Справа №:755/1735/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" грудня 2020 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно працює на посаді водія Київмедспецтранс, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , 14.11.2019 року, приблизно о 16-07 годині, керуючи технічно справним автомобілем марки «Peugeot Boxer», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом територією Київської міської клінічної лікарні №3 в місті Києві, допустив порушення вимог п.п.10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), а саме:

п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виразилось в тому, що останній, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Peugeot Boxer», н.з. НОМЕР_1 , з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, рухаючись заднім ходом територією Київської міської клінічної лікарні №3 в місті Києві, допустив наїзд керованого ним автомобіля «Peugeot Boxer», н.з. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася по території лікарні та мала перевагу в русі. Внаслідок наїзду, пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до медичного закладу.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №12-1/79 від 13.01.2020 року у водія ОСОБА_6 була технічна можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог вказаних пунктів. Тобто, в даній дорожній ситуації з технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля марки «Peugeot Boxer», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вимогам пунктів 10.1 та 10.9 ПДР України.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №042-22-2020 від 24.01.2020 року потерпіла ОСОБА_5 , 1941 р.н. отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, які виразилися у закритій травмі лівої гомілки у вигляді перелому латеральної кісточки.

Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіяння пішоходу ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення йогоо від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою на підставі ст.46 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, працевлаштований. Вчинений ним злочин є необережним злочином. В ході досудового та судового слідства ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, примирився з потерпілою, якій у повному обсязі відшкодував завдану шкоду, тому вона не має до нього жодних претензій.

Крім того, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Усі викладені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінального правопорушення підтвердив. Просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закрити провадження.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання про закриття справи у зв`язку з примиренням винного з потерпілою підтримала повністю, надавши відповідну письмову заяву про повне відшкодування завданих збитків та просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України не заперечував, просив суд його задовольнити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

На виконання вимог ч.3 ст.285 КПК України обвинуваченому та потерпілій судом роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Вислухавши думки учасників судового провадження, розглянувши матеріали кримінального провадження та подані стороною обвинувачення докази, суд прийшов до висновку, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку примиренням винного з потерпілою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину здійснюється судом.

На підставі ст.44 КК України встановлено, щоособа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно зі ст.46 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст.12 КК України є нетяжким, необережним злочином, раніше не судимий, свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у скоєному щиросердно розкаявся, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, примирився з потерпілою та повністю відшкодував завдані ним збитки.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього за ч.1 ст.286 КК України відповідно до положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.288 КПК України закрити.
В ході досудового розслідування та у суді потерпілим цивільний позов заявлено не було, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що завдана шкода відшкодована в повному обсязі.

Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 1796 гривень 90 копійок за проведення експертиз. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.44, 46 КК України, ст.ст.100, 284, 286, 288, 369-372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого задовольнити.
ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Кримінальне провадження №0009412 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1796 (чотири тисячі дев`ятсот дві) гривні 90 копійок.

Речовий доказ: автомобіль «Peugeot Boxer», н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 , залишити власнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м.Києва.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1