Справа № 484/1077/19
Провадження № 1-кп/484/56/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши клопотання прокурора про надання дозволу на затримання з метою приводу та оголошення обвинуваченого у розшук, заявлені в ході підготовчого судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004006 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч. 2 ст.189, ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.2 ст.194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004006 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч. 2 ст.189, ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.2 ст.194 КК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень за таких обставин.

10 травня 2013 року до с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області приїхав мешканець м. Одеси ОСОБА_6 . Перебуваючи у своїх родичів, маючи корисливий мотив, він почав розпитувати ОСОБА_7 , 1995 року народження, та його товариша неповнолітнього ОСОБА_8 , 1997 року народження, про ОСОБА_9 місцевого підприємця, який являється директором ПСП «НІКО». 24 травня 2013 року ОСОБА_6 , знову приїхав до с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області та почав вмовляти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вимагати у ОСОБА_9 передачі грошей в розмірі 50000 доларів США з погрозою знищення його майна та погрозою насильства над його близькими родичами. З метою реалізації задуманого, для залякування ОСОБА_9 , ОСОБА_6 по телефону наказав ОСОБА_10 взяти бензин та підпалити один із транспортних засобів ПСП «НІКО».

Виконуючи замислене, 29 травня 2013 року ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 вказівку ОСОБА_6 вчинити підпал будь-якого автотранспортного засобу ПСП «НІКО», а також надав йому бензин, рукавичку із тканини та сказав піти на територію ПСП «НІКО» по вул. Кармелюка, 15 в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, де вчинити підпал будь-якого транспортного засобу, який там перебуває. При цьому сам ОСОБА_8 , злякавшись подальшої юридичної відповідальності, відмовився від вчинення злочину.

Тоді, 29 травня 2013 року близько 01 год. 00 хв., виконуючи злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом вимагання, ОСОБА_7 прийшов на територію ПСП «НІКО» за вищевказаною адресою та підійшов до автомобіля «CHEVROLET-NIVA» сірого кольору із реєстраційним номером НОМЕР_1 , який першим кинувся йому в очі. Використовуючи рукавичку та бензин, які надав йому ОСОБА_8 , ОСОБА_7 підпалив люк паливного баку автомобіля, в результаті чого вчинив підпал майна, яке перебуває у віданні ОСОБА_9 , а саме автомобіля «CHEVROLET-NIVA» із реєстраційним номером НОМЕР_1 вартістю 55 525 гривень, після чого втік з місця події. Однак, охоронець ПСП «Ніко», ОСОБА_11 помітила загоряння та встигла вжити заходів з гасіння пожежі.

Вранці 29 травня 2013 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вживали заходів з перевірки дійсності загоряння автомобілю, шляхом обходу території ПСП «НІКО». Після цього, дізнавшись, що підпал майна ОСОБА_9 мав своє місце, ОСОБА_6 , продовжуючи виконувати свої злочинні дії, неодноразово надсилав смс-повідомлення на мобільний телефон ОСОБА_7 з текстом погроз на адресу ОСОБА_9 , які містили в собі (в формі ненормативної лексики) погрози вбивством потерпілого та його близьких родичів, погрози пошкодження та знищення майна, належного потерпілому. Дані погрози ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повинні були передати на мобільний номер потерпілого, використовуючи інші сім-картки, з метою продовжування залякування потерпілого для отримання від останнього грошей в сумі 50000 доларів США. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи виконувати свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння майном ОСОБА_9 , виконали вимоги ОСОБА_6 та чекали передачі грошей. В свою чергу, потерпілий ОСОБА_9 , отримавши дані погрози, сприйняв їх як реальну та можливу до приведення в дійсність загрозу для себе та членів його родини, що була підтверджена пошкодженням його майна у вигляді підпалу автомобілю «CHEVROLET-NIVA»., однак передачу грошових коштів не здійснював.

Крім того, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом вимагання для залякування потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_6 по телефону наказав ОСОБА_10 взяти бензин та підпалити один з автотранспортних засобів ПСП «НІКО».

Виконуючи замислене, 29 травня 2013 року ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 вказівку ОСОБА_6 вчинити підпал будь-якого автотранспортного засобу ПСП «Ніко», для чого надав йому бензин, рукавичку із тканини та сказав піти на територію ПСП «НІКО», розташованої по вул. Кармелюка, 15 с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, де вчинити підпал будь-якого транспортного засобу, який там перебуває.

