Справа № 344/124/21
Провадження № 1-кп/344/644/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в судовому засіданні за участі учасників судового провадження кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черче, Рогатинського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, ІПН НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразилися у використання завідомо підробленого документа.

Кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_4 добре знаючи порядок видачі посвідчення водія та допуск до керування транспортним засобом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання у липні 2019 року у мережі Інтернет придбав фіктивне посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 18.07.2019 року категорії «В».

Після отримання вищезазначеного фіктивного посвідчення і до 16.12.2020 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він порушує вимогу постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», почав використовувати завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 18.07.2019 року категорії «В» у власних потребах, а саме для керування транспортним засобом.

Так 16.12.2020 року приблизно о 02 год. 00 хв. ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Івана Павла II, 30, у м. Івано-Франківську, за порушення правил дорожнього руху був зупинений працівниками УПП в Івано-Франківській області.

При перевірці документів ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно та усвідомлюючи, що він використовує для керування транспортного засобу завідомо підроблене водійське посвідчення, використав завідомо підроблене посвідчення, пред`явивши на законну вимогу працівнику поліції посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії «В», виданого 18.07.2019 року на його ім`я, яке містило ознаки підробки та згідно довідки ГСЦ МВС РСЦ МВС в Івано-Франківській області, щодо інформації з баз даних Єдиного державного реєстру МВС, встановлено, що громадянину ОСОБА_4 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 - не видавалось.

Згідно висновку експерта № 2973/20-28 від 23.12.2020, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 за способом нанесення та первинними елементами захисту не відповідає бланкам документів вказаного зразка, які знаходяться в офіційному обігу. Основні зображення, в наданому на дослідження посвідчені водія серії НОМЕР_2 виконані за допомогою кольорового струменево-крапельного принтера, персональні дані, серія та номер документу виконані за допомогою термосублімаційного принтера, серія та номер бланку виконані за допомогою лазерного гравіювання.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, просив суворо не карати, і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що дійсно в мережі Інтернет придбав посвідчення водія серії НОМЕР_2 на своє ім`я та 16.12.2020 року був зупинений поліцейським та пред`явив вказане вище посвідчення водія, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій та те, що посвідчення водія в органах, які їх офіційно видають, не отримував.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Отже, вислухавши показання обвинуваченого, в яких він повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив використання завідомо підробленого документа, його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, згідно з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, повне визнання ним своєї вини, його розкаяння у вчиненому, дані про особу винного, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку в лікаря нарколога та психіатра.

Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, визначену ч. 2 ст.50 КК України мету покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України, так як саме таке покарання, на думку суду, є гуманним і справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369, 373-376, 382 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 2 615 гривень 04 копійки процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судово-технічної експертизи № 2973/20-28 від 23.12.2020 року.

Речові докази: диск DVD-RW із відеозаписами (постанова від 16.12.2020) - зберігати при матеріалах кримінального провадження; посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 18.07.2019 року, категорії «В», виданого на ім`я ОСОБА_4 (постанова від 16.12.2020) знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1