УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 201 102 000 019 69 від 09.04.2020, у якому

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Боярка Києво-Святошинського р-ну Київської області, громадянин України, з вищою освітою, помічник верстатника Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Боярська лісова дослідна станція», який перебуває у зареєстрованому шлюбі, має дитину 2016 року народження, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,
підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 клопотання слідчого СУ ГУ НП у Київській області ОСОБА_8 про застосування у кримінальному провадженні № 120 201 102 000 019 69 від 09.04.2020 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .
На обґрунтування клопотання зазначено, що 10.09.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст.115 КК України. Відповідно до підозри у невстановлений слідством час у ОСОБА_6 виник протиправний намір, спрямований на заподіяння смерті його знайомому гр. ОСОБА_9 , з яким у підозрюваного склалися давні неприязні стосунки.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_6 08.04.2020, приблизно о 23-ї год. прибув до гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкав ОСОБА_9 , та здійснив по останньому не менше трьох прицільних пострілів з вогнепальної зброї калібру 9 мм. ОСОБА_9 , отримавши вогнепальні ушкодження в області грудей та живота, вибіг з вказаного приміщення на вулицю. ОСОБА_6 з метою доведення свого умислу до кінця здійснив не менше одного прицільного пострілу в область голови ОСОБА_9 .

Від отриманих тілесних ОСОБА_9 помер на місці, а ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник.

Як випливає з клопотання, оголошена ОСОБА_6 підозра ґрунтується на зібраних органом досудового розслідування доказах - протоколі огляду місця події від 09.04.2020, протоколі допиту потерпілої, лікарському свідоцтві про смерть від 09.04.2020, показаннях свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , висновку психофізіологічного дослідження від 15.05.2020, висновку судової експертизи щодо вибухових речовин, продуктів вибуху і пострілу від 07.09.2020.

На думку слідчого та прокурора, існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити незаконний тиск на свідків у цьому кримінальному провадженні; а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, наполягав на його задоволенні з наведених у клопотанні підстав. Підтвердив, що до теперішнього часу не закінчена судово-медична експертиза трупа ОСОБА_9 , через що не встановлені час та причина смерті загиблого.

Захисники заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри ОСОБА_6 , відсутність ризиків позапроцесуальної поведінки останнього, просили не брати до уваги висновок психофізіологічного дослідження, яке проведене особою, яка не є судовим експертом.

Підозрюваний підтримав думку захисників, просив врахувати, що ОСОБА_9 був його давнім другом, мотивів вчиняти вбивство у підозрюваного не було, саме він виявив тіло загиблого та організував виклик на місце події працівників поліції.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення однієї з вимог щодо обґрунтованості підозри у її логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить до висновку, що під час вирішення питання про застосування до особи запобіжного заходу оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості або невинуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Такий висновок підтверджується низкою рішень Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), згідно з якими «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (14310/88, 28.10.1994) ЄСПЛ відмітив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
У той же час, вказані положення стосуються початкової стадії розслідування, тобто періоду, коли орган розслідування не мав достатньо часу для збирання повного масиву доказів на доведення факту вчинення підозрюваним інкримінованого правопорушення.
Однак з плином часу досудового розслідування підвищуються вимоги до вирішення питань щодо заходів забезпечення кримінального провадження, виключної актуальності це набуває у разі вирішення клопотання про застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою.
Клопотання такої категорії має ґрунтуватися на достатніх доказах причетності особи до вчинення злочинного діяння, оскільки позитивне його вирішення призводить до суттєвого обмеження конституційних прав людини. Тому рішення про тримання особи під вартою не може базуватися на сумнівних та суперечливих даних.
Це положення закріплене також у національному законодавстві.
Згідно з п. 1 ч.1 ст. 178 КПК слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний оцінити, крім інших факторів, також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Наведене свідчить, що слідчий суддя зобов`язаний надати оцінку доводам слідчого та прокурора щодо доведеності підозри, врахувавши, що «обґрунтована підозра» вимагає наявності крім суб`єктивних суджень особи, яка проводить розслідування або здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, також об`єктивних відомостей на підтвердження того, що саме підозрюваний безпосередньо причетний до вчинення злочину.

Отже, для висновку щодо наявності підстав для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу необхідним є встановлення, чи містять зібрані органом досудового розслідування докази, які б свідчили, що останній міг вчинити інкримінований злочин.

Відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_6 заподіяв смерть ОСОБА_9 , не менше чотирьох разів вистріливши в останнього з вогнепальної зброї.

Обґрунтовуючи висунуту ОСОБА_6 підозру, слідчий послався на докази, що містяться у протоколах допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Однак, свідок ОСОБА_10 пояснив слідчому, що ОСОБА_6 зловживає алкогольними напоями, може вживати наркотичні засоби, будучи у стані алкогольного сп`яніння поводить себе агресивно, однак про причетність до вбивства цей свідок нічого не повідомив.

