Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/892/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження №0001918за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополя, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не маючого утриманців, працюючого неофіційно, не маючого місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.07.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 30.01.2018 року по відбуттю строку покарання
у вчиненні злочину, кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнано винним і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Укртелеком» 20 179, 55 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, пом`якшивши його, призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України - 2 роки позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом не приділено достатньої уваги особі винного та його ставленню до вчиненого, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. При цьому на переконання захисту судом, при винесенні вироку не було дано належної уваги характеризуючим даним на обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» та КЗ Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» не перебуває. Враховуючи вищенаведене, вважають що ОСОБА_7 можливо пом`якшити призначене судом першої інстанції покарання.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним за те, що він 28.02.2018 року, більш точного часу досудовим слідством та судом не встановлено перебував по вулиці Нестерова у м. Кропивницький, де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно та цілеспрямовано, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає та його злочинні дії ніким не будуть помічені, перебуваючи неподалік будинку 6-16 по вулиці Нестерова, де здійснив демонтаж телефонного кабелю між опорами кабельної повітряної лінії зв`язку ТПП 10x2x0,4 довжиною 100 м, що належить ПАТ «Укртелеком», вартістю 1610,00 гривень. Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на суму зазначену вище суму.
Окрім того, 01.03.2018 року, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 , перебував на вулиці Єгорова у м. Кропивницький, де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, таємно та цілеспрямовано, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає та його злочинні дії ніким не будуть помічені, здійснив демонтаж телефонного кабелю між опорами кабельної повітряної лінії зв`язку ТПП 50x2x0,4 довжиною 95 м, що належить ПАТ «Укртелеком» вартістю 6049,60 гривень і телефонного кабелю між опорами кабельної повітряної лінії зв`язку ТПП 10x2x0,4 довжиною 60 м, що належить ПАТ Укртелеком», 966,00 гривень. Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на загальну суму 7015,60 гривень.
Крім того, 07.03.2018 року, більш точного часу досудовим слідством та судом не встановлено, ОСОБА_7 перебував на вулиці Новгородській у м. Кропивницький, де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, таємно та цілеспрямовано, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає та його злочинні дії ніким не будуть помічені, ОСОБА_7 , перебував на перехресті вулиць Новгородська туп.Мінський пров. Руднєва, де здійснив демонтаж телефонного кабелю між опорами кабельної повітряної лінії зв`язку ТПП 10x2x0,4 довжиною 135м, що належить ПАТ «Укртелеком», вартістю 2173,50 гривень. Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на загальну суму 2173,50 гривень.
Окрім того, 12.03.2018 року, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 перебував по пров. Запорізькому у м. Кропивницький, де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, таємно та цілеспрямовано, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає та його злочинні дії ніким не будуть помічені, ОСОБА_7 , перебував на провулку Запорізькому неподалік будинку 5-9, де здійснив демонтаж телефонного кабелю між опорами кабельної повітряної лінії зв`язку ТПП 20x2x0,4 довжиною 90 м, що належить ПАТ «Укртелеком» вартістю 2510,10 гривень. Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на загальну суму 2510,10 гривень
Крім того, 12.03.2018 року, більш точного часу досудовим слідством та судом не встановлено, ОСОБА_7 перебував по пров. Степовому у м. Кропивницький, де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, таємно та цілеспрямовано, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає та його злочинні дії ніким не будуть помічені, ОСОБА_7 , перебував на провулку Запорізькому неподалік будинку 5-9, де здійснив демонтаж телефонного кабелю між опорами кабельної повітряної лінії зв`язку ТПП 30x2x0,4 довжиною 40 м, що належить ПАТ «Укртелеком», вартістю 1461,60 гривень. Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на загальну суму 1461,60 гривень.
Крім того, 22.03.2018 року, більш точного часу досудовим слідством та судом не встановлено, ОСОБА_7 перебував по вулиці Єгорова у м. Кропивницький, де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, таємно та цілеспрямовано, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає та його злочинні дії ніким не будуть помічені, ОСОБА_7 , перебував на провулку Запорізькому біля перехрестя з вул. Воронцовського, де здійснив демонтаж телефонного кабелю між опорами кабельної повітряної лінії зв`язку ТПП 50x2x0,4 довжиною 90 м, що належить ПАТ «Укртелеком», вартістю 5175,00 гривень. Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на загальну суму 5175,00 гривень.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 24.03.2018 року, більш точного часу досудовим слідством та судом не встановлено, ОСОБА_7 перебував на вулиці Східній у м. Кропивницький, де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, таємно та цілеспрямовано, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає та його злочинні дії ніким не будуть помічені, ОСОБА_7 , перебував на вулиці Східній напроти будинку 30-9, де здійснив демонтаж телефонного кабелю між опорами кабельної повітряної лінії зв`язку ТПП 1x2x0,9 довжиною 55 м, що належить ПАТ «Укртелеком», вартістю 233,75 гривень. Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на загальну суму 233,75 гривень.

