Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/250/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 410 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження№ 0000113 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 410 КК України,за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 , на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2019 року,яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, з професійно-технічною освітою, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Олександрійського міськрайнного суду Кіровоградської області від 28.01.2019 за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України та призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Олександрійського міськрайнного суду Кіровоградської області від 28.01.2019, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання з метою направлення для відбування покарання.

Вирішено долю речових доказів по справі.
За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
представника цивільного позивача ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, вчиниввикрадення військового майна, вчинене військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 410 КК України, за таких обставин.
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Виконуючого обов`язки Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації, тобто з вказаного часу в державі настав особливий період.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №74 о/с від 20.12.2015 прапорщика ОСОБА_6 призначено на посаду техніка старшого інструктора з водіння радіолокаційної системи посадки групи радіолокаційного контролю вузла радіотехнічного забезпечення польотів.

Будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ, прапорщик ОСОБА_6 , між іншим, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків доповідати своєму безпосередньому начальникові, бути взірцем виконання службового обов`язку, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Положеннями ст. ст. 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» встановлено, що військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі військові частини).

З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з «Рішенням командира батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення польотів вузла зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та заступання чергової зміни батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення польотів на чергування 30.07.2017» № 211 від 28.07.2017, прапорщик ОСОБА_6 призначений черговим по об`єкту РСП-РЛС.

Відповідно до «Інструкції черговому техніку-начальнику зміни групи РЛК в повсякденних умовах», затвердженої 28.12.2016 начальником вузла зв`язку та РТЗ польотів, прапорщик ОСОБА_6 , окрім іншого, зобов`язаний забезпечувати стійку роботу станції з необхідною якістю; здійснювати контроль за станом зв`язку, апаратури, негайно вживати заходи по їх відновленню; підтримувати в постійній бойовій готовності джерела живлення та аварійні засоби зв`язку, тобто виконувати адміністративно-господарські обов`язки.

У зв`язку із займаною посадою прапорщик ОСОБА_6 був обізнаний про те, що у блоках радіолокаційної системи посадки РСП-10МН знаходяться радіоелектронні плати із радіоелементами, які містять у собі дорогоцінні метали.

Однак, прапорщик ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем та військовою службовою особою (в період виконання обов`язків чергового по об`єкту РСП-РЛС), на порушення вищевказаних нормативно-правових актів, вирішив стати на злочинний шлях та незаконно збагатитись за рахунок держави шляхом викрадення військового майна за наступних обставин.

Так, наприкінці липня 2017 року прапорщик ОСОБА_6 , діючи із корисних спонукань, з метою особистого незаконного збагачення, вирішив викрасти з двох комплектів радіолокаційної системи посадки РСП-10МН встановлених на військових автомобілях марки «Зіл-131» з військовими номерними знаками: НОМЕР_2 Ф4 та 6975Ф4, плати, які містять у собі дорогоцінні метали.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення військового майна, 30.07.2017 з 22 години до 23 години на території аеродрому військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, розташованого за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, прапорщик ОСОБА_6 , будучи військовою службовою особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, викрав з радіолокаційної системи посадки РСП-10МН, яка розташована на двох вантажних військових автомобілях марки «Зіл-131» з військовими номерними знаками НОМЕР_2 Ф4 та 6975Ф4, та розукомплектував 64 радіоелектронні плати з радіоелементами, які містять у собі дорогоцінні метали, з апаратури ОНІ (відображення навігаційної системи) БОП-Д та БОП-П (диспетчерського та посадочного блоків обробки перешкод) із номерами ЕУ3.051.224 №9479, ЕУ3.051.224 №0610, ЕУ3.051.224 №0623, ЕУ3.051.224 №1851.

31.07.2017 близько 09:00 години прапорщик ОСОБА_6 вивіз за межі аеродрому військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, викрадені ним при вищевикладених обставинах 64 радіоелектронні плати з радіоелементами, які містять у собі дорогоцінні метали, з апаратури ОНІ (відображення авіаційної системи) БОП-Д та БОП-П (диспетчерського та посадочного блоків обробки перешкод) із номерами ЕУЗ.051.224 №9479, ЕУЗ.051.224 №0610, ЕУЗ.051.224 №0623, ЕУЗ.051.224 №1851 з радіолокаційної системи посадки РСП-10МН, якими розпорядився на власний розсуд.

У своїй апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вказаний вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд справи у суді першої інстанції.

