Єдиний унікальний номер 227/219/19
Номер провадження 11-кп/804/358/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2020р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Залізняк Р.М.,

суддів Смірнової В.В., Савкової С.В.

при секретарі судового засідання Ситніку Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційні скарги захисника Госа В.В., який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 (далі - обвинуваченого) та першого заступника Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області Мармура М.С. (далі - прокурора) на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.12.2019р., яким

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на одинадцять років,

за участю захисника Госа В.В.

обвинуваченого ОСОБА_1

прокурора Фролова Ф.В.

потерпілої ОСОБА_2

в с т а н о в и л а :

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.12.2019р., обвинуваченого ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на одинадцять років.

На вирок суду першої інстанції захисником, який діє в інтересах обвинуваченого та прокурором подано апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі захисник Гос В.В., не оспорюючи висновків суду щодо правильності встановлення фактичних обставин справи, доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій обвинуваченого вважає оскаржуваний вирок незаконним через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке є несправедливим через суворість;

- зазначає, що обвинувачений свою винуватість визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вбивства потерпілого, проте суд неналежним чином врахував тяжкість вчиненого злочину, поведінку самого потерпілого при спільному розпиванні спиртних напоїв, роль обвинуваченого, перебування на утриманні обвинуваченого малолітнього сина, відсутність скарг за місцем роботи та місцем проживання обвинуваченого, його відношення до вчиненого вбивства, обставину, що пом`якшує його покарання - щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, особисте звернення до поліції, наявність у обвинуваченого батька-інваліда, відсутність судимостей, вік обвинуваченого, часткове відшкодування заподіяної шкоди;

- прохає змінити вирок в частині призначення обвинуваченому покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість, та призначити обвинуваченому покарання, яке є співрозмірним вчиненому діянню та його особі.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи висновків суду щодо правильності встановлення фактичних обставин справи, доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій обвинуваченого вважає оскаржуваний вирок незаконним через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке є несправедливим через м`якість;

- зазначає, що суд першої інстанції у порушення вимог ст. 65 КК України, ст.ст. 3, 27 Конституції України при призначенні обвинуваченому покарання неналежним чином врахував його особу, тяжкість вчиненого злочину, механізм, локалізацію тілесних ушкоджень, кількість нанесених потерпілому ударів ножем, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого;

- вказує, що судом, як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, визнано активне сприяння ним у розкритті злочину, проте суд не надав належну оцінку всім обставинам кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений під час досудового розслідування та в суді показав, що обставин події не пам`ятає, показав, що наніс потерпілому не більше трьох ударів ножем, що суперечить висновку судово-медичного експерта, не вказував на свідків кримінального правопорушення та місцезнаходження речових доказів, що унеможливило закінчити досудове розслідування у двомісячний термін, а судовий розгляд тривав понад шість місяців;

- вказує, що судом у порушення вимог ч. 5 ст. 72 КК України у резолютивній частині вироку обвинуваченому у строк відбування покарання не зараховано строк попереднього ув`язнення;

- прохає скасувати вирок в частині призначеного обвинуваченому покарання, ухвалити в цій частині новий вирок, яким виключити з мотивувальної частини вироку обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого - активне сприяння розкриттю злочину, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на тринадцять років, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу захисника, прохали її задовольнити, заперечували проти апеляційної скарги прокурора, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, прохав її задовольнити, заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, позицію потерпілої, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, підтримала апеляційну скаргу прокурора, прохала її задовольнити, перевіривши доводи поданих апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги захисника, та задоволення апеляційної скарги прокурора за таких підстав.