Заслухавши доповідача, в дебатах захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінальних проваджень передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як убачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що досудове і судове слідство в даному кримінальному провадженні проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, проаналізувавши їх у своїй сукупності надав правильну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку щодо фактичних обставин та дій обвинуваченого ОСОБА_7 , кваліфікувавши його дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинена повторно.
З апеляційної скарги захисника вбачається, що встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження, зазначені у вступній та мотивувальній частині вироку, кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому, вирок суду в цій частині судом апеляційної інстанції не перевіряється.
Щодо доводів захисника з приводу суворості призначеного покараннято колегія суддів вважає їх не обґрунтованими.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України - покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до загальних засад призначення покарання суд, крім іншого, має призначати покарання, максимально індивідуалізуючи його, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Дотримання судом зазначених правил в їх сукупності має гарантувати досягнення визначених кримінальним законом цілей покарання, призначення законних і справедливих покарань, адекватних суспільній небезпеці вчиненого злочину та особі винного.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд врахував дані про особу винного, його вік та соціальне положення, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, вчинення злочину аналогічної спрямованості, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, знову вчинив умисний не тяжкий корисливий злочин,обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та дійшов обґрунтованого висновку, що покарання повинно бути призначене в межах, встановлених у санкції інкримінованої статті.

Так, ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, неодружений, не має утриманців, працює неофіційно різноробочим на кладовищі, на обліку в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» та КЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, раніше судимий.
Згідно з висновком Подільського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення щодо обвинуваченого показали високий ризик, ризик небезпеки для суспільства визначено як середній, а тому є можливість виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк.
Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочинів, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості доводів апеляційної скарги захисника про можливість пом`якшення при призначенні обвинуваченому покарання, апеляційний суд враховує роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути мотивованим, при цьому необхідно враховувати не тільки дані про особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують покарання і свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання, але й ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи із особливостей і обставин його вчинення.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, і за змістом якої суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, суд, урахувавши тяжкість злочину, особу винного та інші обставини провадження, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
При цьому, згідно висновків Великої Палати Верховного суду, які містяться у постанові від 27 листопада 2019 року (кримінальне провадження 629/847/15-к) щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.
Під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження обвинувачений визнав вину та щиро розкаявся, що свідчить про те, що обвинувачений критично ставиться до своїх дій та виявив готовність нести кримінальну відповідальність за скоєне, це і є обставина, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття.
З огляду на викладене, доводи захисника, на які він посилається в своїй апеляційній скарзі визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття у вчиненому, наявність постійного місця проживання, судом першої інстанції були враховані в повній мірі. При цьому, районний суд врахував всі обставини справи, у тому числі пом`якшуючі покарання обставини, на які посилається у своїй скарзі захисник, застосувавши при цьому положення ст.75 КК України, а тому підстав для пом`якшення покарання, апеляційний суд не вбачає.

Крім того, з урахуванням особи ОСОБА_7 , даних про нього, системний характер його протиправної поведінки, який скоїв кримінальне правопорушення в короткий проміжок часу після звільнення, то на переконання колегія суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Таким чином, аргументи захисника про недостатнє врахування судом першої інстанції при призначенні покарання даних про особу обвинуваченого є необґрунтованими, оскільки їх в повній мірі враховано, що підтверджується вироком суду, а призначене покарання є обґрунтованим та відповідає цілям покарання.

Підстав вважати призначене покарання вочевидь несправедливим, через його суворість, як про це зазначається в апеляції захисника, колегія суддів не знаходить. Таким чином, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог статей 65 - 67 КК України, обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і призначив покарання в межах санкції статті із застосуванням положення ст.75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, тобто в межах строку звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів визнає необхідним апеляцію захисника залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишити - без змін.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ: ( підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2