Захисник важає, що судовий розгляд був неповним, при постановленні вироку судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує на неповноту судового розгляду та на невідповідність висновків районного суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки судом не зясовано належним чином, чи належить пошкоджене обвинуваченим майном до числа військового майна.

Так, за умовами ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно звязку тощо.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті).

З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, для наданню майну статусу військового необхідно, щоб воно було, по-перше, державним, по друге, - закріплене за військовою частиною, у протилежному випадку таке майно не може вважатися військовим та відповідно, дії ОСОБА_6 у такому разі не можуть бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 410 КК України.

Вказує на те, що матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що розукомплектоване обвинуваченим обладнання, закріплене за в/ч НОМЕР_1 Нацгвардії України та є державним, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Крім того, у ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», визначено, що мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Цією ж статтею визначено, що особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обовязку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Звертає увагу на той факт, що часткова мобілізація в Україні оголошена Указом Президента України № 303/2014 від 17.03.2014. Пунктом 3 якого встановлено, що мобілізація проводиться протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом. Але зважаючи на те, що із дня набрання ним чинності, воєнний стан на території України не оголошувався, у стані відбудовного періоду після закінчення воєнних дій держава не перебуває, тому особливий період в Україні завершився через 45 діб з дня набрання чинності Указом Президента України № 303/2014 від 17.03.2014.

Також вважає, що дії ОСОБА_6 помилково кваліфіковані за ч. 3 ст. 410 КК України, якою передбачена кримінальна відповідальність за викрадення, привласнення, вимагання військовослужбовцем зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки чи іншого військового майна, а також заволодіння ними шляхом шахрайства або зловживання службовим становищем, якщо такі дії вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Вказує і на те, що військова частина НОМЕР_1 НГУ розташована в АДРЕСА_2 та не приймає безпосередньої участі у забезпеченні обороноздатності України та у військових діях, що проводяться на території Донецької та Луганської областей.

Безпідставним вважає і висновок районного суду стосовно можливості залишення без розгляду заявленого цивільного позову, оскільки ч. 3 ст. 129 КПК України визначено дві самостійні підстави для залишення цивільного позову без розгляду - виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч. 1 ст. 326 цього Кодексу, тобто в разі не прибуття в судове засідання цивільного позивача, його представника чи законного представника.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, цивільним позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заподіяних військовій частині збитків, що є підставою для відмови у задоволенні цивільного позову, а не залишення його без розгляду, у звязку з чим в цій частині оскаржуваний вирок також не відповідає вимогам процесуального законодавства.

