Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/1638/19
Провадження № 1-кп/935/118/20
У Х В А Л А
Іменем України
11 листопада 2020 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

встановив:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому нині діючого запобіжного заходу через неможливість закінчення розгляду справи до спливу строків тримання під вартою з огляду на наявність ризиків ухилення його від суду та перешкоджання кримінальному провадженню, з огляду на особу обвинуваченого, який не працюючий, неодружений, утриманців не має, міцні соціальні зв`язки відсутні, вчинив злочин перебуваючи на іспитовому терміні, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, яке обґрунтовано інкримінується обвинуваченому та міру покарання за нього, що передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Згідно положень п.20-5 Перехідних положень КПК України тимчасово на період карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Оскільки один з членів колегії, а саме суддя ОСОБА_6 , перебуває на лікарняному, з огляду на положення п.20-5 Перехідних положень КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу проводиться головуючим у справі одноособово.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник адвокат ОСОБА_5 при розгляді клопотання покладаються на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання про продовження запобіжного заходу, суд дійшов наступного висновку.

Згідно положень ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд застосовує положення п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Згідно ч.1 ст.178 КПК України при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість інкримінованого злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

На думку суду, прокурором доведено, що жоден з альтернативних запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому обвинуваченому слід продовжити обрану міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, яке обґрунтовано інкримінується обвинуваченому, та суворість покарання за нього, що полягає у позбавленні волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, зважаючи, що судовий розгляд триває, усі учасники судового провадження не допитані, докази з боку обвинувачення та захисту не досліджені, а також враховуючи особу обвинуваченого який раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, особистих прав та свобод людини та громадянина, перебуває на іспитовому терміні, непрацюючий, міцних соціальних зв`язків не має, існують ризики, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відомостями щодо незадовільного стану здоров`я та обґрунтованої неможливості подальшого тримання під вартою обвинуваченого суд також не володіє.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність передумов у застосуванні щодо обвинуваченого менш суворого виду запобіжного заходу та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор. Продовження строку тримання під вартою не є значним в розумінні встановлення балансу інтересів судового розгляду й обмежень прав особи на вільне пересування. Такий строк тримання під вартою суд вважає прийнятним і виправданим для втручання в права і свободи обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.177,178,331 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 09.01.2021 включно.
В судовому засіданні оголосити перерву до 09.12.2020 о 10:30, повторити виклик учасників судового розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1