Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/962/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.11.2020 р. смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Ярмолинецького районного суду матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000062 від 20.03.2020 р.

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Купіль Волочиського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

26.10.2000 р. Хмельницьким обласним судом за ч. 2 ст.140, ст. 100, ч. 4 ст. 117, п. «ж» ст. 93, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 14 років 6 місяців позбавлення волі;

08.02.2002 р. Ковпаковським районним судом м. Суми за ст. 71, ст. 391 КК України (в редакції 2001 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

26.09.2007 р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ст. 71, ст. 391 КК України (в редакції 2001 року) до 9 років 6 місяців позбавлення волі;

25.07.2012 р. Рівненським районним судом Рівненської області за ст. 391 КК України (в редакції 2001 року) до 1 року позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 146 КК України,

встановив:
19.03.2020 р. близько 21:40 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, перебуває сама у власному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , через незачинені вхідні двері непомітно пройшов всередину будинку, де в цей час в одній з кімнат потерпіла відпочивала на ліжку. Застосувавши насильство у вигляді стискання правою рукою шиї потерпілої, користуючись відсутністю сторонніх осіб, перевагою у фізичній силі та подавленою до опору волею ОСОБА_7 , з метою подальшого вступу у статевий зв`язок наказав їй слідувати за ним. Надалі, ОСОБА_6 , продовжуючи користуватись подавленою до опору волею потерпілої, насильно вивів ОСОБА_7 із її будинку на безлюдну галявину, розташовану за межами земельних ділянок господарств №15 і АДРЕСА_2 .

Знаходячись на вказаній галявині ОСОБА_6 , оголивши свій статевий орган наказав ОСОБА_7 лягати на землю. Усвідомлюючи, які протиправні дії відносно неї хоче вчинити ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не змогла виконати його вказівку внаслідок інвалідності та особливостей своєї хвороби. Тоді ОСОБА_6 ліг на землю на спину та примусив ОСОБА_7 вступити із ним у статевий акт, сівши зверху на його статевий орган. Знаючи, що ОСОБА_6 раніше судимий за злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, поєднаний із вбивством потерпілої і що раніше він вже намагався вчинити подібний злочин відносно ОСОБА_7 погрожуючи їй ножем, побоюючись за своє здоров`я та життя, ОСОБА_7 не вчиняла фізичного опору ОСОБА_8 та всупереч своїй волі виконала повторну вказівку ОСОБА_8 , а саме лягла на нього зверху, після чого, ОСОБА_6 умисно, повторно з використанням своїх геніталій вагінально проник в тіло ОСОБА_7 без добровільної згоди на це останньої.

Своїми умисними діями, які виразились у повторному вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 152 КК України.

Після цього, 19.03.2020 р. близько 21:50 год., знаходячись на галявині, розташованій за межами земельних ділянок господарств АДРЕСА_3 разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив незаконно позбавити її волі з метою задоволення своєї статевої пристрасті у подальшому. З цією метою ОСОБА_4 умисно, проти волі потерпілої, користуючись подавленою до опору волею ОСОБА_7 , насильно, охопивши її рукою за шию, привів ОСОБА_7 до свого будинку в АДРЕСА_1 , де, закривши будинок на запірний пристрій з внутрішньої сторони, утримував ОСОБА_7 до моменту її визволення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному позбавлені волі, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.146 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину не визнав. Ствердив, що 10.05.2016 р. він звільнився з місць позбавлення волі, а 08.03.2017 р. приїхав у АДРЕСА_1 , який до смерті належав його матері. Свої спадкові права він не оформив і проживав у цьому будинку один. Зазначив, що 19.03.2020 р. він, перебуваючи у цьому будинку сам вживав алкогольні напої, випивши близько 2 літрів горілки. Згодом до нього прийшов син ОСОБА_7 ОСОБА_10 , з яким на подвір`ї вказаного будинковолодіння вони продовжили вживати алкогольні напої. Потім ОСОБА_10 пішов, а ОСОБА_4 зайшов у свій будинок і далі продовжував вживати алкогольні напої, після чого ліг спати. Чи зачинив він за собою двері він не пам`ятає, однак, з незрозумілих причин діти ОСОБА_7 : ОСОБА_10 та ОСОБА_9 увірвались до нього в будинок, побили його та викликали поліцію. Ствердив, що до будинку ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 того дня він не заходив, ніяких протиправних дій відносно ОСОБА_7 не вчиняв.