У запереченнях на апеляційну скаргу, прокурор та цивільний позивач військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника, а вирок суду першої інстанції залишити без зміни як законний та обґрунтований.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, думку прокурора, представника цивільного позивача, які заперечили проти її задоволення та просили вирок суду залишити без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності і взаємозв`язку, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні викрадення військовослужбовцем іншого військового майна, вчинене військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 410 КК України судом кваліфіковано правильно.
Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю та пояснив, що з 2010 року по 2017 рік проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого інструктора-техніка водія. 30.07.2017 він заступив в наряд на добове чергування на радіолокаційну систему посадки. Незадовго до того познайомився з чоловіком, який за фахом електрик і повідомив, що в радіодеталях містяться дорогоцінні метали. Перебуваючи у скрутному матеріальному становищі він вирішив вчинити крадіжку плат. З 08 годин 30.07.2017 по 08 годин 31.07.2017 він перебував на обєкті сам і був матеріально-відповідальною особою за майно, розташоване на обєкті. Договір з військовою частиною про повну матеріальну відповідальність він не укладав. За час його служби установка не використовувалась, тому йому достовірно не відомо чи перебуває вона у справному стані та чи придатна до використання. Коли заступив в наряд всі установки були опечатані. В його розпорядженні було 6 машин з установками. Вдень він зірвав пломби, оскільки йому потрібно було запустити станцію. Опечаткою майна він не займався. Опечатував автомобілі Танковський, який його змінив вранці, а він змінив Повстяного. Близько 22 години він вирішив вчинити крадіжку плат. За годину він зняв з двох машин по 32 плати з кожної і склав до свого автомобіля «Жигулі», що належить його тестю, і перебував у його користуванні. Вранці до 09 годині він на власному автомобілі покинув аеродром і вивіз 64 плати, які відразу повіз до чоловіка, з яким нещодавно познайомився. Вони домовилися зустрітися в центрі мікрорайону Перемога, де він віддав йому плати. Того ж дня він дізнався його адресу і поїхав дізнатися про плати. Коли приїхав, то побачив порожні плати, які лежали біля будинку, а чоловіка якому він їх передав він більше не бачив. Він забрав плати і відвіз до військової частини. Повернув 64 плати, декілька з них не відносилися до військової частини. На той час крадіжка плат вже була виявлена. Він усвідомлював, що вчиняє крадіжку, але вважав, що ці плати непридатні до використання за призначенням. Повністю визнає свою вину, але не визнає розмір цивільного позову.
Крім, визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, доводиться зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими районним судом доказами, а саме:
- показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду пояснив, що з ОСОБА_6 проходив службу у одному підрозділі військової частини понад 5 років. Вони проходили службу на однакових посадах, а саме: на посаді техніка-старшого інструктора, виконували спільні обов`язки підтримували станцію у постійній боєготовності, забезпечували виконання польотів, водій-інструктор забезпечує справність машини та її заправку, а водій-технік підтримує станцію у постійній боєготовності, здійснює технічне обслуговування станції, основного її призначення. Черговим ведеться апаратний журнал, де зазначається коли і скільки часу працювала станція, час ввімкнення і вимкнення, ціль роботи, хто вмикав і вимикав. Даний журнал зберігається на об`єкті. Дані з цього журналу переносяться до журналу і ведеться облік роботи станцій за місяць і рік. Станції стаціонарні, розташовані на двох автомашинах марки «ЗІЛ» з причепами, всього 6 машин з причепами. По дві машини «ЗІЛ» і два причепа працюють в комплекті. Без даних станцій борт не може здійснити посадку. Щопонеділка здійснюється комплексна перевірка станції під час якої він виявив, що станція не працює, перейшовши на інший пульт, з`ясував, що друга станція також не працює. Виявивши, що станції не працюють, відразу повідомив про це чергового, а потім начальника. Того дня, точної дати вже не пам`ятає, він заступив на добове чергування о 08 годині ранку, о 08 год. 30 хв. перевірив наявність техніки, оглянувши її в присутності попередньої зміни. Близько 10 год. він увімкнув станцію для нагріву і пішов, а коли повернувся установка не працювала в обох станціях. Разом з начальником групи ОСОБА_11 почергово вони перевіряли блоки для з`ясовування причини несправності. Дійшовши до блоку «очистки від перешкод» виявив відсутність плат. Плати містять дорогоцінні метали. Чергування ведеться одноособово, а чергування йому здав ОСОБА_6 . Начальник групи викликав усіх близько 18 години, де всі, в тому числі і ОСОБА_6 , повідомили, що нічого не брали. Вони зробили тимчасово, щоб станція працювала без блоків очищення від перешкод, але вона працювала з перебоями. Пізніше ОСОБА_6 привіз на КПП мішок з платами. Наступного дня ці плати привезли до установок, почали розбирати, але всі вони були пошкоджені та не придатні до використання. Дане майно є майном військової частини. Рік випуску даного майна 1985, станціям було проведено капітальні ремонти і вони знаходились в робочому стані. До станцій існує формуляр, де зазначені всі комплектуючі. Вартість даних установок та їх комплектуючих йому не відома.
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 на посаді старшого інструктора водія з 2004 року. В його обов`язки входить забезпечення польотів. Добові чергування здійснюються одноособово, при цьому черговий відповідає за 3 об`єкти, розташовані в 3-х машинах марки «ЗІЛ» з причепами. Точної дати не пам`ятає, в липня 2017 року, після обіду начальник терміново викликав усіх на об`єкт, де повідомив, що станція РСП-215 не працює. Він чергував у п`ятницю і здав зміну Повстяному. Несправність виявлено у понеділок. Під час його чергування неполадок не було, ОСОБА_13 також не повідомляв про неполадки. Є наказ командування про допуск всієї групи до усіх 3 станцій. У понеділок виявлено відсутність плат у блоці. Пізніше приїхали з прокуратури і ОСОБА_6 зізнався, що взяв плати, а потім він повернув їх залишки. З цього приводу проводилось службове розслідування. Точно рік випуску станцій він пам`ятає, але вони були у справному стані, оскільки періодично оновлювалися. Ведеться апаратний журнал чергування, з якого інформація передається командуванню. Щодня проводиться перевірка працездатності станцій. Під час передачі зміни перевіряється наявність техніки, після чого попередня зміна йде додому, а черговий перевіряє справність станцій. Плати містять дорогоцінні метали. Станції є військовим майном.
