Справа № 372/2738/19
Провадження № 1-кп-114/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2020 року Обухівський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника обвинуваченої ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
представників потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Обухові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 362-2, ч. 3 ст. 382 КК України,
встановив :
У підготовчому судовому засідання захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 заявив про відвід прокурору ОСОБА_3 , так як вважає, що він незаконно підтримує обвинувачення в даному кримінальному провадженні. Захисник ОСОБА_5 мотивував відвід тим, що заступником керівника регіональної прокуратури ОСОБА_14 в порушення вимог ст. 37 КПК України внесено зміни в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні постановою від 19 липня 2019 року, а саме безпідставно включено в групу прокурора Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 . Так, ч. 3 ст. 37 КПК України містить чіткий перелік підстав, за яких повноваження прокурора можуть покладатися на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури, керівником підрозділу прокуратури в порушення вимог цієї норми не обґрунтована зміна групи прокурорів. Посилання заступника керівника регіональної прокуратури ОСОБА_15 на «необхідність забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, а також якісного підтримання державного обвинувачення в суді» не є поважними причинами, що унеможливлюють участь первинно визначених прокурорів в кримінальному провадженні в розумінні ч. 3 ст. 37 КПК України, а є загальними засадами, якими в своїй діяльності повинен керуватися прокурор.
Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала відвід прокурора та доводи, викладені її захисником.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення вказаного відводу заперечив.
Представник потерпілих ОСОБА_6 та потерпілі, які з`явилися в судове засідання, підтримали позицію захисника обвинуваченої ОСОБА_4 , зазначивши, що вказані процесуальні порушення, які мали місце при ухваленні постанови про зміну групи прокурорів та старшого прокурора у кримінальному провадженні від 19 липня 2019 року, а саме відсутність належного обґрунтування для зміни групи прокурорів, як того вимагає ч. 3 ст. 37 КПК України, створюють в них побоювання щодо законності участі прокурора ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні та в подальшому можуть стати підставою для скасування судового рішення з мотивів порушення судом кримінально-процесуального законодавства.
Представник потерпілої юридичної особи ПАТ «Обухівське» поклалася на розсуд суду щодо вирішення відводу із вищевказаного мотиву.
Суд вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши постанову про зміну групи прокурорів заступника постанову про зміну групи прокурорів заступника керівника регіональної прокуратури ОСОБА_16 від 19 липня 2019 року, прийшов до наступного.
Згідно ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами 4 та 5 статті 36, частиною 3 статті 313, частиною 2 статті 341 КПК України та частиною 3 ст. 37 КПК України. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу через неефективність здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого в самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин суд дійшов висновку, що формулювання, яке міститься в постанові про зміну групи прокурорів та старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні від 19 липня 2019 року, а саме «у зв`язку з необхідністю забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, а також якісного підтримання державного обвинувачення в суді» не є поважною причиною, що унеможливлює участь первинного призначених прокурорів у кримінальному провадженні. Інших підстав, передбачених ч. 3 ст. 37 КПК України, які унеможливлюють участь прокурорів здійснювати їхні повноваження (задоволення заяви про відвід, тяжка хвороба, звільнення з органу прокуратури) в постанові не зазначено.
Відповідно до ст. 22 ч.3, ст. 412 ч.1,2, ст. 415 ч.1 КПК України повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: 3) судове провадження здійснено за відсутності прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою. Суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: 1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
В зв`язку з тим, що у всіх сторін кримінального провадження (захисту та потерпілих) виникли сумніви щодо законності участі прокурора Обухівського відділу Києво-Святошинської прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні через порушення процедури його призначення в групу прокурорів постановою від 19 липня 2019 року, суд не може ігнорувати побоювання учасників справи щодо участі конкретного прокурора під час підтримання обвинувачення в суді з метою збереження довіри до правосуддя та реалізації права сторін на справедливий суд в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Окрім цього, представником потерпілої юридичної особи ПАТ «Обухівське» ОСОБА_7 заявлено відвід прокурору ОСОБА_3 з наступних мотивів. Так, заступником керівника регіональної прокуратури ОСОБА_14 в порушення ст. 37 КПК України внесено зміни в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні постановою від 19 липня 2019 року, безпідставно включено в цю групу прокурора Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , оскільки останній не є представником Прокуратури Київської області у відповідності до вимог ч. 3 ст. 37 КПК України та відсутні випадки, передбачені ч. 4 та 5 ст. 36, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення заявленого відводу заперечував, мотивуючи це відсутністю підстав, передбачених ст. 77 КПК України, інші учасники поклалися на розсуду суду.