Однак, вина обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується дослідженими у справі доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_7 прямо вказала на обвинуваченого як на особу, яка вчинила щодо неї зазначені протиправні дії. Ствердила, що вона є особою з інвалідністю ІІ групи і проживає сама за адресою АДРЕСА_2 . Її син ОСОБА_10 переважно проживає в сусідньому будинку разом з її матір`ю за адресою АДРЕСА_4 хоча періодично навідується і до неї. Її син ОСОБА_9 проживає із сім`єю в м. Хмельницький. ОСОБА_4 знає давно та боїться його. В червні 2000 р. він намагався її зґвалтувати, погрожуючи господарським ножем та відвівши у безлюдне місце на березі річки, а на наступний день після цього він вчинив вбивство поєднане із зґвалтуванням іншої особи, за що і був засуджений. Підозрює, що після звільнення з місць позбавлення волі саме ОСОБА_4 у пізню пору доби неодноразово вештався попід вікнами її будинку.

Ствердила, що 19.03.2020 р. ОСОБА_4 та її син ОСОБА_10 вживали алкогольні напої на подвір`ї її будинковолодіння в АДРЕСА_2 . Близько 20:30 год. вони разом увійшли до приміщення будинку, де впродовж близько 20 хв. продовжували вживати алкогольні напої, а потім обоє пішли. Після цього ОСОБА_7 , перевдягнувшись у нічний одяг, лягла в ліжко дивитись телевізор та чекати сина ОСОБА_9 , який мав приїхати з м. Хмельницький. У зв`язку із цим, вхідні двері вона не зачиняла. Раптом у будинок зайшов ОСОБА_4 , підійшов до неї, наказав йти з ним та, схопивши її за шию, повів її з будинку, не зважаючи на холодну пору року, у тому, у чому вона була: босоніж і в нічній сорочці, в напрямку до річки на галявину між ділянками господарств №15 і АДРЕСА_5 . Він знав, що має приїхати її син, у зв`язку із чим, напевно, він і вивів її з хати. Опір чинити вона не могла в силу віку та стану здоров`я, який ускладнює її пересування. На допомогу вона не кликала, оскільки боялась за своє життя та здоров`я, знаючи про минуле ОСОБА_4 ..

Привівши її на вказану галявину, вкриту стернею, ОСОБА_4 спустив свою нижню білизну та наказав їй лягати на землю. Однак, в силу специфіки свого захворювання, вона не змогла цього зробити. Тоді ОСОБА_4 ліг на землю і наказав їй лягати зверху на нього. Всупереч своїй волі, побоюючись за своє життя та не маючи фізичної можливості втекти в силу стану здоров`я, вона підкорилася. ОСОБА_4 своїми геніталіями проник у неї, однак, завершити статевий акт не зміг. Після цього ОСОБА_4 встав, охопив своєю рукою її шию та повів до свого будинку пояснюючи, що має намір у подальшому вчиняти із нею дії сексуального характеру. Завівши її будинок, ОСОБА_4 зачинив з середини на клямку двері, підвів її до ліжка. Освітлення в будинку ОСОБА_4 відсутнє. Коли ОСОБА_4 відпустив її шию, ОСОБА_7 намагалась вийти, в темряві підійшовши до дверей, однак, напомацки відкрити клямку не змогла. ОСОБА_4 посвітив на неї ліхтарем і повів її знову до ліжка. Однак, зробити він нічого не встиг, оскільки хтось почав стукати по вікнах і вибив двері. ОСОБА_4 сховався під ліжком. В будинок увійшли діти ОСОБА_7 , ОСОБА_9 взяв її на руки, оскільки сама йти вона вже не могла, та на руках відніс до будинку її матері ОСОБА_11 по АДРЕСА_4 . В будинку ОСОБА_4 вона проти своєї вола знаходилась близько 10 хвилин.