- показаннями свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , начальником караулу. З ОСОБА_6 проходив службу на одному об`єкті. Заступає на чергування одна особа на добу з 08 години ранку до 08 години наступного ранку. Під час чергування відповідає за 6 машин «ЗІЛ». Він передавав чергування ОСОБА_6 . Під час його чергування станції працювали, порушень їх роботи не було. Після прийняття чергування ОСОБА_6 нарікань на роботу станцій не було. Про правопорушення він дізнався 31 липня, коли начальник викликав усіх з групи. Пізніше було з`ясовано, що плати взяв ОСОБА_6 . За станцію, яка була розукомплектована відповідає Танковський, тому він не може повідомити точну кількість плат, яких не вистачало. Наступного дня проводилися слідчі дії. Плати складаються з мікросхем, до складу яких входять дорогоцінні метали і є власністю військової частини. Вхід на територію військової частини здійснюється через КПП. Станції виготовлені приблизно в 1970-х роках. Станції працюють не щодня, але їх працездатність перевіряється щодня шляхом вмикання. Щопонеділка проводиться комплексна перевірка роботи станцій. Декілька років тому проводились капітальні ремонти станцій, тому вони перебували у працездатному стані. На час чергування, черговий є відповідальною особою за всі станції.
- показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду пояснив, що є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , начальник - старший групи радіолокаційних систем. 31 липня 2017 року він приїхав на територію об`єкту, на аеродром, з метою проведення комплексної перевірки радіолокаційних систем, це був понеділок і чергував ОСОБА_10 . Після ввімкнення систем він повідомив, що у двох комплектах РСП-10 несправні диспетчерські локації (були однакові несправності). Вони разом почали з`ясовувати причини неполадок і виявили відсутність плат в блоках очистки від перешкод. Про це він доповів командуванню і викликав особовий склад групи: Повстяного, ОСОБА_15 , АДРЕСА_3 , а ОСОБА_16 був на чергуванні. Були відсутні 50-60 плат у кожному блоці. У ході бесіди встановлено, що ОСОБА_6 приїхав на чергування лише о 18-19 год. Потім ОСОБА_6 повідомив, що плати не брав, але знає як їх повернути. Вночі йому зателефонував ОСОБА_6 і повідомив, що завіз плати на КПП військової частини. Вранці коли він прибув на службу, то побачив плати у білому мішку, але на платах були відсутні радіосхеми. Він знову доповів командуванню і почали інвентаризацію плат, які привіз ОСОБА_6 , відповідно до їх серійних номерів. Було призначено службове розслідування. Плати повернуті не всі. Ніхто з чергових не повідомляв про несправність систем. На обліку військової частини перебуває сама система РСП-10, до складу якої входять блоки очистки від перешкод, що складаються з плат. Системи випущені у 80-х роках, були після капітального ремонту у справному стані. Строк експлуатації систем йому невідомий. ОСОБА_6 двічі повертав плати, кількість повернутих плат збігається з кількістю викрадених плат. Повернуті плати були пошкодженими і не придатними до використання за призначенням. Несправні системи не можуть забезпечувати польоти. Під час чергування черговий перебуває на об`єкті сам і відповідає за системи.
- показаннями свідка ОСОБА_17 , який суду пояснив, що є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , на посаді техніка-старшого інструктора. Був у наряді з 08 години ранку неділі до 08 години ранку понеділка. До його обов`язків входить повідомлення чергового по РСП про початок польотів. Після чергування він звільнився і пішов додому. Близько 18 години йому зателефонували і повідомили про необхідність з`явитися до військової частини за 10 хвилин, нічого не пояснивши. Коли він з`явився до військової частини там повідомили, що під час щотижневої перевірки систем РСП виявили пошкодження, від систем надходили сигнали не в повному обсязі. Він написав пояснення, що під час його чергування польотів не було, а ОСОБА_6 зобов`язаний був вмикати систему за 40-50 хвилин до початку польоту. Зранку ОСОБА_6 був на роботі, прийняв об`єкт, він був на машині і попросився відлучитися, повідомивши, що за першим телефонним дзвінком прибуде на об`єкт за 10 хвилин. Про технічні несправності систем йому стало відомо зі слів колег. Він чергує на пульті зв`язку, на своєму пульті він не бачить чи ввімкнув черговий систему. Під час прийому чергування ОСОБА_6 телефоном повідомляв, що система працює.
- показаннями свідка ОСОБА_18 , який суду пояснив, що є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , на посаді старшого техніка. З ОСОБА_6 особисто не знайомий. Був в інвентаризаційній комісії під час проведення інвентаризації електронного обладнання батальйону зв`язку, під час якого були виявлені пошкодженні радіодеталі плати з систем забезпечення польотів. Одні плати були в системі, а деякі плати приносили їм окремо, як запасні деталі. Комісія була місяць, описували все майно. ОСОБА_6 не приймав участі в комісії. ОСОБА_6 привіз 6 плат, з яких 4 плати були з блоків, а інші дві цивільні. Як плати зникли з блоків йому не відомо. Після проведення перевірки складено акт. Комісія розпочала свою роботу відповідно до наказу, на початку серпня 2017 року у зв`язку з пошкодженням військової апаратури.
- показаннями свідка ОСОБА_19 , який суду пояснив, що є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , начальником групи по ремонту авіаційного обладнання. Влітку 2017 року виявлено крадіжку військового майна, після чого утворено інвентаризаційну комісію, він був головою комісії. Було оглянуто дві станції. На кожну радіолокаційну систему мається паспорт і формуляр, де чітко зазначені всі деталі систем, вони перевіряли по списку наявність усіх деталей. Точно не пам`ятає кількість плат, що були відсутні на 2-х системах РСП. Було здійснено опис відсутніх деталей. ОСОБА_6 привіз 5-6 плат, але вони були пошкоджені і не придатні до використання. ОСОБА_6 здав плати, а комісія їх прийняла за актом. Вся апаратура систем виготовлена в 1980-х роках, але після проведення відновлюваних робіт продовжується термін її використання. Станція перебуває на обліку військової частини як одиниця.