Суд вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши постанову про зміну групи прокурорів заступника постанову про зміну групи прокурорів заступника керівника регіональної прокуратури ОСОБА_16 від 19 липня 2019 року, прийшов до наступного.
Згідно ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами 4 та 5 статті 36, частиною 3 статті 313, частиною 2 статті 341 КПК України та частиною 3 ст. 37 КПК України. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу через неефективність здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про прокуратуру» прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури. Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень. Генеральний прокурор України має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання всіма прокурорами. Керівник регіональної прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної регіональної прокуратури та керівниками місцевих прокуратур, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної регіональної прокуратури. Керівник місцевої прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання його першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної місцевої прокуратури. Перші заступники та заступники керівників органів прокуратури відповідно до розподілу обов`язків мають право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання підлеглими прокурорами відповідного органу прокуратури. Під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті. Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор України має право давати вказівки будь-якому прокурору. Прокурором вищого рівня є: 1) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів місцевої прокуратури керівник місцевої прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків; 2) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів регіональної прокуратури керівник регіональної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків; 3) для керівника місцевої прокуратури, його першого заступника та заступників керівник відповідної регіональної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків; 4) для керівника регіональної прокуратури його першого заступника та заступників, керівника та заступника керівника підрозділу, прокурора Генеральної прокуратури України Генеральний прокурор України чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків; 5) для першого заступника та заступника Генерального прокурора України Генеральний прокурор України.
Накази адміністративного характеру, а також вказівки, що прямо стосуються реалізації прокурором функцій прокуратури, видані (віддані) в межах повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання відповідним прокурором. Відповідно до п.9 ч.1 ст. 3 КПК України керівником органом прокуратури є Генеральний прокурор України, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого в самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заступник керівника регіональної прокуратури у конкретному кримінальному провадженні вправі визначати, змінювати прокурорів, визначати групу прокурорів, старшого прокурора такої групи відповідного органу регіональної прокуратури.
Заступник керівника регіональної прокуратури відповідно до вищевказаних норм КПК України, закону України «Про прокуратуру» не наділений повноваженнями у конкретному кримінальному провадженні визначати групу прокурорів із включенням до її складу прокурорів іншого рівня прокуратури - прокурорів місцевої прокуратури, оскільки він, на переконання суду, у процесуальному розумінні повноважень прокурора, не є для вказаних прокурорів - керівником. Досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснювала Прокуратура Київської області, обвинувальний акт до суду був направлений прокурором прокуратури Київської області.
Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що прокурор Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 не може підтримувати державне обвинувачення у вказаному кримінальному проваджені, оскільки його включення до складу групи прокурорів, здійснено без дотримання вимог КПК України, закону України «Про прокуратуру», у зв`язку з цим, на переконання суду, існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в законності його участі щодо підтримання державного обвинувачення, а тому заява про відвід прокурору Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 83 КПК України у разі задоволення відводу прокурора у кримінальному провадженні повинні бути невідкладно призначені інший прокурор керівником органу прокуратури.
Враховуючи викладене, ст. 19 Конституції України, керуючись ст.ст. 3,37,77,80,81,83,371 КПК України, суд,

ухвалив :
Заяву захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та заяву представника потерпілої юридичної особи ПАТ «Обухівське» ОСОБА_7 про відвід прокурора Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні задовольнити та відвести прокурора ОСОБА_3 від участі у вказаному кримінальному провадженні.
Копію вказаної ухвали надіслати до Прокуратури Київської області для відома і забезпечення участі у судовому розгляді кримінального провадження належного прокурора.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складений 03.08.2020 року.

Суддя ОСОБА_1