Кримінальне провадження № 629/277/17
Номер провадження 1-кп/629/19/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003001 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, вдівця, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30.12.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі,
- 17.09.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.125 КК України до громадських робіт на строк 200 годин,
- 12.05.2016 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 389 КК України до 5 місяців 17 днів арешту,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не судимого,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
- обвинувачення прокурорів Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілої - ОСОБА_10 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_11 ,
- захисту обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників - адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , -

в с т а н о в и в:

В провадження Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 003001 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
В ході судового розгляду 09 липня 2020 року на підставі положень ст.ст.338,341 КПК України прокурором змінено правову кваліфікацію та обсяг обвинувачення відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за п.12 ч.2 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України.
07 листопада 2016 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 знаходився разом з ОСОБА_15 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , за місцем мешкання останнього, за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно розпивали спиртні напої. Під час вживання спиртного, близько 23 години у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, обумовлених станом алкогольного сп`яніння, виникла сварка з ОСОБА_15 , в ході якої у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виник умисел на заподіяння ОСОБА_16 тілесних ушкоджень. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, обумовлених станом алкогольного сп`яніння, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, групою осіб, завдали ОСОБА_16 не менше 25 ударів кулаками і ногами в область тулуба та голови, заподіявши йому наступні тілесні ушкодження: тупу травму голови у вигляді синців в лівій колоочній області (6,5х5 см), в правій колоочній області (6х3 см), на спинці носа (3х2 см), в правій виличній області (4х2,5 см), саден на лобі праворуч від серединної лінії (7х4 см), на спинці носа (5х3 см), на підборідді в центрі (2,5х2 см), поверхової забійної рани на верхній повіці правого ока в 0,5 см донизу від зовнішнього краю брови, масивних темно-червоних крововиливів в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобній області (9,5х9 см), в правій скроневій області (4х3 см), в лівій лобно-скроневій області (7х6 см), в тім`яній області (5х5 см), перелому кісток носу; тупу травму тулуба у вигляді синців на передній поверхні грудної клітини в області проекції 2-8 ребер в проміжку між середньо-ключичними лініями (розлитий 20х17 см), на правій боковій поверхні грудної клітини в області проекції 6-9 ребер по пахвовій лінії (9х6 см), множинних двохсторонніх переломів ребер, частина з яких, розірвавши пристінкову плевру проникають в плевральні порожнини з пошкодженнями тканини легенів, лінійного розриву правої долі печінки по передній поверхні; множинні синці на кінцівках: на розгинальній поверхні лівого променезап`ясткового суглоба (3х1,5 см і 1,5х1 см), в області дистальних голівок 2,3 п`ясткових кісток лівої кисті (4х2 см), на передній поверхні лівого плеча в середній і верхній третині (округлі 1,5х1 см, 2х1 см і 1,8х1 см), на внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині (2,2х2 см), на тильній поверхні правої кисті в області проекції дистальних голівок 4,5 п`ястних кісток (4,5х4 см), на розгинальній поверхні правого передпліччя в нижній третині (3,5х3 см і 2х1 см), на передній поверхні правого плеча в середній і верхній третині (11х6 см), на внутрішній поверхні правого плеча в середній третині (округлі, поруч розташовані діаметром 1,5 см, 1,7 см і 1,3 см), на внутрішній поверхні правого ліктьового суглоба (5х3 см), на зовнішній поверхні правого стегна в середній третині (3,5х3 см), на передній поверхні лівої голені в верхній третині (4х2 см), на внутрішній поверхні лівої стопи (3х2 см); садна на передніх поверхнях правого (7х4 см) і лівого (5х3 см) колін. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_15 помер цього ж дня за місцем вказаної події. Причиною смерті ОСОБА_15 явився травматичний шок, обумовлений тупою травмою тіла з множинними двохсторонніми переломами ребер, розривами легенів і печінки.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України визнав в повному обсязі, але від надання пояснень відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився. Крім того вказав, що заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_10 визнає в повному обсязі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України визнав в повному обсязі, але від надання пояснень відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився. Крім того вказав, що заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_10 визнає в повному обсязі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України визнав в повному обсязі, але від надання пояснень відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився.