- показаннями свідка ОСОБА_20 , який суду пояснив, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 . Перебував у складі інвентаризаційної комісії. Крім нього в комісії брали участь ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та АДРЕСА_4 . Комісія утворена у зв`язку з пошкодженням систем РСП, розташованих на аеродромі. Комісія по схемі перевіряли наявність та справність майна установок. Виявили пошкоджене майно, а саме: відсутність плат у блоках. ОСОБА_6 привіз 6 плат, з яких лише 4 плати були з установок. Кожна плата має свій унікальний номер за якими їх звіряли відповідно до документації до установок. Плати для перевірки надавали комісії військовослужбовців, які відповідали саме за установки. З повернутих ОСОБА_6 плат було видно, що вони пошкоджені, оскільки в них були відсутні мікросхеми.
- показаннями свідка ОСОБА_23 , який суду пояснив, що є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , на посаді старшого техніка по ремонту електрообладнання. Був членом інвентаризаційної комісії утвореної за фактом виявлення крадіжки в серпні 2017 року. Комісія оглядала майно батальйону зв`язку. Було виявлено відсутність мікросхем, за результатами перевірки щоденно складалися акти. ОСОБА_6 приніс для огляду 6 плат, лише 4 з яких відносилися до установки, а інші 2 були цивільні. Плати були пошкоджені і не придатні до використання.
- показаннями свідка ОСОБА_24 , який суду пояснив, що є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 на посаді техніка інструктора. Він з ОСОБА_6 були в наряді в один день, але на різних об`єктах. Він перебував на об`єкті за 300 м від системи РСП. ОСОБА_6 відпросився і приїздив до нього на стоянку, привіз йому каву і поїхав в напрямку РСП, близько 18 години. Наступного разу побачив ОСОБА_6 у керівництва, коли всіх терміново викликали. Він приїздив на власному автомобілі через КПП аеродрому, як від`їжджав від свого об`єкту він не бачив, як ОСОБА_6 повертався.
- аналогічними показаннями свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які суду пояснили, що є військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , чергують на КПП №2, розташованому на аеродромі. Чергували на аеродромі з 10 год. 20 хв. ранку 30 липня до 10 год. 20 хв. 31 липня 2017 року. ОСОБА_6 заїжджав через КПП на власному автомобілі близько 18 год. та поїхав до його об`єкту. Вранці він виїжджав на власному авто, але машину ОСОБА_6 при в`їзді і виїзді не перевіряли.
Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, об`єктивно підтверджується також письмовими доказами, які досліджені судом першої інстанції:
- протоколом огляду місця події від 01 серпня 2017 року, відповідно до якого оглянуто територію аеродрому військової частини НОМЕР_1 , розташованого біля АДРЕСА_2 , вхід до якого здійснюється через відповідний контрольно-пропускний пункт, обладнаний відеокамерами з постійним відеозаписом. На території аеродрому знаходиться територія РЛК (радіолокаційний контроль) місце служби чергового техніка-начальника зміни групи РЛК військової частини НОМЕР_1 . Крім того, на території аеродрому знаходиться різноманітна військова техніка, яка використовується для щоденної діяльності аеродрому. Для функціонування аеродрому військової частини НОМЕР_1 на території РЛК знаходяться два автомобіля марки «ЗІЛ-131» з військовими номерними знаками НОМЕР_2 Ф4 та 6975Ф4, у кунгах яких знаходяться апаратні системи РСП-10МН. Кунги зачиняються на замки, ключі від яких перебувають у чергового техніка-начальника зміни групи РЛК військової частини НОМЕР_1 . В апаратних системах РСП-10, серед іншого знаходяться «Блок очистки перешкод», до складу якого входять електронні плати. Зокрема, відповідно до документації на автомобілі марки «ЗІЛ-131» з військовими номерними знаками НОМЕР_2 Ф4 знаходяться блоки очистки від перешкод, до складу яких входять електроні плати (0610 та 0623) та на автомобілі марки «ЗІЛ-131» з військовими номерними знаками НОМЕР_3 Ф4 знаходяться блоки очистки від перешкод, до складу яких входять електроні плати (1851 та 9479). Під час проведення огляду місця події на вищезазначених автомобілях виявлено розукомплектовані блоки від блоків № 9479, № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № 0610, які в подальшому вилучені та опечатані (т.2 а.к.п. 53 - 57);
- рішенням командира батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення польотів вузла зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 28 липня 2017 року №211, на заступання чергової зміни батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення польотів на чергування 30 липня 2017 року, відповідно до якого на цілодобове чергування о 08 год. 30 хв. заступив прапорщик ОСОБА_6 черговим по об`єкту РСП-РЛС (т.2 а.к.п. 69 - 70);
- рапортом начальника групи РЛК ОСОБА_11 від 01 серпня 2017 року, відповідно до якого під час контролю проведення попередньої підготовки на засобах зв`язку та РТЗ польотів виявив несправність двох радіолокаційних систем посадки літаків РСП-10МН зав. № 23215 та зав. № 23518 близько 11 год. 30 хв., характер несправностей обох систем був однаковий. У ході перевірки виявлено повну відсутність радіодеталей в блоках ІНФОРМАЦІЯ_3 та БОП ДРЛ обох систем, приблизно о 17 годині 31 липня 2017 року (т.2 а.к.п. 77);
- наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 74 о/с від 20 грудня 2015 року, відповідно до якого прапорщика ОСОБА_6 призначено на посаду техніка старшого інструктора (з водіння) радіолокаційної системи посадки групи радіолокаційного контролю вузла радіотехнічного забезпечення польотів (т.2 а.к.п. 97);
- копією журналу прийому-здачі чергування групи РЛК вузла РТЗ Б3 та РТЗ польотів, відповідно до якого ОСОБА_14 здав зміну, а ОСОБА_6 прийняв зміну 30.07.2017, а також майно приміщень чергової зміни згідно описів №1 та №2 та залишок пального 23518 36 л, 23215 36 л, недоліків не виявлено. 31.07.2017 зміну здав ОСОБА_6 , а прийняв ОСОБА_10 , виявлені недоліки відсутність плат в блоках БОП (т.2 а.к.п. 106 - 107);