29 травня 2013 року близько 01 год. 00 хв., виконуючи замислене, ОСОБА_7 прийшов на територію ПСП «НІКО» за вищевказаною адресою, де в один ряд в безпосередній близькості один від одного стояли автомобілі, що перебувають на балансі ПСП «НІКО», а саме: «Москвич ИЖ» із реєстраційним номером НОМЕР_2 вартістю 19166 гривень, ВАЗ «Нива» із реєстраційним номером НОМЕР_3 вартістю 37916 гривень, «Тойота хілюкс» із реєстраційним номером НОМЕР_4 вартістю 273425 гривень та «CHEVROLET-NIVA» із реєстраційним номером НОМЕР_1 вартістю 55525 гривень. ОСОБА_7 підійшов до автомобілю «CHEVROLET-NIVA» із реєстраційним номером НОМЕР_1 та, використовуючи рукавичку із тканини і бензин, які надав йому ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_6 , умисно підпалив люк паливного баку автомобіля, внаслідок чого вчинив пошкодження майна шляхом підпалу, яке перебуває у віданні ОСОБА_9 , а саме автомобіля «CHEVROLET-NIVA» із реєстраційним номером НОМЕР_1 вартістю 55525 гривень, після чого, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, покинув місце події.

Однак, ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , злочинний намір на умисне знищення майна ОСОБА_9 не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки охоронець ПСП «НІКО» ОСОБА_11 помітила займання та встигла вжити заходів щодо гасіння пожежі.

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 було спричинено матеріальний збиток на суму 2905 грн.

Враховуючи безпосередню близькість, на якій були розташовані автомобілі на території ПСП «НІКО», та у разі, якщо б злочинний намір був доведений до кінця (якщо б автомобіль «CHEVROLET-NIVA» загорівся), існує значна ймовірність, що могли отримати пошкодження або взагалі бути знищеними всі наявні автомобілі, що знаходились у безпосередній близькості один від одного. В такому випадку, сума збитків могла б досягнути 386032 грн., тобто наслідки даного діяння могли заподіяти майнову шкоду в особливо великих розмірах.

За цих обставин, стороною обвинувачення ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

Обвинувачений неодноразово в судові засідання не з`являється, внаслідок чого судом оголошувався його привід ухвалами від 13.03.2019 року, від 16.04.2019 року, від 11.07.2019 року, від 07.08.2019 року, від 18.09.2019 року, від 31.01.2020 року, підготовче судове засідання неодноразово відкладалося через відсутність обвинуваченого.

06.08.2020 року прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке подав одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що 20 червня 2014 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України. Під час судових розглядів встановлено, що ОСОБА_6 зник та до теперішнього часу переховується від суду та прокуратури, в зв`язку з чим було неодноразово направлено повістки за місцем мешкання ОСОБА_6 , але адресат їх не отримував, що свідчить про те, що він переховується від суду та прокуратури. До того ж, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений знаходячись на свободі буде перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, продовжить злочинну діяльність та буде ухилятися від прокуратури та суду.

Крім того, просив оголосити обвинуваченого у розшук.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_5 заперечував проти заявлених клопотань, оскільки їх задоволення становитиме знущання з психічно хворого обвинуваченого. Рахує, що у даному кримінальному провадженні спочатку необхідно вирішити всі наявні клопотання, в тому числі і клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акту, за його участю та участю захисника і без обвинуваченого, оскільки він є законним представником обвинуваченого, а тому може підтримати усі клопотання замість обвинуваченого. Пояснив, що місцезнаходження ОСОБА_6 йому не відоме, але запевняє, що він знаходиться на території України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотань прокурора також заперечував, так як ОСОБА_6 є психічно хворою особою, а тому будь-які заходи обмеження особистої свободи обвинуваченого є неконституційними, позиція законного представника обвинуваченого є законною і обґрунтованою, а під час проведення підготовчого судового засідання всі клопотання можливо вирішити за відсутності обвинуваченого, оскільки присутній його захисник.

Заслухавши клопотання прокурора, думку законного представника обвинуваченого та захисника, ознайомившись з матеріалами клопотання, з результатами виконання приводів та дослідивши матеріали судового провадження в межах питання, яке розглядається, вважаю, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню з таких підстав.

Обґрунтованість підозри на час звернення до суду з клопотанням була встановлена під час досудового розслідування, результатом якого є складення обвинувального акту і направлення справи до суду. Питання щодо обґрунтованості обвинувачення суд не вправі вирішувати на даній стадії судового провадження.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та на строк від 3 до 10 років, що, відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, дозволяє застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Обвинувачений неодноразово в судові засідання не з`являється, внаслідок чого судом оголошувався його привід ухвалами від 13.03.2019 року, від 16.04.2019 року, від 11.07.2019 року, від 07.08.2019 року, від 18.09.2019 року, від 31.01.2020 року, підготовче судове засідання неодноразово відкладалося через відсутність обвинуваченого. Жодного разу ухвала про привід обвинуваченого не була виконана через відсутність обвинуваченого за місцем проживання та реєстрації. Водночас, в матеріалах судового провадження міститься клопотання про повернення обвинувального акту, підписане особисто ОСОБА_6 , зі змісту якого вбачається, що йому достеменно відомо про здійснення судового провадження за його обвинуваченням. Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_6 переховується від суду, чим перешкоджає здійсненню судового провадження, що свідчить про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обставин, передбачених п.1 ч.4 ст. 189 КПК України.