Оскаржуваним вироком обвинуваченого визнано винуватим у тому, що він 30.10.2018р. приблизно з 19:00год. перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 де у кухонній кімнаті вказаної квартири спільно з потерпілим ОСОБА_3 (далі - потерпілим), з яким він познайомився у цей же день, розпивав спиртні напої. Близько 19:30год. під час розпивання спиртних напоїв між обвинуваченим та потерпілим на побутовому ґрунті виникла словесна сварка. В цей час у обвинуваченого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений приблизно о 19:30год., перебуваючи у кухонній кімнаті квартири розташованої в АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, протиправно, взяв розкладний ніж, який знаходився на столі у кухонній кімнаті, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, та бажаючи її настання, з метою умисного протиправного спричинення смерті потерпілому, тримаючи ніж у правій руці, наніс ним потерпілому не менше десяти ударів у життєво важливі органи - голову та грудну клітину, а також іншим частинам тіла.

В результаті умисних протиправних дій обвинуваченого потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна тильної поверхні основної фаланги 4-го пальця лівої кисті, садна тильної поверхні середньої фаланги 5-го пальця, рани долоні лівої кисті, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень; рани біля лівого ока, рани в області лівої вушної раковини та лівої гілки нижньої щелепи з ампутацією лівої вушної раковини, рани лівої щоки, рани нижньої губи зліва, рани лівої підщелепної області, рани задньобокової поверхні грудної клітини, рани задньої поверхні грудної клітини, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, які потребують для свого лікування часу більше 6-ти, але не більше 21-ї доби; рани передньобокової поверхні грудної стінки, проникаючої до грудної та черевної порожнин з ушкодженням 6-го ребра зліва, діафрагми та передньої стінки шлунку, рани передньої поверхні грудної стінки, проникаючої до грудної клітини з ушкодженням нижньої долі лівої легені, рани задньобокової поверхні грудної клітини, проникаючої до грудної клітини з ушкодженням нижнього краю 8-го ребра та нижньої долі лівої легені, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий помер на місці.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого, доведеність його винуватості та вид призначеного покарання апелянтами не оскаржується, в апеляційних скаргах захисника, який діє в інтересах обвинуваченого та прокурора оскаржується тільки розмір призначеного обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, а саме захисник не погоджується із суворістю призначеного обвинуваченому покарання, прокурор вважає призначене обвинуваченому покарання надто м`яким, та також вважає безпідставним визнання судом обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого його активне сприяння у розкритті злочину.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. ст. 115 КК України судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, та зроблений обґрунтований висновок про доведеність його винуватості у вчиненні злочину. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку, перевірених та оцінених судом доказах, повно з`ясовані та досліджені всі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст. 91 КПК України.

Подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті потерпілому, у повному обсязі підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, після оцінки кожного доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

1

Всі висновки суду щодо фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 115 КК України у вироку вмотивовані з належною повнотою, та наведені належні і достатні мотиви обґрунтування зазначеного рішення суду.

Так, суд першої інстанції, з урахуванням поведінки обвинуваченого та потерпілого до, під час події та після неї, їхніх стосунків, причин припинення обвинуваченим злочинних дій, з урахуванням того факту, що після того, як обвинувачений наніс не менше десяти ударів ножем у життєво важливі частини тіла потерпілого, а саме горлову та грудну клітину, при цьому відрізав потерпілому вушну раковину, дійшов правильного висновку, що умисел обвинуваченого був спрямований на умисне позбавлення життя потерпілого. Про зазначений умисел обвинуваченого свідчить також характер та інтенсивність дій обвинуваченого під час події, цілеспрямованість та сила ударів, кількість ударів, їх локалізація, що призвело до смерті потерпілого на місці події.

При цьому обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажав їх настання. Між діями обвинуваченого та настанням смерті потерпілого є прямий причинний зв`язок.

Мотивом злочину є раптово виниклі неприязні відносини між обвинуваченим та потерпілим з приводу неналежної поведінки потерпілого у стані алкогольного сп`яніння.

Метою злочину є умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому.

Таким чином, судом першої інстанції у вироку належним чином обґрунтовані дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України шляхом зіставлення ознак фактично вчиненого ним діяння та ознак відповідного злочину, передбаченого вказаною вище статтею кримінального закону, обґрунтовано фактичними обставинами кримінального правопорушення, зроблено правильний висновок про їх відповідність.