- інструкцією чергового техніка-начальника зміни групи РЛК в повсякденних умовах, відповідно до якої черговий по РТЗ зобов`язаний при прийомі та здачі чергування перевіряти: стан діючого зв`язку, наявність та працездатність апаратури, каналів та ліній, стан протипожежної безпеки, порядок на об`єкті і станції, прийняти техніку зв`язку і РТЗ та майно згідно опису, тощо (т.2 а.к.п. 108 -109);
- графіком чергувань особового складу групи РЛК на липень 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_6 чергував 30 липня 2017 року (т.2 а.к.п. 110);
- копією формуляру на виріб РСП-10МН зав. № 23215 з переліком деталей та їх заводських номерів (т.2 а.к.п. 113 - 123);
- розпискою інвентаризації розпочатої 01.03.2017 та закінченої 20.03.2017, відповідно до якої усі цінності в інвентаризаційному описі з №1 до №191, перевірені комісією внатурі (т.2 а.к.п. 124 - 129);
- копією технічного опису «Блоку очистки от помех» з переліком елементів (т.2 а.к.п. 130 - 142);
- копією формуляра на виріб РСП-10МН зав. №23518 з переліком деталей та їх заводських номерів (т.2 а.к.п. 143 -163);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 02 серпня 2017 року з фототаблицями, за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , який на місцевості пояснив та показав, що протягом 2017 року він вчинив крадіжку військового майна, яке знаходилося на території РЛК аеродрому військової частини НОМЕР_1 , а саме: на місці несення служби 30 липня 2017 року він мав заступити у добовий наряд о 09 годині ранку, проте фактично він прибув на місце несення служби після 18 години. На територію аеродрому він заїхав на автомобілі тестя марки «ВАЗ 2101», за допомогою ключів відчинив двері військових автомобілів з номерними знаками НОМЕР_2 Ф4 та 6975Ф4, після чого в кожному з автомобілів витягнув по 2 блоки. За допомогою викруток та плоскогубців з вказаних блоків він витягнув всі наявні плати з радіодеталями, а коробки від блоків засунув на штатні місця, для того щоб ніхто не помітив відсутність плат. Плати загрузив у багажне відділення автомобіля «ВАЗ 2101» та вивіз через КПП у м. Олександрії та передав ОСОБА_27 для подальшої реалізації. 31 липня 2017 року ОСОБА_6 зізнався у крадіжці та намагався повернути плати, але знайшов лише розукомплектовані плати, які повернув до військової частини НОМЕР_1 , з плат демонтовані дорогоцінні радіодеталі, внаслідок чого використовувати плати за призначенням неможливо (т.2 а.к.п. 218 - 230);
- актом від 15 серпня 2017 року № 3284-247, відповідно до якого ОСОБА_6 здав 15 серпня 2017 року 6 плат, чотири з яких з блоку БОП, а капітан ОСОБА_11 їх прийняв (т.2 а.к.п. 241);
- протоколом огляду відеодиску від 09 вересня 2017 року та відеозаписах, переглянутих в судовому засіданні з камер зовнішнього спостереження, розміщених на території аеродрому військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, на яких видно окремий проміжок дороги на в`їзді на територію аеродрому військової частини НОМЕР_1 із зазначенням дати та часу, з яких вбачається, що 30 липня 2017 року з 19 год. 05 хв. на 46 сек. вказаного відеозапису з`являється автомобіль марки «ВАЗ 2101», червоного кольору, номерний знак НОМЕР_6 , який в`їжджає на територію аеродрому військової частини, а 31 липня 2017 року, в період часу 09 хв. 37 сек., на 03 сек. вказаного відеозапису з`являється автомобіль марки «ВАЗ 2101», червоного кольору, номерний знак НОМЕР_6 , який виїжджає із території аеродрому військової частини (т.2 а.к.п. 246 - 247, т.3 а.к.п. 7 - 8);
- протоколом огляду від 29 вересня 2017 року, в ході якого встановлено, що блок обробки перешкод ЕУ3.051.224 №0623 є металевим виробом сірого кольору. У внутрішній частині блоку наявна радіоелектронна плата (без номеру) із видимими механічними пошкодженнями та радіоелектронна плата ЕУ6.723.696 №1-635 із видимими механічними пошкодженнями. Крім того, всередині блоку наявна значна кількість проводів із видимими механічними пошкодженнями (т.3 а.к.п. 16);
- протоколом огляду від 29 вересня 2017 року, в ході якого встановлено, що блок обробки перешкод ЕУ3.051.224 №9479 є металевим виробом сірого кольору. У внутрішній частині блоку наявна радіоелектронна плата ЕУ6.723.696 №37-492 із видимими механічними пошкодженнями та радіоелектронна плата (без номеру) із видимими механічними пошкодженнями. Крім того, всередині блоку наявна значна кількість проводів із видимими механічними пошкодженнями (т.3 а.к.п. 19);
- протоколом огляду від 29 вересня 2017 року, в ході якого встановлено, що блок обробки перешкод ЕУ3.051.224 №1851 є металевим виробом сірого кольору. У внутрішній частині блоку наявна радіоелектронна плата ЕУ3.233.740 №10-59 із видимими механічними пошкодженнями та радіоелектронна плата ЕУ6.723.696 №30-58 із видимими механічними пошкодженнями. Крім того, всередині блоку наявна значна кількість проводів із видимими механічними пошкодженнями (т.3 а.к.п. 22);
- протоколом огляду від 29 вересня 2017 року, в ході якого встановлено, що блок обробки перешкод ЕУ3.051.224 №0610 є металевим виробом сірого кольору. У внутрішній частині блоку наявна радіоелектронна плата (без номеру) із видимими механічними пошкодженнями та радіоелектронна плата ЕУ6.723.696 №28-632 із видимими механічними пошкодженнями. Крім того, всередині блоку наявна значна кількість проводів із видимими механічними пошкодженнями (т.3 а.к.п. 25);
- протоколом огляду від 27 вересня 2017 року, в ході якого проведено огляд 64 радіоелектронних плат з радіоелементами, які містять у собі дорогоцінні метали, з апаратури ОНІ (відображення навігаційної системи) БОП-Д та БОП-П (диспетчерського та посадочного блоків обробки перешкод) із номерами ЕУ3.051.224 №9479, ЕУ3.051.224 №0610, ЕУ3.051.224 №0623, ЕУ3.051.224 №1851 з радіолокаційної системи посадки РСП-10МН. Проведеним оглядом встановлено, що плати вироблені на пластмасовій основі, мають явні ознаки механічних пошкоджень (т.3 а.к.п. 28 - 30).
Вказані докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, оцінені судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 94 КПК України на предмет належності, допустимості, та не викликають у колегії суддів сумнівів у їх правдивості.
Проаналізувавши всі досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину і правильно кваліфікував дії останнього за ч. 3 ст. 410 КК України.

