Справа № 464/356/19
пр.№ 1-кп/464/146/20
У Х В А Л А

22 грудня 2020 року Сихівський районний суд м.Львова в складі колегії:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000105 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,.

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Сихівського районного суду м. Львова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу на даний час не змінилися, існують підстави вважати, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення та переховуватися від суду.
Потерпілий ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив, оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України відсутні.
Захисник ОСОБА_7 просить суд в задоволенні клопотання прокурора відмовити, оскільки запобіжний захід у виді тримання під вартою надто суворий. Просить обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.
З`ясувавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законний арешт або затримання особи, здійснений з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Згідно з матеріалами кримінального провадження, строк застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 спливає 04 січня 2021 року.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке згідно із ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосування насильства, а також враховуючи особу обвинуваченого, який неодружений, його вік, те, що обвинувачений безпосередньо перед затриманням не працював, за місцем реєстрації не проживав, без визначеного місця проживання, був затриманий у м. Львові, а також те, що останній має судимості за злочини проти власності, суд приходить до висновку, що вищевказані обставини у своїй сукупності дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, продовжити вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, свідки в межах кримінального провдження не допитані,а тому, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На даний час відсутні достатні підстави для висновку, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу зменшилися, що виправдовує тримання особи під вартою.
А відтак, в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити. Інший запобіжний захід за даних обставин застосований бути не може.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , продовжити на 2 місяці.
Строк дії ухвали 2 місяці, тобтодо 22 лютого 2021 року.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 7-ми діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 24 грудня 2020 року о 15.45 год.

Головуючий : ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3