Свідок ОСОБА_11 ствердила, що вона є матір`ю ОСОБА_7 та живе в сусідньому будинку по АДРЕСА_4 . 19.03.2020 р. ОСОБА_10 вживав алкогольні напої із ОСОБА_4 .. ОСОБА_10 періодично ночує то у неї, то у своєї матері, а тому, коли він пішов, ОСОБА_11 не придала тому уваги. Почувши, що хтось стукає до неї у вікно, ОСОБА_11 вирішила, що це ОСОБА_10 повернувся. Однак, це був інший син ОСОБА_7 ОСОБА_9 , який з жінкою приїхав до матері з Хмельницького. Він повідомив, що матері немає вдома і телефон вона залишила вдома. Вони збирались йти її шукати. Раптом вона побачила, що ОСОБА_9 і ОСОБА_10 побігли в напрямку будинку ОСОБА_4 .. Вона через кілька хвилин подалась за ними. Діти ОСОБА_7 стукали у вікна та двері, однак, ОСОБА_4 не відкривав. Як відчиняли двері вона не бачила. Коли вона увійшла до хати ОСОБА_4 , вона побачила, що ОСОБА_4 лежав на ліжку, а діти ОСОБА_7 стояли біля нього. Біля ліжка стояла її донька в одній нічній сорочці боса. Коли ОСОБА_7 відвели у будинок ОСОБА_11 , вона її вдягнула та побачила, що у її доньки синя шия та подряпини на ногах. ОСОБА_7 розповіла їй, що ОСОБА_4 її зґвалтував та міг її вбити.

Свідок ОСОБА_10 показав, що 19.03.2020 р. починаючи з обідньої пори він разом із ОСОБА_4 вживали алкогольні напої спочатку на подвір`ї у ОСОБА_11 по АДРЕСА_4 , потім на подвір`ї у ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , а коли стало смеркатись, зайшли в хату ОСОБА_7 .. У будинку ОСОБА_4 вони алкогольних напоїв не вживали. ОСОБА_7 відправила їх по домах і вони пішли. Близько 22:00 год. він подзвонив матері, однак вона не взяла трубки. У цей час на таксі з м. Хмельницький приїхав із жінкою брат ОСОБА_9 .. Брат спитав у нього, де матір та з ким він вживав алкогольні напої. Взнавши, що алкогольні напої він вживав із ОСОБА_4 , він одразу побіг до його будинку і ОСОБА_10 разом з ним. За ними бігли жінка ОСОБА_9 та бабця ОСОБА_11 .. Підбігши першими до будинку ОСОБА_4 . ОСОБА_9 та ОСОБА_10 почали стукати, однак, ніхто не відчинив, двері були зачинені зсередини. Тоді ОСОБА_10 ударом ноги вибив двері і побачив в одній із кімнат свою матір, яка стояла в одній нічній сорочці, плакала і просила її звідти забрати. ОСОБА_4 стояв неподалік у тій же кімнаті та казав, що він нічого не робив, а потім сховався під ліжко. Згодом в хату зайшли бабця та дружина ОСОБА_9 ..

Свідок ОСОБА_9 показав, що 19.03.2020 р. він був у м. Хмельницький та повідомив свою матір ОСОБА_7 про те, що приїде до неї вечором. По дорозі в с. Буйволівці він неодноразово телефонував матері близько 21:00 год., однак, вона не відповідала. Приїхавши в с. Буйволівці він побачив брата ОСОБА_10 , який сказав, що матері немає, а він пив із ОСОБА_4 .. ОСОБА_9 стало зрозуміло, що сталось, оскільки ОСОБА_4 раніше намагався зґвалтувати матір та ночами вештався попід її вікнами. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 побігли до ОСОБА_4 , а слідом на ними бігли дружина ОСОБА_9 та його бабця. Прибігши першими, ОСОБА_10 ногою вибив двері будинку ОСОБА_4 .. Посвітивши ліхтарем (оскільки було темно, а будинок ОСОБА_4 відключений від електропостачання), вони побачили в одній з кімнат біля ліжка свою матір та ОСОБА_4 , який був одягнутий та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Матір стояла боса в нічній сорочці, налякана, трусилась і не могла йти. Тоді ОСОБА_9 взяв її на руки, відніс до бабці, викликав поліцію та швидку. Із ОСОБА_4 залишались його брат, дружина та бабця. ОСОБА_9 викликав швидку та поліцію.

Ці покази є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з іншими дослідженими по справі доказами.