Твердження захисника про те, що матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що розукомплектоване обвинуваченим обладнання, було закріплене за військовою частиною та є державним, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи встановлених судом першої інстанції.

Зокрема встановлено, що викрадені 64 плати є складовими частинами радіолокаційної системи посадки РСП-10МН і розташовані на вантажних автомобілях, які є власністю військової частини. Сам обвинувачений не заперечує той факт, що він зняв з двох машин, які є власністю війскової частини по 32 плати з кожної.
Доводи апеляційної скарги щодо визначення тривалості особливого періоду в Україні, колегія суддів вважає помилковими, з огляду на те, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», і не може пов`язуватися з тривалістю мобілізації. Рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президентом України не приймалося.

Така правова позиція щодо тлумачення поняття «особливий період» сформульовано в постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №205/1993/17-ц, від 14.02.2018 у справі №131/1449/16-ц, від 20.02.2018 у справі №640/4439/16-ц та ін.

Доводи апеляції захисника, що військова частина розташована в АДРЕСА_2 та не приймає безпосередньої участі у забезпеченні обороноздатності України та у військових діях, що проводяться на території Донецької та Луганської областей є безпідставними та тикими, що суперечать закону України про кримінальну відповідальність, оскільки особливий період діє на всій території України, а відтак не може співвідноситися з дислокацією військової частини.

