Справа №: 343/818/20
Провадження №: 1-кп/0343/107/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
її представника - адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 24.04.2020 року за номером № 0000196, про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, розлученого, судимого вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 11.01.2020 року за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень, який сплатив 10.02.2020 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 наніс умисне легке тілесне ушкодження.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
22 квітня 2020 року близько 12:40 год. ОСОБА_7 ремонтував паркан, що розділяє територію його домогосподарства та домогосподарства ОСОБА_5 , яка проживає в АДРЕСА_1 . З цього приводу між ними виник конфлікт, оскільки між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 існує спір з приводу межі, що розділяє їхні земельні ділянки. В ході цього конфлікту, на ґрунті давніх неприязних відносин, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наніс їй один удар рукою в ділянку грудної клітини, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої молочної залози, що згідно висновків судово-медичного експерта № 115 від 29.04.2020 року та № 124/115-Д від 05.05.2020 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, пояснивши, що дійсно зранку 22.04.2020 року, коли він забивав стовпчики для паркана, який розділяє його земельну ділянку та ділянку ОСОБА_5 , остання чинила йому в цьому перешкоди. Вона хотіла спровокувати конфлікт, кричала на нього та сварилася, однак, він її не зачіпав та будь-яких тілесних ушкоджень не наносив. З сім`єю ОСОБА_5 у них давній конфлікт через земельну ділянку, тому вони хочуть незаконно притягнути його до кримінальної відповідальності.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена дослідженими в судовому засіданні доказами: показаннями потерпілої, свідків та письмовими доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 15.04.2020 року зробила огорожу на своїй земельній ділянці. 22 квітня 2020 року ОСОБА_7 сказав їй, щоб вона розібрала нещодавно встановлену огорожу. Спочатку вона думала, що він жартує, але пізніше побачила, що він почав забивати молотом стовпчики біля її огорожі. Вона зробила йому зауваження, щоб залишив все як є, однак він не реагував, тому вона почала йому перешкоджати робити нову огорожу. Тоді ОСОБА_7 вдарив її один раз рукою в груди, вона почала кричати і побігла кликати дочку.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона проживає неподалік від ОСОБА_5 . В той день вона була на городі та почула крики. Пішла дивитись, що сталось і побачила, що ОСОБА_7 забивав стовчики, а ОСОБА_5 йому заважала, тому він рукою відштовхнув її від себе.
Свідок ОСОБА_9 повідомив суду, що він є зятем ОСОБА_5 і 22 квітня 2020 року перед обідом перебував у майстерні та побачив, як ОСОБА_7 зайшов на їх територію й почав забивати стовпчики для огорожі. ОСОБА_5 почала перешкоджати йому це робити, тоді ОСОБА_7 вдарив її рукою в груди один раз.
Свідок ОСОБА_10 повідомила, що в той день десь біля 12.30 год. вона йшла на поле зі своїм чоловіком та почула крики. Це був конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Моменту удару вона не бачила. Згодом ОСОБА_5 сказала, що ОСОБА_7 штовхнув її рукою в груди. У обвинуваченого та потерпілої часто відбуваються конфлікти.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 22 квітня 2020 року до нього прибігла його сестра ОСОБА_5 та повідомила, що її б`є ОСОБА_7 . Самого факту нанесення ударів він не бачив. Він відвіз ОСОБА_5 в лікарню та знає, що остання ходила на флюорографію.
Свідок ОСОБА_12 суду повідомила, що потерпіла ОСОБА_5 є її матір`ю. 22 квітня 2020 року десь перед обідом вона прибігла й сказала, що ОСОБА_7 забиває стовпчики для паркана і при цьому вдарив її. Самого удару вона не бачила, але чула крик матері.
Як вбачається з висновків судово-медичного експерта № 115 від 29.04.2020 року та № 124/115-Д від 05.05.2020 року (а.с. 51,52), у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження: синець в ділянці лівої молочної залози, який утворився від дії тупого твердого предмета, міг утворитися як при нанесенні удару тупим твердим предметом у вказану ділянку, так і при ударі цією ділянкою до такого, може відповідати терміну вказаному у постанові, відноситься до легких тілесних ушкоджень.
З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.04.2020 року (а.с. 75) вбачається, що ОСОБА_5 звернулася в органи поліції із заявою про те, що 22.04.2020 року близько 13.00 год. в с.Ангелівка по вул. Коновальця Долинського району Івано-Франківської області у неї на подвір`ї виник конфлікт з сусідом ОСОБА_7 , в ході якого останній наніс їй удар рукою в ділянку грудної клітки, чим спричинив тілесні ушкодження.
Таким чином, наведеними доказами підтверджується факт конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , що мав місце 22 квітня 2020 року близько 12:40 год. на межі, що розділяє їхні земельні ділянки, а також те, що в ході даного конфлікту обвинувачений наніс потерпілій один удар рукою в ділянку грудної клітки, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої молочної залози, що згідно висновку експерта відноситься до легких тілесних ушкоджень.
При цьому суд вважає способом захисту та не приймає до уваги показання обвинуваченого про те, що ОСОБА_5 сама спричинила конфлікт та провокувала його на незаконні дії, однак, він не її зачіпав та будь-яких тілесних ушкоджень не наносив, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки він наніс потерпілій ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження.
Обираючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, зокрема те, що він є пенсіонером, розлучений, має середню освіту, негативно характеризується по місцю проживання, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Долинської ЦРЛ не перебуває, раніше судимий: 11.01.2020 року вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн., який сплатив 10.02.2020 року, що підтверджується квитанцією №0.0..1 (а.с. 89). Також суд враховує як обтяжуючу покарання обставину вчинення обвинуваченим злочину повторно та відсутність пом`якшуючих покарання обставин.
З урахуванням викладеного суд вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 125 КК України.
Дане покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином, у відповідності до поданої нею письмової заяви від 15.10.2020 року (а.с. 70) та керуючись ст. 257 ЦПК України, слід залишити без розгляду.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався, судових витрат та речових доказів в даному кримінальному провадженні немає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).
Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином, залишити без розгляду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: