Справа № 699/410/20
Номер провадження 1-кс/699/104/20
УХВАЛА

02.09.2020 рокум.Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корсунь-Шевченківський заяву про самовідвід слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 при розгляді скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 15.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0000440,

ВСТАНОВИЛА:

27.08.2020 року у провадження судді ОСОБА_1 надійшла заява про самовідвід слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 при розгляді скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 15.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0000440.

В обґрунтування своєї заяви, слідчий суддя ОСОБА_4 посилався на те, що автоматизованою системою розподілу судових справ його визначено слідчим суддею для розгляду скарги ОСОБА_3 по справі №699/410/20 на постанову слідчого від 15.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0000440, але наявні інші обставини, які викликатимуть сумнів у його неупередженості. Так, в його провадженні перебувало кримінальне провадження № 000027 щодо обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України. Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_6 йому було заявлено відвід у зв`язку з наявністю кримінального провадження відносно нього, зареєстрованого за скаргою останніх. Ухвалою від 03.12.2015 року колегією суддів Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області вказану заяву задоволено. Крім того, неодноразово задовольнялися заяви про відвід ОСОБА_3 та самовідвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду останнім скарг на дії та бездіяльність слідчого та прокурора. Також, у заяві зазначено, що на розгляді Вищої ради правосуддя перебувала скарга ОСОБА_3 на дії ОСОБА_4 як судді Корсунь-Шевченківського районного суду, та, посилаючись на те, що здійснення правосуддя не може бути вибірковим, вважає, що вказані обставини виключають його участь у розгляді будь-яких справ за участю ОСОБА_3 , оскільки це може викликати сумнів у неупередженості судді, у зв`язку з чим, заявляє самовідвід.

Суддя ОСОБА_4 , будучи повідомленим про час та дату розгляду його заяви про самовідвід, в судове засідання не з`явився.

ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення зави про самовідвід судді ОСОБА_4 не заперечував.

Старший слідчий СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, попередньо надіславши заяву про розгляд заяви про самовідвід за його відсутності.

Вивчивши заяву з доданими до неї документами, вислухавши скаржника ОСОБА_3 , вважаю наступне.

Згідно вимог ст. 75 КПК України, суддя не може брати участі у кримінальному провадження: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи,

Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75,76 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, за вказаними підставами йому може бути заявлений відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного суду у своїй постанові від 17.09.2019 року у справі №277/599/15-к зазначив, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Згідно Другого показника «Бангалорських принципів поведінки суддів», об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

Відповідно до четвертого показника «Бангалорських принципів поведінки суддів», суддя дотримується етичних норм, не допускаючи прояву некоректної поведінки при здійсненні будь-якої діяльності, що пов`язана з його посадою.

Згідно четвертого показника «Бангалорських принципів поведінки суддів», забезпечення рівного ставлення до всіх сторін судового засідання має першочергове значення для належного виконання суддею своїх обов`язків.

Відповідно до п.12 Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 року, при винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зав`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Згідно приписів ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Відповідно до ст.8 Кодексу суддівської етики, суддя повинен здійснювати судочинство в межах та порядку, визначених процесуальним законом, і виявляти при цьому тактовність, ввічливість, витримку й повагу до учасників судового процесу та інших осіб.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно заяви про самовідвід та пояснень ОСОБА_3 , у останнього склалась стійка думка щодо упередженості та необ`єктивності судді ОСОБА_4 при розгляді кримінальних проваджень де він є учасником, а тому, враховуючи вище наведене, приписи п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суд вважає, що в даному разі наявні інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , а тому самовідвід слід задоволити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 75, 80, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

заяву про самовідвід слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 при розгляді скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 15.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0000440 задоволити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 07.09.2020 року.

СуддяОСОБА_1