Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/593/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2020 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника -адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 червня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 28 травня 2020 року засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення вказуючи на те, що він відбув покарання, характеризується позитивно, у зв`язку з чим йому було змінено умови тримання шляхом переведення із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки до виправної колонії середнього рівня безпеки, а також те, що у нього на утриманні хвора мати, яка потребує постійного догляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 червня 2020 року в задоволені клопотання засудженому ОСОБА_8 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що хоча засуджений ОСОБА_8 відбув більше строку покарання, призначеного за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, але за час відбування покарання допустив чотири порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи та правами начальника відділення, а також не проявляв ініціативи до залучення до трудової діяльності, тобто своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним.

В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу районного суду як незаконну та необґрунтовану, постановити нову про задоволення його клопотання, вказуючи на те, що він став на шлях виправлення і своєю поведінкою довів своє виправлення, був залучений до без оплатної праці, приймав активну участь в роботах по благоустрою установи, навчається у Кіровоградському навчальному центрі № 6, бере участь у виховних заходах, тобто він сумлінним ставленням до праці, позитивною характеристикою, зразковою поведінкою, довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

В своїй апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду як незаконну та необґрунтовану та постановити нову, якою задовольнити клопотання ОСОБА_8 та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що засуджений ОСОБА_8 відбув 3/4 покарання, щиро розкаюється, підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, був два рази заохочений правами начальника установи та один раз правами начальника відділення, приймає активну участь в суспільному житті відділення.

Крім того, вказує, що всі стягнення, за які ОСОБА_8 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності погашені, а тому на думку адвоката його підзахисний має всі підстави для звільнення його умовно-достроково.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, засудженого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги та просили суд їх задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягають за таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, і у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 засуджений 02 жовтня 2015 року вироком Суворівського районного суду м. Одеса за ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.
Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 24.02.2016 року ОСОБА_8 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.11.2013 року по 29.12.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 2 роки 01 місяць 23 дні.
Згідно характеристики ОСОБА_8 за період відбування покарання в Одеському СІ допустив одне порушення встановленого режиму утримання за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді догани.
Відповідно до наданої з Петрівської виправної колонії (№49) характеристики, ОСОБА_8 за час перебування в Петрівській ВК (№49) допустив два порушення за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи та правами начальника відділення у виді догани та поміщення до ДІЗО, які зняті у встановленому законом порядку, заохочувався два рази правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці, навчався в Петрівському навчальному центрі № 49, де було присвоєно робітничі кваліфікації «Штукатур» та «Електромонтер з обслуговування електроустановок».

Також, відповідно до витягу з протоколу № 11 від 28.05.2018 року комісія Петрівської ВК № 49 по перегляду особових справ засуджених, постановила рішення щодо зміни умов тримання шляхом переведення із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки до виправної колонії середнього рівня безпеки, для чоловіків, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі, як такого, що стає на шлях виправлення.

Згідно характеристики ОСОБА_8 за період відбування ним покарання в ДУ «Кропивницька ВК (№6)» допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання, за яке був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді догани, яке погашене у встановленому законом порядку, заохочень не мав.

Разом з цим, як вбачається із матеріалів провадження засуджений ОСОБА_8 систематично починаючи з 2007 року вчиняв умисні злочини, за які був засуджений до реального покарання у виді позбавлення волі, неодноразово звільнявся від відбування покарання як шляхом умовно-дострокового звільнення так і внаслідок звільнення від відбування покарання з випробуванням, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, останній раз будучи звільненим умовно достроково, через короткий проміжок часу знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин.

Крім того, як вбачається з витягу з протоколу № 12 від 22.05.2018 року комісія Петрівської ВК № 49 відмовила засудженому ОСОБА_8 у застосуванні до нього ст..82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

Також, згідно витягу з протоколу № 6 від 26.03.2019 року комісія Петрівської ВК № 49 відмовила у застосуванні до засудженого ОСОБА_8 ст..81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.

Також, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що ОСОБА_8 був засуджений вироком Суворівського районного суду м. Одеса від 02 жовтня 2015 року за особливо тяжке кримінальне правопорушення, внаслідок якого він посягнув на життя людини, що свідчить про його зневажливе ставлення до загальноприйнятих норм моралі, і встановленим законам держави та його підвищену суспільну небезпечність та стійку антисоціальну спрямованість особистості, його неготовність до право слухняної поведінки поза межами установ виконання покарань.

Зважаючи на викладені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання не довів своє виправлення, на шлях виправлення не став, будучи раніше неодноразово судимим, вчинив умисний особливо тяжкий злочин, а тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно достроково.

Крім того, сумлінна непослідовна поведінка засудженого ОСОБА_8 , свідчить лише про наявність процесу позитивних змін, але вони на думку колегії суддів, не створюють у нього на даний час в достатній мірі готовність до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві та не є підставою для звільнення від відбування покарання умовно-достроково, оскільки процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним.

Наведеним обставинам, суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженому ОСОБА_8 про умовно - дострокове звільнення, про що змістовно та обґрунтовано зазначив в оскаржуваній зав ОСОБА_9 та його захисником-адвокатом ОСОБА_7 ухвалі.

Будь-яких процесуальних порушень, неповноту у з`ясуванні обставин даної справи, про які зазначають захисник-адвокат ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_8 в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає, підстави для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції - відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 червня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4