Справа № 555/2105/20
Номер провадження 1-кп/555/260/20
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду кримінального провадження
на підставі обвинувального акту

02.12.2020 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

законного представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Березне кримінальне провадження №0000405 від 09.09.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт надійшов до Березнівського районного суду Рівненської області з Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, потерпілий та його законний представник, захисник, обвинувачений, вважають можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Прокурор просить викликати в судове засідання для допиту потерпілого, свідків, які були допитані на стадії досудового розслідування.

В ході підготовчого судового засіданні судом встановлено, що підстав для закриття провадження згідно положень ст.284 КПК України не вбачається, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.

Прокурор заявив клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що 30.01.2020 року слідчим суддею Березнівського районного суду Рівненської області щодо обвинуваченого вже було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на стадії досудового розслідування. На час проведення підготовчого судового засідання продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

На обґрунтування наявності вказаних ризиків прокурор покликається на те, що ОСОБА_5 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , однак фактично проживає з потерпілим у кримінальному провадженні неповнолітнім ОСОБА_6 , матір`ю потерпілого ОСОБА_8 та її донькою ОСОБА_9 , які фактично одні із перших осіб, які бачили обставини вчинення інкримінованого злочину. Отже, перебуваючи на волі по місцю свого фактичного проживання, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілого, які проживають разом із ним.

Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, доходу не отримує, зловживає алкогольними напоями. У зв`язку з цим, не виключається той факт, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 з метою ухилення від суду і уникнення покарання за скоєне кримінальне правопорушення може виїхати за межі Рівненської області чи за межі території України.

На підтвердження існування вказаного ризику прокурор також покликається на те, що на стадії досудового розслідування після оголошення ОСОБА_5 підозри у вчиненні злочину, він втік із медичного закладу, де проходив лікування, та близько місяця перебував у розшуку до моменту його затримання. Затриманий ОСОБА_5 був у будинку свого дядька, крім того, з собою у нього була наявна зброя.

Сторона захисту заперечила щодо задоволення клопотання прокурора та просить обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, вказуючи, що дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування були кваліфіковані не вірно, в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, натомість його дії вірно кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, так як отримані потерпілим тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких з короткочасним розладом здоров`я і в клінічному перебізі не супроводжувалися загрозливими для життя явищами. З урахуванням наведеного, застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою є неможливим. Зокрема, просить застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання колишньої дружини обвинуваченого ОСОБА_10 або за місцем розташування батьківського будинку обвинуваченого чи за місцем проживання його брата.

Потерпілий та його законний представник підтримали позицію прокурора, зокрема, потерпілий вказав, що боїться обвинуваченого.

Згідно положень ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

У відповідності до вимог ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років ( п.5 ч.2 ст.183 КПК України).

Санкція ч.1 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення на строк від 10 років.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення та сторони захисту суд приймає до уваги такі обставини:

-- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення
Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, а тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Сторона захисту у поданому клопотанні не заперечує факт вчинення протиправних дій ОСОБА_5 щодо потерпілого ОСОБА_6 , проте вказує на невірну кваліфікацію дій особи.

Однак на стадії підготовчого судового засіданні суд не може дослідити докази та здійснити оцінку вірності кваліфікацій дій обвинуваченого, суд надасть цьому оцінку у наступній стадії процесу під час ухвалення судового рішення, яким закінчується провадження в суді першої інстанції. З наведених підстав суд не може прийняти до уваги вказані аргументи сторони захисту як підставу для відмови у задоволенні клопотання прокурора.

-- підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам
Судом встановлено, що до затримання обвинувачений ОСОБА_5 фактично співмешкав із матір`ю потерпілого свідком ОСОБА_8 та проживав в одному будинку із нею, потерпілим, а також свідком ОСОБА_11 . Суд погоджується із доводами прокурора, що перебуваючи на волі, обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою схилити їх до дачі сприятливих для нього показань.

Також судом встановлено, що 23.09.2020 року після оголошення ОСОБА_5 підозри, він переховувався від органів досудового розслідування, особу було оголошено в розшук, а досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинено. 29.10.2020 року було встановлено місце знаходження ОСОБА_5 , а саме, він переховувався у будинку свого дядька, крім того, у підозрюваного було виявлено зброю.

Крім того, на даний час ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, на життя ніде не заробляє, іноді зловживає алкогольними напоями.

Із характеристики вбачається, що ОСОБА_5 зареєстрований в АДРЕСА_1 , але на даний час за вказаною адресою не проживає. За період проживання на території Балашівської сільської ради зарекомендував себе з позитивної сторони.

Свідок ОСОБА_10 дала показання про те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із обвинуваченим. Він зареєстрований за місцем її проживання в АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок перебуває у її власності. Після розірвання шлюбу протягом останнього року з колишнім чоловіком вона не спілкувалась. Вона не заперечує, щоб ОСОБА_5 проживав в приміщенні літньої кухні на території її домоволодіння, однак проти цього, можливо, будуть заперечувати члени її сім`ї.

Свідок ОСОБА_12 суду повідомив, що у батьківському будинку в с.Балашівка на даний час ніхто не проживає, проте він може забрати ОСОБА_5 до себе додому, щоб він проживав на час судового розгляду у його будинку з його родиною, він зможе забезпечувати його усім необхідним.

Обговоривши питання про можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у виді домашнього арешту, суд приймає до уваги, що протягом останнього часу міцних соціальних зв`язків обвинувачений із колишнім подружжям не підтримував, власником (співвласником) помешкання за адресою: АДРЕСА_1 він не є. На стадії досудового розслідування ОСОБА_13 переховувався саме у родича (рідного дядька), а тому вважає, що визначення такого запобіжного заходу як домашній арешт, не зможе запобігти ризику можливості обвинуваченого переховуватись від суду.

З цього приводу Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість вчиненого кримінального правопорушення як самостійну підставу утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності із іншими підставами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту (справа «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001).

Суд наголошує, що особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку особи як підозрюваного чи як обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів (як домашнього арешту, так і особистого зобов`язання) не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.

Відповідно до ст.ст.314-316 КПК України, судом вчинено всі необхідні дії, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, а тому наявні достатні підстави призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Крім того, при виготовленні резолютивної частини ухвали судом було помилково зазначено, що вона повністю не підлягає оскарженню. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що в частині обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою ухвала підлягає апеляційному оскарженню.

Керуючись ст.314-316 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березнівського районного суду Рівненської області на 15 годину 02 грудня 2020 року.
Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Балашівка Березнівського району Рівненської області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб по 30 січня 2021 року включно.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, законного представника потерпілого, свідків.

Ухвала в частині призначення справи до судового розгляду оскарженню не підлягає, в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду

Суддя