ОСОБА_11 надав аналогічну вищевказаній характеристику ОСОБА_6 та зазначив, що іноді сусіди скаржаться на ОСОБА_6 .

Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 надали слідчому схожі пояснення щодо зловживання ОСОБА_6 алкогольними напоями.

Свідок ОСОБА_12 негативно охарактеризувала ОСОБА_6 .

Поряд з цим, з приводу обставин вбивства та участі у ньому підозрюваного зазначені свідки нічого не пояснили.

У ході допиту ОСОБА_20 пояснила, що на початку 2019 року вона пропонувала ОСОБА_6 придбати у неї травматичний пістолет. Через півроку ОСОБА_6 , будучи у нетверезому стані, виявив бажання придбати запропоновану нею зброю, однак підозрюваний відмовився від цього наміру. Про обставини загибелі ОСОБА_9 та причетність до вказаної події підозрюваного ОСОБА_6 свідок нічого не пояснила.

Свідок ОСОБА_17 надав негативну характеристику ОСОБА_6 та пояснив, що ОСОБА_9 підтримував дружні стосунки з ОСОБА_6 . Крім того, свідок показав, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_21 , який відбуває покарання у місцях позбавлення волі, існує давній конфлікт, до ОСОБА_9 декілька разів приходили незнайомі особи з погрозами від ОСОБА_21 . Показань про обставини заподіяння ОСОБА_9 смерті не дав.

Свідок ОСОБА_18 показав, що у січні 2019 року він, перебуваючи на службі в органах поліції, зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_6 . Під час перевірки документів у ОСОБА_6 виявлений предмет, схожий на револьвер з глушником. Зі слів ОСОБА_6 , вказаний предмет не є вогнепальною зброєю. У подальшому свідок з напарником ОСОБА_19 отримали терміновий виклик, у зв`язку з чим відпустили ОСОБА_6 та поїхали на виклик.

Свідок ОСОБА_19 надав слідчому аналогічні з ОСОБА_18 пояснення. Крім того, зазначив, що ОСОБА_6 будь-якої підозри у працівників поліції у ході спілкування не викликав.

Таким чином, вказані вище свідки надали лише характеристику ОСОБА_6 , однак будь-яких фактів, які б стали підставою для формування висновку щодо обґрунтованості оголошеної ОСОБА_6 підозри, наведені докази не містять.

У той же час, свідки підтвердили наявність між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 давніх дружніх стосунків. Про існування будь-яких конфліктів між ними свідки також не повідомили.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо висновку психофізіологічного дослідження достовірності показань гр. ОСОБА_6 , відповідно до якого останній володіє прихованою інформацією щодо обставин вбивства ОСОБА_9 , слідчий суддя бере до уваги, що згідно з п. 1 Розділу ІІІ Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах (затв. Наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011 № 3505/5(у редакції наказу МЮ України від 07.09.2015 № 1659/5) (далі Інструкція), обов`язковою умовою здійснення судово-експертної діяльності судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих установах, є наявність свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, виданого Міністерством юстиції України, яким надається право на проведення конкретних видів експертиз.
Пункт 4 вказаного розділу Інструкції обмежує здійснення судово-експертної діяльності тільки тими видами судових експертиз і експертних спеціальностей, які зазначені у свідоцтві про присвоєння кваліфікації судового експерта.
Попри наведені нормативні вимоги, ні вказаний вище експертний висновок, ні матеріали клопотання не містять даних, що ОСОБА_22 має відповідне свідоцтво, тобто наділена правом проведення зазначеного дослідження.
Крім того, у силу ч. 2 ст. 84 КПК одним з процесуальних джерел доказів є висновок експерта, тоді як експертне дослідження не є допустимим доказом у кримінальному провадженні.
При вирішенні ініційованого стороною обвинувачення клопотання слідчим суддею взято до уваги, що досудове розслідування триває з 08.04.2020. Попри це, у термін, що перевищує п`ять місяців органом досудового розслідування на обґрунтування клопотання наданий лише висновок судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу, відповідно до якого на правому рукаві куртки підозрюваного виявлено стабілізатор нітроцелюлозних порохів дифеніламін.

У силу вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що оголошена ОСОБА_6 підозра за ч. 1 ст. 115 КК є необґрунтованою.

Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе серед іншого наявність обґрунтованої підозри.

Отже, недоведеність ініціатором клопотання зазначеної обставини виключає можливість позитивного вирішення клопотання зазначеної категорії.

Беручи до уваги, що оголошена ОСОБА_6 підозра за ч. 1 ст. 115 КК є безпідставною, слідчий суддя не має права застосовувати до останнього будь-який запобіжний захід.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав, для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 176, 177, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП у Київській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 120 201 102 000 019 69 від 09.04.2020 відмовити.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовжп`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньодо Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1