбавлення волі відбувають покарання, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, тобто зазначеним органом визначається місце відбування покарання засудженим, яке, у розумінні ст. 539 КПК України, і є місцем виконання вироку.
У зв`язку із зазначеним, оскільки ДУ «Київський слідчий ізолятор» не є місцем відбування покарання засудженого ОСОБА_2 згідно кримінально-виконавчого закону, Шевченківським районним судом м.Києва відносно останнього кримінальне провадження не здійснювалось, а тому заява останнього не може бути розглянута у Шевченківському районному суді м.Києва у порядку виконання судового рішення і вона підлягає поверненню заявнику, що не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою засудженим до місцевого суду за визначеним місцем відбування покарання .

З огляду на викладене, керуючись, ст.ст.9, 537, 539 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

заяву засудженого ОСОБА_2 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення з підстав, передбачених статтею 81 Кримінального кодексу України - повернути особі, яка його подала.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1