Також, колегія суддів вважає безпідставними і доводи апеляційної скарги захисника з приводу необхідності скасування даного вироку суду з призначенням нового судового розгляду, оскільки відповідно до положень кримінального процесуального закону, підстави для скасування апеляційним судом вироку суду першої інстанції з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, передбачені ст. 415 КПК України, положення якої деталізуються і конкретизуються ч. 2 ст. 412 КПК України.

Тобто, чинним кримінального процесуальним законом, а саме ч. 1 ст. 415 КПК України, передбачено виключний перелік підстав для скасування вироку суду першої інстанції і призначення нового судового розгляду.

Між тим, захисник в апеляційній скарзі не зазначив, через які саме порушення чи недоліки, що допущені районним судом, в розумінні ст.ст. 412 та 415 КПК України, з посиланням на конкретні пункти і частини вказаних правових норм, які передбачають конкретні положення в якості підстав для скасування вироку суду і які надають апеляційному суду право на призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу і на те, що доводи апеляції захисника про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, згідно із приписами статті 415 КПК України, не є підставами для призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.
За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини є вичерпними, відповідають вимогам закону і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст.ст. 50, 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Судом враховано, що ОСОБА_6 вчинив злочин, який відноситься до особливо тяжких, є умисним корисливим злочином, яким завдано майнову шкоду. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого врахував, що обвинувачений одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання скарг та заяв щодо нього не надходило, за попереднім місцем проходження служби характеризується посередньо, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченому судом першої інстанції визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції в повній мірі врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання в місцях позбавлення волі.
Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання, судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_6 вчинив злочин за ч. 3 ст. 410 КК України до постановлення вироку Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області від 28 січня 2019 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю два роки, а тому дійшов правильного висновку, що за таких умов кожний вирок необхідно виконувати самостійно.

Таким чином, за своїм видом і розміром призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як ним самим, так і іншими особами.

Висновок суду першої інстанції про залишення без розгляду заявленого військовою частиною цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає слушним, оскільки наявні у даному кримінальному провадженні докази є недостатніми для правильного та об`єктивного вирішення цивільного позову.
У відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції відповідає вимогам кримінального процесуального закону і підстав для його скасування немає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.12. 2019 стосовно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 410 КК України залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2