Посилання сторони захисту на те, що надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою порушить конституційні права обвинуваченого, а підготовче судове засідання можливо провести за його відсутності, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до частини першої статті 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Як зазначено у рішенні Конституційного суду України від 17 березня 2020 року № 5-р/2020 у справі за конституційною скаргою ОСОБА_12 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень частини п`ятої статті 190, пункту 1 частини першої, частини третьої статті 309 Кримінального процесуального кодексу України, участь обвинуваченого у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу надає йому можливість згідно з частиною другою статті 193 Кодексу скористатися своїми процесуальними правами, а саме: мати захисника; знати суть та підстави обвинувачення; знати підстави затримання; відмовитися давати пояснення, показання з приводу обвинувачення; давати пояснення щодо будь-яких обставин затримання та тримання під вартою; досліджувати речові докази, документи, показання, на які посилається прокурор, та надавати речі, документи, показання інших осіб на спростування доводів прокурора; заявляти клопотання про виклик і допит свідків, показання яких можуть мати значення для вирішення питань цього розгляду.

Таким чином, затримання з метою приводу органічно пов`язане з обранням у судовому порядку запобіжного заходу, є процесуальною дією, що надає обвинуваченому можливість брати участь у відповідній судовій процедурі, в межах якої він може доводити перед судом відсутність підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу і, відповідно, для його затримання. З огляду на це, його права як учасника кримінального провадження, не порушуються. Надання дозволу на затримання з метою приводу може бути єдиним способом забезпечення участі обвинуваченого у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідає завданням кримінального провадження та не порушує конституційних прав людини, забезпечуючи досягнення справедливого балансу між процесуальними правами та обов`язками сторін обвинувачення і захисту, а також можливість сторонам обвинувачення і захисту довести свою позицію і найбільш ефективно реалізувати свої процесуальні права і обов`язки у кримінальному провадженні.

Крім того, зі змісту ст. 412 КПК України вбачається, що здійснення судового провадження за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Частиною третьою статті 323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Якщо у справі декілька обвинувачених, суд постановляє ухвалу лише стосовно тих обвинувачених, щодо яких існують обставини для спеціального судового провадження.

Участь захисника у спеціальному судовому провадженні є обов`язковою.

Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 цього Кодексу. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

За наявності у такому провадженні інших обвинувачених за клопотанням прокурора судовий розгляд здійснюється у судовому засіданні у одному кримінальному провадженні.

Частиною другою статті 297-1 КПК України передбачено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Статтею 381 КПК України передбачено, що після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд. Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Судове провадження, в свою чергу, відповідно до п.24 ч.1 ст. 3 КПК України - це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Підготовче судове провадження, в свою чергу, відповідно до положень Глави 27 Розділу IV КПК України, включає підготовче судове засідання, складання досудової доповіді, вирішення питань, пов`язаних з підготовкою судового розгляду, закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду, матеріали кримінального провадження та право на ознайомлення з ними.

Тобто, присутність обвинуваченого під час здійснення будь-якої стадії судового провадження є обов`язковою, а оскільки обвинувачення ОСОБА_6 за ч.3 ст. 27, ч. 2 ст.189, ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.2 ст.194 КК України не є випадком, передбаченим частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, то положення про можливість здійснення судового провадження за його відсутності у кримінальному провадженні за цим обвинуваченням не можуть бути застосовані.

З цих мотивів суд не враховує відповідних доводів сторони захисту.

Відповідно до ч.1 ст. 335 КПК України, у разі, якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

ОСОБА_6 переховується і не може бути викликаний або ж доставлений до суду без встановлення його реального місцезнаходження, яке можливе лише шляхом оголошення обвинуваченого у розшук і надання дозволу на його затримання з метою приводу, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що свідчить про обґрунтованість клопотання прокурора і необхідність його задоволення.

Керуючись ст.ст. 323, 335, 369-372, 187-190 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , вул. І.Виговського, 18 м. Первомайськ Миколаївської області, номер телефону НОМЕР_5 , про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На виконання ухвали, обвинуваченого ОСОБА_6 затримати і доставити до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дату втрати законної сили ухвалою про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - визначити з 07.02.2021 року з 09.30 год.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу обвинуваченого до суду, закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, добровільного з`явлення обвинуваченого до суду, про що суд повідомляє прокурора, а також відкликання ухвали прокурором.

Зупинити судове провадження у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004006 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч. 2 ст.189, ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.2 ст.194 КК України, до розшуку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Організацію виконання ухвали в частині розшуку обвинуваченого доручити прокурору.

Копію даної ухвали направити до Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області та керівнику Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1