Так, потерпіла невідкладно повідомила про вчинення відносно неї зазначених діянь та вказала на обвинуваченого як на особу, яка їх вчинила (протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.03.2020 р., рапорт від 19.03.2020 р. (т. 1 а.к.п. 2-4). Протоколом огляду (т. 1 а.к.п. 13-18) зафіксовано у місці, вказаному потерпілою (з тильної сторони домоволодінь АДРЕСА_6 , АДРЕСА_4 ) на земельній ділянці частину, на якій стерня та солома були прим`яті на відміну від стерні та соломи на решті ділянки. Зі слів потерпілої саме у цьому місці ОСОБА_4 її зґвалтував. Висновком експерта №266 (т. 1 а.к.п. 119-120) підтверджується, що станом на 20.03.2020 р. у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри по долонній поверхні в проекції правої 5-ї п`ясної кістки, по передньо-внутрішній поверхні середньої третини правого стегна, по передній поверхні верхньої третини правої гомілки, по передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, що могли утворитися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею по механізму «удар-тертя», «тертя», які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки та, судячи по стану загоєння, можуть мати давність утворення не більше 1-ї доби, що не виключає можливості їх утворення в час та за обставин, вказаних самою обстежуваною.

Покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підтверджуються протоколами проведення слідчого експерименту від 01.06.2020 р. із відеозаписами (т. 2 а.к.п. 47-52). Протоколом обшуку (т. 1 а.к.п. 191-206) підтверджуються, зокрема, посилання на те, що зсередини будинок ОСОБА_4 закривався на металеву клямку, яка на момент обшуку була пошкоджена. Протоколом огляду мобільного телефону від 01.06.2020 р. (т. 2 а.к.п. 54-59) підтверджуються покази щодо неодноразових намагань у вказану дату та час додзвонитись до потерпілої, яка на дзвінки не відповідала.

Тому, суд вважає вину обвинуваченого доведеною поза розумним сумнівом.

Посилання сторони захисту на те, що відповідно до висновків експерта №266 (т. 1 а.к.п. 119-120), №267 (т. 1 а.к.п. 134-135) під час обстеження потерпілої навколо зовнішніх статевих органів та анального отвору будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено, як і будь-яких видимих тілесних ушкоджень навколо статевих органів ОСОБА_4 , а також на те, що висновками експерта №2 (т. 1 а.к.п. 121-122), №190 (т. 1 а.к.п. 150-152) на тілі та нічній сорочці потерпілої сперматозоїди не виявлені, як і клітини пахового епітелію на статевому члені ОСОБА_4 (висновок №191 т. 1 а.к.п. 168-169), не спростовують висновків суду та зазначених вище доказів. Ці висновки не містять заключення стосовно неможливості або нездійснення певних дій обвинуваченим, а лише стверджують про невиявлення експертом тих чи інших слідів при тому, що статевий акт був незакінчений з незалежних від обвинуваченого причин і за вказаних потерпілою обставин міг не супроводжуватись видимими тілесними ушкодженнями навколо статевих органів. Закон не відносить висновок експерта до виключного доказу, яким має доводитись вина обвинуваченого. Згідно із ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, а оцінка доказів здійснюється окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності та в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, з яких злочин, передбачений ч. 1 ст. 146 КК України є нетяжким, а злочин, передбачений ч. 2 ст. 152 КК України є тяжким, особу винного, який раніше неодноразово судимий, у т.ч. за злочини проти життя та статевої свободи, за місцем проживання характеризується нейтрально (т. 1 а.к.п. 76), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 1 а.к.п. 73, 75).

Пом`якшуючих обставин не встановлено. Обтяжуючою обставиною є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння (т. 1 а.к.п. 70).

З врахуванням наведеного та враховуючи, що обвинувачений на шлях виправлення не став, а особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд не вбачає за можливе призначити йому покарання за вчинені кримінальні правопорушення м`якше за позбавлення волі, визначивши остаточне покарання у відповідності із ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 2 ст.152 КК України, призначивши йому покарання:

за ч. 1 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

за ч. 2 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 8 років.

Строк відбування покарання рахувати з 06.11.2020 р..

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання період його тримання під вартою з моменту затримання - 20.03.2020 р..

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 ухвалою Ярмолинецького районного суду від 30.09.2020 р. у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- зразки слини, сухої крові, зрізи нігтьових пластин із піднігтьовим вмістом, зрізи лобкового волосся ОСОБА_7 ; зрізи нігтьових пластин із піднігтьовим вмістом, зрізи волосся з лобка, статевого члена ОСОБА_4 ; марлевий тампон із вмістом човникоподібної ямки статевого члена ОСОБА_4 ; марлевий тампон контроль, на який відбиралися змиви та зіскоб зі слизової оболонки щік ОСОБА_4 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області знищити;

- нічну сорочку зеленого кольору повернути власнику ОСОБА_7 .

Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати у справі відсутні.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу в апеляційний суд Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1