Що стосується призначеного обвинуваченому покарання, то на думку колегії суддів, воно не відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме судом при призначенні обвинуваченому покарання не було дотримано всіх встановлених законом вимог про те, щоб вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання відповідали критеріям необхідності та достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Необхідним та достатнім вважається покарання, яке відповідає тяжкості вчиненого злочину, даним про особу винуватого, обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання, судом хоч і було призначено покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, проте при визначенні розміру зазначеного покарання судом не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме те, що він вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, які відповідно до ст. 3 та 27 Конституції України є найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, ніхто не може бути свавільно його позбавлений. Крім того, при призначенні обвинуваченому покарання судом не була врахована конкретна оцінка ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, сукупність усіх фактичних обставин, які в межах складу злочину за ч. 1 ст. 115 КК України свідчать про його більшу небезпеку. Так, при призначенні обвинуваченому розміру покарання належним чином не враховано спосіб та обстановку вчинення злочину, а саме нанесення обвинуваченим, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, не менше десяти ударів ножем у життєво важливі частини тіла потерпілого, а саме голову та тулуб, відрізання лівої вушної раковини потерпілого, вид умислу, мотив та мету злочину, особу потерпілого, тяжкість незворотних наслідків, які настали, поведінку обвинуваченого після вчинення вбивства потерпілого.

Також судом при призначенні покарання хоч і були враховані дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога та у військоматі не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи, до затримання працював, офіційно у шлюбі не перебуває, проживав разом з громадянською дружиною, має дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до особливо тяжких злочинів проти особи, проте на думку суду апеляційної інстанції призначене обвинуваченому покарання не відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, що суд першої інстанції, у порушення вимог ст. 65 КК України, ст.ст. 3, 27 Конституції України при призначенні обвинуваченому покарання не належним чином врахував його особу, тяжкість вчиненого злочину, механізм, локалізацію, кількість нанесених потерпілому ударів ножем, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; що судом, як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, визнано активне сприяння ним у розкритті злочину, проте суд не надав належну оцінку всім обставинам кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений під час досудового розслідування та в суді вказав, що обставин події не пам`ятає, показав, що наніс потерпілому не більше трьох ударів ножем, що суперечить висновку судово-медичного експерта, не вказував на свідків кримінального правопорушення та місцезнаходження речових доказів, що унеможливило закінчити досудове розслідування у двомісячний термін, а судовий розгляд тривав понад шість місяців є слушними, та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується доводів захисника про те, що призначене обвинуваченому покарання є занадто суворим, що обвинувачений свою винуватість визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вбивства потерпілого, проте суд неналежним чином врахував тяжкість вчиненого злочину, поведінку самого потерпілого при спільному розпиванні спиртних напоїв, роль обвинуваченого та потерпілого, перебування на утриманні обвинуваченого малолітнього сина, відсутність скарг за місцем роботи та місцем проживання обвинуваченого, його відношення до вчиненого вбивства, обставину що пом`якшує його покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, особисте звернення до поліції, наявність у обвинуваченого батька інваліда, відсутність судимостей, вік обвинуваченого, часткове відшкодування заподіяної шкоди, то вони, на думку суду апеляційної, є неспроможними та не підлягають задоволенню за таких підстав.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, обвинувачений свою винуватість визнав повністю, проте вказав, що завдав потерпілому 2-3 удари ножем, що суперечить фактичним обставинам справи, а саме висновкам СМЕ огляду трупу потерпілого, відповідно до яких у потерпілого виявлено не менше десяти ударів колото-ріжучим предметом у життєво важливі органи, а саме голову та грудну клітину. Куди поділась ампутована ліва вушна раковина потерпілого, обвинувачений пояснити не зміг.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування оскаржуваного вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання та ухвалення в цій частині нового вироку.

