Провадження №: 1-кс/755/5860/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2020 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянув скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 по кримінальному провадженню №0000028 від 14.02.2018, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернулася в порядку ст. 220 КПК України зі скаргою на бездіяльність заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 в рамках кримінального провадження №0000028 від 14.02.2018 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 28 липня 2020 року звернулася до керівника Київської місцевої прокуратури №4 із клопотанням, де просила оголосити підозру ОСОБА_4 . Не отримавши відповіді, 14 серпня 2020 року знову звернулася з клопотанням про оголошення про підозру. 19 серпня 2020 року отримала відповідь з Київської місцевої прокуратури №4 на скаргу від 11 листопада 2019 року. Однак відповідь надійшла листом, що суперечить ч. 2 ст. 220 КПК України, де зазначено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Частиною 1 статті 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 28 липня 2020 року звернулася до керівника Київської місцевої прокуратури №4 із клопотанням, де просила оголосити підозру ОСОБА_4 . Не отримавши відповіді, 14 серпня 2020 року знову звернулася з клопотанням про оголошення про підозру. 19 серпня 2020 року отримала лист з Київської місцевої прокуратури №4 на скаргу від 11 листопада 2019 року, який надійшов, як відповідь на клопотання про оголошення про підозру.
Судом встановлено, що заявником оскаржується бездіяльність заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 , яка полягає у нерозгляді скарги у визначені строки.
Згідно положень ст. 110 КПК України, процесуальним рішенням є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого, слідчого судді. Згідно ч. 3 цієї статті, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що лист за підписом заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 №10.34-50-5876 вих-20 від 03.08.2020, який надійшов у відповідь на клопотання ОСОБА_3 про оголошення підозри ОСОБА_4 від 11.11.2019 року, не може бути визнаний належним процесуальним рішенням, яке у відповідності до п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути оскаржено на досудовому провадженні до слідчого судді, оскільки прокурором не приймалось рішення про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків, в розумінні ст. 110 КПК України.
Так, в розрізі порушеного питання про поновлення строку на звернення до слідчого судді з даною скаргою, слід виходити з того, що відповідно до ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням особи, в даному випаду, що звернулася зі скаргою.
З огляду на зазначені вимоги Закону та встановлені обставини слідчий суддя приходить до висновку про необхідність поновлення строку на звернення заявника до слідчого судді з даною скаргою.
Враховуючи вищевикладене, слідчим суддею встановлено, що в порушення вимог ст. 220 КПК, прокурором у визначений законодавством строк скарга розглянута не була, належне процесуальне рішення не прийнято, чим порушено права заявника.
Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 303, 306, 307, 308, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ухвалив :

клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку для подання скарги задовольнити та поновити даний строк.

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 по кримінальному провадженню №0000028 від 14.02.2018 задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу Київської місцевої прокуратури №4, в межах кримінального провадження №0000028, вчинити одну з дій передбачених ст. 220 КПК України (клопотання задовольнити або відмовити у його задоволенні шляхом постановлення умотивованої постанови) за клопотанням ОСОБА_3 від 28 липня 2020 року, 14 серпня 2020 року в строки визначені ст. 220 КПК України з повідомленням про результат особи, яка заявила дане клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя