Справа № 197/856/20
Провадження № 1-в/197/70/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрівськ Пермської області Росія, відбуваючого покарання в Широківському виправному центрі № 75,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Синельниковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.11.2011 ОСОБА_6 засуджено, за ч.4 ст.187, п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України додовічного позбавлення волі із конфіскацією майна.

Ухвалою Вищого спеціалізованного суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 вирок Синельниковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.11.2011 змінено, пом`якшено ОСОБА_6 покарання до 15 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 05.02.2016 згідно ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 зараховано у строк покарання час попереднього ув`язнення з 10.02.2011 по 27.09.2012 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 01.08.2019 згідно ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, не відбуту частину покарання замінено на більш м`яке - обмеження волі. Зараховано у строк час слідування під вартою до виправного центру за правилами ст.72 КК України, один день утримання під вартою за один день обмеження волі.

До суду надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_6 та його захисник клопотання підтримали, при цьому ОСОБА_6 суду пояснив, що він у вчиненому розкаюється, з потерпілою - матір`ю загиблої жінки спілкувався за телефоном, але шкоду не відшкодовував, оскільки не було виконавчих листів і йому платили дуже невелику заробітну плату, він весь період відбуття покарання працював, має 16 заохочень, брав участь в лекціях, після звільнення планує проживати в м. Кривий Ріг з дружиною, працювати на будівництві .

Представник установи виконання покарань до суду не з`явився, повідомлявся належним чином.

Прокурор заперечує проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не відбув необхідну частину покарання, не відшкодував шкоду, до нього застосовувались вже пільги.

Відповідно до документів, наданих ШВЦ № 75 початок строку покарання: 10.02.2011 року. Кінець строку покарання: 21.05.2024.
Станом на 11.09.2020 не відбута частина покарання засудженого складає 3 роки 8 місяців 10 днів, фактично відбута частина покарання 9 років 7 місяців 1 день, з урахуванням перерахунку загальна відбута частина покарання - 11 років 3 місяці 20 днів.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
ОСОБА_6 засуджено за вчинення умисного особливо тяжкого злочину до 15 років позбавлення волі, відповідно до довідки фактично відбута частина покарання 9 років 7 місяців 1 день, з урахуванням перерахунку загальна відбута частина покарання - 11 років 3 місяці 20 днів.
Як роз`яснив Верховний Суд України в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від N 2 від 26.04.2002 " Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" суду, зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Вислухавши сторони, дослідивши документи, додані до клопотання та матеріали особової справи, оцінивши поведінку засудженого за весь період відбуття покарання, який з 14.02.2011 відбував покарання в Дніпропетровському слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, з 16.09.2012 відбував покарання в Київському слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, з 05.10.2012 відбував покарання в Дніпропетровському слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, з 15.11.2012 відбував покарання в ДУ "Біленківська виправна колонія (№ 89)", характеризувався позитивно, мав 16 заохочень, з 03.09.2019 відбував покарання в ДУ "Ігренський виправний центр (№ 133)", характерихувався посередньо, з 13.12.2019 відбуває покарання в ДУ «Широківський виправний центр (№75)», характеризується позитивно, має 1 заохочення, майнову та моральну шкоду потерпілій - матері вбитої жінки не відшкодував, заходів щодо добровільного відшкодування шкоди ні особисто, ні через родичів не вживав, згідно ч.5 ст. 72 КК України час попереднього ув`язнення з 10.02.2011 по 27.09.2012 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі зараховано, засуджений за злочин, внаслідок якого настала смерть людини, при розгляді клопотання зазначив, що у вчиненому розкаюється.
Суд, виходячи з положень ст. 81 КК України та роз`яснень, зазначених в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року № 2, проаналізувавши дані щодо ставлення засудженого до вчиненого ним злочину, праці, додержання ним вимог режиму, про його особу, за весь період перебування в установі відбування покарань, оцінюючи у сукупності з даними щодо обставин скоєного злочину, та строку реального відбуття призначеного покарання, приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 за весь період відбуття покарання не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1