Так, при призначенні обвинуваченому виду та розміру покарання суд апеляційної інстанції з урахуванням вимог ст. 65 КК України, а саме ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, даних про його особу, наявності обставини, що обтяжує покарання та обставин, які пом`якшують покарання, вважає що видом покарання, який буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, є покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні розміру покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, суд апеляційної інстанції враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме те, що він вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, які відповідно до ст. 3 та 27 Конституції України є найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, ніхто не може бути свавільно його позбавлений. Крім того, при призначенні обвинуваченому покарання суд апеляційної інстанції враховує конкретну оцінку ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, сукупність усіх фактичних обставин, які в межах складу злочину за ч. 1 ст. 115 КК України свідчать про його більшу небезпеку. Також, при призначенні обвинуваченому покарання, суд апеляційної інстанції враховує спосіб та обстановку вчинення злочину, а саме нанесення обвинуваченим, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, не менше десяти ударів ножем потерпілому у життєво важливі частини тіла а саме голову та грудну клітину, а у подальшому повне відрізання лівої вушної раковини потерпілого, вид умислу, мотив та мету злочину, особу потерпілого, тяжкість незворотних наслідків, які настали, поведінку обвинуваченого після вчинення умисного вбивства потерпілого, а саме повідомлення про скоєне знайомого працівника поліції для виклику поліції та швидкої допомоги, а також позицію потерпілої щодо розміру призначеного покарання, яка вважала призначене покарання надто м`яким.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку саме про цілеспрямованість відрізання обвинуваченим лівої вушної раковини потерпілого з урахуванням того, що при огляді місця події ампутовану вушну раковину не було знайдено. При проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченого, той не зміг пояснити куди вона поділась. Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що випадкове ампутування вушної раковини потерпілому ножем, яким обвинувачений наносив потерпілому тілесні ушкодження, з урахуванням довжини його клинка не більше 10см неможливості зробити належний рубаючий удар цим ножем, з урахуванням анатомічної будови голови потерпілого, місця розташування на ній вушної раковини та особливостей її анатомічної будови (а саме її м`якість та еластичність). Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого суд апеляційної інстанції визнає вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння, обставини, які пом`якшують його покарання судом апеляційної інстанції не встановлено.

Доводи апеляційної скарги прокурора, що не є обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченого активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений під час досудового розслідування та в суді вказав, що обставин події не пам`ятає, показав, що наніс потерпілому не більше трьох ударів ножем, що суперечить висновку судово-медичного експерта, не вказував на свідків кримінального правопорушення та місцезнаходження речових доказів, що унеможливило закінчити досудове розслідування у двомісячний термін, а судовий розгляд тривав понад шість місяців, на думку суду апеляційної інстанції є слушними, та підлягають задоволенню з виключенням обставини, яка пом`якшує його покарання - активне сприяння у розкритті злочину.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора, що судом у порушення вимог ч. 5 ст. 72 КК України, у резолютивній частині вироку обвинуваченому у строк відбування покарання не зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі суд апеляційної інстанції вважає їх слушними за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вирок щодо обвинуваченого був ухвалений 11.12.2019р., при ухваленні вироку суд зазначив, що строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з дня його затримання, а саме з 31.10.2018р., проте відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України не вказав про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, як того вимагає вказана норма кримінального закону.

Істотних порушень кримінального процесуального кодексу України при розгляді справи судом першої інстанції колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника Госа Володимира Васильовича, який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 , на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.12.2019р., яким обвинуваченого ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на одинадцять років, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області Мармура Михайла Семеновича на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.12.2019р., яким обвинуваченого ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на одинадцять років, задовольнити.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.12.2019р., яким обвинуваченого ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на одинадцять років скасувати в частині призначення обвинуваченому покарання.

Вважати обвинуваченого ОСОБА_1 засудженим за ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому за ч. 1 ст. 115 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на тринадцять років.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на обставину, яка пом`якшує його покарання - активне сприяння у розкритті злочину.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_1 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у період з 31.10.2018р. до набрання вироком законної сили, тобто до 29.07.2020р. з розрахунку день за день.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржений протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді