У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора - ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 - адвоката- ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Ужгород, скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Закарпатської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, не визнанні потерпілою , -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Закарпатської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, після отримання заяви від 09 листопада 2020 року та не визнанні потерпілою.
В обґрунтування скарги скаржник ОСОБА_4 зазначила, що 09 листопада 2020 року вона звернулася до Закарпатської обласної прокуратури із заявою про злочин скоєний ФОП ОСОБА_6 та долучено до заяви «офіційне повідомлення» ФОП ОСОБА_7 на запит від 01 жовтня 2020 року адвокату ОСОБА_8 . У своїй скарзі вказує, що 11 та 13 травня 2019 року нею подано дві заяви про злочин стосовно незаконного захоплення її двох земельних ділянок в АДРЕСА_1 , на яких розпочато будівництво розміром 14х16 метрів фундаменту будинку під керівництвом посадових осіб Оноківської сільської ради.Зазначає, що Головою сільської ради ОСОБА_9 , Головою земельної комісії ОСОБА_10 та підполковником поліції старшою слідчою в особливо важливих справах СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 (дівоче прізвище ОСОБА_12 ), яка оформила земельну ділянку на свою матір ОСОБА_13 . Разом з цим, ОСОБА_4 зазначає, що ФОП ОСОБА_7 вона не знає, в його офісі не була, ніяких заяв та договорів на виконання земельно-технічних документацій не писала, гроші за технічні документи не платила. Однак, саме ФОП ОСОБА_7 виготовив дві земельно-технічні документації нібито на замовлення особи ОСОБА_14 . Враховуючи викладене ОСОБА_4 просить зобов`язати Закарпатську обласну прокуратуру внести заяву громадянки ОСОБА_4 про злочин від 09 листопада 2020 року скоєний ФОП ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 190 КК України; на період досудового слідства відсторонити ФОП ОСОБА_7 від виконання функціональних обов`язків; кваліфікувати протиправні дії ФОП ОСОБА_7 в складі ОЗГ Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області; визнати ОСОБА_4 потерпілою та надіслати витяг із ЄРДР.
У судове засідання ОСОБА_4 не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Однак, у пункті п`ятому прохальної частини скарги, просить скаргу розглядати без її участі.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги, оскільки 13.11.2020 року відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 09 листопада 2020 року про злочин внесені до ЄРДР за № 0000491, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 1 ст. 366 КК України, про що ОСОБА_4 надіслано повідомлення та направлено копію витягу з ЄРДР.
Захисник ОСОБА_15 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав подану скаргу, не погодився з доводами прокурора, оскільки такі відомості були внесені із порушенням вимог ст. 214 КПК України, зокрема 13 листопада 2020 року. Крім того, зазначив, що відомості про кримінальне правопорушення внесені з невірною кваліфікацією, зокрема те, що злочин вчинено в складі організованої злочинної групи.
Заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Згідно п. 1 параграфу 2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 р. за № 680/28810 (з відповідними змінами та доповненнями) до Реєстру, між іншим, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
При цьому, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (п. 2 пар. 1 розд. ІІ Положення).
Внесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про: заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України (абз. 1 п. 1 розділу ІІІ Положення).
Статтею 303 КПК визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати в наступному: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Слід мати на увазі, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Враховуючи наведені положення законодавства відомості до ЄРДР вносяться, якщо відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела які відповідають вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мають короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Тобто, вищезазначені норми закону зобов`язують прокурора, у тому числі керівника прокуратур; керівників органів досудового розслідування; слідчих: органів прокуратури, внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів державного бюро розслідувань (з моменту створення), у разі надходження заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім того, як зазначено у п. 1.1 Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» станом на 12 січня 2017 року необхідність існування судового порядку оскарження аналізованого виду бездіяльності ґрунтується на закріпленні у ст. 214 КПК обов`язку слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Таким чином, на відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК 1960 року, згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 звернулися до Закарпатської обласної прокуратури із заявою про вчинення злочину ФОП ОСОБА_7 з кваліфікацією його протиправних дій у складі ОЗГ Оноківської сільської ради по «незаконному рейдерському відібранню» земельних ділянок у жителів села Оноківці Ужгородського району, Закарпатської області.
Зазначена заява була направлена поштовим відправленням 09.11.2020 року, натомість доказів того коли саме Закарпатською обласною прокуратурою така була отримана, до матеріалів скарги не додано, а відтак неможливо встановити точний час прийняття такої заяви про вчинення кримінального правопорушення, а відповідно і момент закінчення 24 годинного строку, встановленого законом для внесення відомостей до ЄРДР, та настання бездіяльності уповноваженої особи Закарпатської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000491, наданого суду прокурором, 13.11.2020 року були внесені відомості за заявою ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом можливого вчинення ФОП ОСОБА_16 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, що має прояв у підробленні земельно-технічної документації земельної ділянки, кадастровий номер :116017:183.
Тобто, на даний час за заявою ОСОБА_4 вже відкрито кримінальне провадження та проводиться досудове розслідування по викладених нею фактах за ч.1 ст.366 КК України.
Що стосується доводів адвоката ОСОБА_5 про те, що відомості про кримінальне правопорушення були внесені з невірною кваліфікацією, а саме не кваліфіковано дії ФОП ОСОБА_7 в складі організованої злочинної групи, то вважаю за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Із системного аналізу вказаних положень ст. 214 КПК України є підстави для висновку, що слідчий, прокурор чи інша уповноважена особа вносить відомості до ЄРДР про попередню правову кваліфікацію повідомленого правопорушення з певною свободою розсуду, тобто може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважають найкращим за даних обставин. Відтак питання попередньої кваліфікації кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями останнього.
Що стосується решти вимог скарги, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Згідно з приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні
Положення ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачають оскарження рішення, бездіяльності прокурора та слідчого, які полягають в іншому, ніж зазначено в даній нормі, на стадії досудового розслідування.
Решта заявлених вимог заявником та її представником переліком ст. 303 КПК України не визначено та не належать до повноважень слідчого судді.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Межі втручання слідчого судді у діяльність прокурора та слідчого обмежуються ч. 1 ст. 303 КПК України.
Отже, кримінальний процесуальний закон визначає, що під час досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений на розгляд питань, які повинен вирішувати прокурор та слідчий, втручання в діяльність яких прямо заборонена ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України.
Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
За змістом ч. 4 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.
Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Виходячи з вищенаведеного та оцінюючи обґрунтованість поданої скарги, зважаючи на те, що в поданій скарзі ставляться питання, що не входять в перелік рішень чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначеному ст. 303 КПК України, а також не належать до повноважень слідчого судді, передбачених КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні скарги у іншій частині вимог слід відмовити.
З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення скарги та повторного внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Закарпатської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 09 листопада 2020 року та не визнання особи потерпілою відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено і проголошено 24.11.2020 року о 16 год. 35 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1