Справа № 346/1822/20
Провадження № 1-кп/346/452/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про примирення в кримінальному провадженні №0000167 від 23.02.2020 року про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працює, не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
обвинувачений порушив встановлені правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту як особа, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Злочин вчинено за таких обставин.
23.02.2020 року приблизно о 02:30 год., в темну пору доби, на сухому асфальтному дорожньому покритті обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що знижує реакцію та унеможливлює належним чином оцінити дорожню обстановку, керуючи автомобілем марки «Peugeot», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », рухався ділянкою дороги в с.Коршів, по вул. Незалежності, Коломийського району Івано-Франківської області, в напрямку центральної вулиці цього села. На передньому пасажирському сидінні у вказаному автомобілі обвинувачений перевозив потерпілого, а на задньому сидінні - інших осіб.

На ділянці дороги із заокругленням вліво по ходу його руху обвинувачений проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, стан дорожнього покриття та транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не справився з керуванням, внаслідок чого допустив виїзд за межі проїзної частини дороги праворуч та зіткнення з бетонним містком біля входу до господарства, що за адресою: с. Коршів, вул. Незалежності, 51, Коломийського району Івано-Франківської області.

При цьому обвинувачений порушив такі вимоги Правил дорожнього руху України:

-п. 1.5, відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п.п. «б» та «д» п.2.3, згідно з якими для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

-п.п. «а» п.2.9, який забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння;

-п.12.1, згідно з яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п.п. «г» п. 31.4.5, який забороняє експлуатацію транспортних засобів, якщо на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правого плеча з багато фрагментарним переломом правої плечової кістки зі зміщенням відломків; закритої травми грудної клітки з переломами ІІ, ІV ребер; перелому суглобового виростка нижньої щелепи, кожне з яких окремо відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а також закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, яка відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та саден лобної ділянки голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Такими діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України.
15.07.2020 року між потерпілим та обвинуваченим укладено угоду про примирення, відповідно до якої обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за вищевказаних обставин. Сторони узгодили, що ОСОБА_5 повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду збитки. Сторони також узгодили, що з урахуванням кількох пом`якшуючих покарання обставин за скоєння даного злочину обвинуваченому призначається покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В судовому засіданні потерпілий підтримав угоду про примирення з обвинуваченим, просить суд її затвердити, оскільки він не має жодних претензій до обвинуваченого. Потерпілий розуміє наслідки затвердження угоди щодо обмеження його права на оскарження вироку, позбавлення права вимагати в подальшому притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, підтримав угоду про примирення з потерпілим і просить суд затвердити її. При цьому він пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, обмеження щодо права оскарження вироку та не бажає проведення судового розгляду по даному кримінальному провадженню.
Прокурор про затвердження угоди не заперечила, однак, вважає, що за умови існування обтяжуючої покарання обставини, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, застосування ст.69 КК України є безпідставним.
Суд, заслухавши пояснення учасників, вивчивши подану угоду, доходить таких висновків.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.1 статті 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Відповідно до ч.3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , вважається відповідно до ст.12 КК України (в ред., чинній на час вчинення злочину) злочином невеликої тяжкості.
Статтею 471 КПК України передбачено, що в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Судом встановлено, що потерпілий будь-яких претензій до обвинуваченого не має, що свідчить про їх примирення, яке є добровільним.
Відповідно до правил ч.4 ст.67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Отже, зазначення стороною обвинувачення такої обтяжуючої покарання обставини як перебування в стані алкогольного сп`яніння суд вважає безпідставним, оскільки ця обставина вже входить в обсяг обвинувачення.
Таким чином, обтяжуючі покарання обставини відсутні.
Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування обвинуваченим завданої шкоди.
Тому для призначення покарання, запропонованого в угоді, наявні підстави, передбачені ч. 1 ст.69 КК України, тобто існування кількох пом`якшуючих покарання обставин.
Таким чином, умови угоди про примирення відповідають вимогам закону, міра покарання, про призначення якої сторони кримінального провадження дійшли згоди, є обгрунтованою, угода не суперечить інтересам суспільства, не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.
Питання про речові докази слід вирішити згідно зі ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати складають 1634,50 грн. за проведення інженерно-транспортної експертизи та згідно зі ст.124 КПК України підляють стяненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 100,124, 474, 475, 477 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладену 15.07.2020 року у кримінальному провадженні №0000167 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України (в ред. від 16.01.2020 року) , і призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1 634 (одну тисячу шістсот тридцять чотири) гривні 50 копійок витрат за проведення інженерно-транспортної експертизи.
Речові докази: автомобіль марки «Peugeot», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » , та свідоцтво про його реєстрацію, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , повернути останньому.

У випадку невиконання угоди про примирення потерпілий протягом встановлених законом строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення:
- обвинуваченим - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України , в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;
- прокурором - виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1