Справа № 204/6925/20
Провадження № 1-кс/204/1355/20
УХВАЛА
Іменем України

18 листопада 2020 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, в інтересах якої розглядається заява ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

встановив:

ОСОБА_4 , посилаючись на відсутність у органу досудового розслідування правових підстав для подальшого обмеження права власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2017 року.
В обґрунтування клопотання зазначено наступне.
СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001704 від 11.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2017 року, було накладено арешт на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), з метою його збереження, як речового доказу.
Вважає, що станом на поточний момент відсутні належні правові підстави для продовження дії арешту майна, оскільки заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2020 року у цивільній справі № 204/6246/19, яке набуло законної сили, скасовано запис №21171975 від 26.06.2017 року, про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 . Таким чином, наявність арешту на зазначений об`єкт нерухомого майна унеможливлює вчинення заявником відповідних дій щодо виконання заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2020 року у цивільній праві №204/6246/19, та відновлення права власності на даний об`єкт нерухомого майна за заявником, що в свою чергу призводить до порушення майнових прав.
Посилаючись на зазначені підстави, в судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала клопотання та просила скасувати арешт на об`єкт нерухомого майна - квартиру.
Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання. Наполягав на збереженні арешту в повному обсязі, у зв`язку із проведенням досудового розслідування.
Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку сторін, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Прокурором доведено, що на даний час здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001704 від 11.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, проводяться необхідні слідчі дії спрямовані на повне, об`єктивне досудове розслідування.
В рамках зазначеного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2017 року, було накладено арешт на об`єкт нерухомого майна - квартиру, з метою його збереження, як речового доказу, що відповідають критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України. Зазначена ухвала суду є чинною та підлягає виконанню.
Порядок накладення арешту відповідав положенням ст. 170, 172, 173 КПК України.
Відповідно до положень ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням зокрема, власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Під час даного судового розгляду заявником не доведено, що подальшому застосуванні арешту на зазначену квартиру відпала потреба або арешт накладено не обґрунтовано. Прокурор посилається на необхідність арешту, в зв`язку з триваючим досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні. У зв`язку з викладеним, наразі відсутні достатні правові підстави для скасування арешту нерухомого майна.
Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України,
постановив:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1