Незважаючи на повне визнання ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 своєї вини в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, їх вина повністю доводиться наступними зібраними та дослідженими у кримінальному провадженні доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження, а саме зібраними доказами відповідно до вимог ст.ст. 352, 353 КПК України та дослідженими в судовому засіданні протоколами слідчих дій та долученими до матеріалів кримінального провадження документами, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінальних проваджень, що відповідає вимогам ст. 358 КПК України, а саме:
- показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_10 , яка пояснила, що 07 листопада 2016 року, прокинувшись вранці, виявила, що чоловіка вдома немає, тому пішла його шукати. Зайшовши в «Городок», біля першого під`їзду побачила свою сусідку і почала розпитувати за свого чоловіка, чи бачили його. Потім вийшов колишній комбат, який повідомив, що її чоловік разом з ОСОБА_17 попрямував до магазину. Очікуючи біля свого під`їзду, через деякий час почула голос свого чоловіка, і обернувшись, помітила його разом з ОСОБА_17 , які повертаючись з магазину, зайшли до під`їзду де проживає ОСОБА_18 . Вона пішла слідом за ними. Двері у квартиру ОСОБА_19 відкрив її чоловік ОСОБА_20 , за ним вийшов чоловік, якого вона раніше не бачила. Коли вона спитала хто він, останній відповів, що є гостем, пізніше вона дізналась, що це був ОСОБА_21 . Коли з квартири до неї вийшов її чоловік ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , через відкриті двері помітила, що в залі хтось сидів в білих шкарпетках. Пізніше, після події, що трапилася, ці білі шкарпетки в крові бачила у слідчого в кабінеті. ОСОБА_22 відмовився йти і залишився в квартирі ОСОБА_24 , а вона пішла додому. Ввечері того ж дня близько 19:30 години вечора, вийшовши гуляти з собакою, підійшла до вікон будинку АДРЕСА_5 , де проживав ОСОБА_18 . Подивившись у вікно квартири ОСОБА_19 , помітила, що світла немає, світло горіло у прихожій, хтось сидів за столом, на столі стояло багато пляшок. Через вікно помітила як під дверима лежав її чоловік ОСОБА_22 який махав рукою, висловлювався нецензурною лайкою і співав пісню. Такий стан чоловіка її вразив, зрозуміла, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Одна із присутніх в квартирі особа сиділа в залі, інші дві особи стояли та спілкувалися між собою. Погулявши з собакою, повернулась додому і зателефонувала своїм родичам, розповіла про побачене. Через годину опісля, близько 20:30 20:40 години знову повернулась до під`їзду будинку АДРЕСА_5 , в той час світло було вимкнено, не було чути ніяких звуків. Пояснила, що була впевнена в тому що її чоловік повернеться додому, тому не телефонувала до поліції. Раніше чоловік завжди ночував вдома. Рано вранці, коли працівники поліції показали фото тіла загиблого, не відразу впізнала свого чоловіка, оскільки обличчя внаслідок ударів було розпухле. Наступного дня, перебуваючи у слідчого, дізналась, що в карманах її чоловіка не знайшли зв`язку ключів, яку потім виявили у квартирі ОСОБА_24 . Пояснила, що за життя її чоловік був спокійним, добрим, нікого не ображав, завжди всім допомагав, був військовозобов`язаним, після того, як вийшов у відставку почав вживати алкогольні напої, але не зловживав ними, до членів сім`ї ставився чемно, у суспільстві не був агресивним, за життя пережив мікроінсульт.
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_25 , який пояснив, що він перебував у складі слідчо-оперативної групи, яка здійснювала розслідування справи. Лише з обвинуваченим ОСОБА_5 проводив слідчі дії, ним було складено протокол про його затримання в порядку ст.208 КПК України та прийнято від останнього явку з провиною, яка була написана ОСОБА_5 власноручно в його присутності, в його робочому кабінеті, на той час це був кабінет №22. Вказав, що на той момент вже був знайомий з ОСОБА_5 , оскільки закінчував розслідування справи відносно нього за фактом нанесення ним легких тілесних ушкоджень іншій особі, який не пов`язаний з даною справою. Свідок пояснив, що ним було складено протокол про затримання ОСОБА_5 , під час складення якого були присутні поняті, прізвище яких не пам`ятає. В розмові з ОСОБА_5 для з`ясування обставин справи та його відношення до вчиненого, останній розповів обставини справи, а саме що він разом з іншими особами розпивали спиртні напої в квартирі, після чого він вийшов в іншу кімнати, а коли повернувся, потерпілий вже лежав на підлозі зі слідами нанесених ударів. Зі слів ОСОБА_5 інші дві особи наносили удари ножем. Також ОСОБА_26 йому повідомив, що коли потерпілий виразився в його бік нецензурною лайкою, це спровокувало останнього і він наніс декілька ударів руками і ногами, три або більше удари, більше подробиць того, що казав йому ОСОБА_5 , свідок не зміг пригадати. Свідок пояснив, що в складеному ним протоколі затримання були зафіксовані відомості щодо обставин, які повідомив ОСОБА_5 , а саме, що злочин ним був вчинений разом з двома іншими особами. Прізвища цих осіб свідок не повідомив, оскільки не пам`ятав. Пояснив, що на ОСОБА_5 будь-якого фізичного або психологічного тиску ні ним, ні іншими працівниками поліції, ані іншими особами не застосовувалося. ОСОБА_5 не звертався особисто до нього з приводу застосування до нього протиправних дій з боку працівників Лозівського ВП. Стан ОСОБА_5 був звичайний, останній повідомив, що шкодує про вчинене. З іншими особами, які перебувають на лаві обвинувачених, будь-яких слідчих дій не здійснював. Протокол затримання був вручений ОСОБА_5 та ним підписаний. Під час складвння протоколу затримання ОСОБА_5 захисник не був присутній, оскільки він призначається після затримання особи. ОСОБА_5 було роз`яснено всі його права та обов`язки, вручена відповідна пам`ятка. Чи відбирали письмові пояснення від ОСОБА_5 і якщо відбирали то хто саме йому не відомо. В подальшому інші слідчі дії з ОСОБА_5 проводились іншими слідчими. Повідомив, що суду говорить правду, підстав оговорювати ОСОБА_5 не має.
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_27 , який пояснив, що що приблизно 3 роки тому, за теплої пори року, на початку 12 години ночі йшов додому з прогулянки. Коли розійшовся з другом ОСОБА_28 , то по дорозі додому побачив ОСОБА_29 , з яким особисто не був знайомий, але знає його, оскільки живуть в одному місті. На відстані близько 2 метрів, перебуваючи біля свого під`їзду, побачив як ОСОБА_23 з першого під`їзду будинку АДРЕСА_5 виносив на лівому плечі тіло людини, голова якої була повернута вперед. Тіло ОСОБА_23 поклав на лавку і зайшов назад до під`їзду. Пояснив, що у вказаному під`їзді також живе ОСОБА_18 . До лавки, де лежало тіло, яке поклав ОСОБА_23 , підійшов разом з ОСОБА_28 і ОСОБА_30 , який повертався в той же час додому і якого зустріли по дорозі. Тіло чоловіка лежало на боці, було все в крові та побите, пульс не міряли. ОСОБА_31 викликав швидку допомогу, після приїзду лікарі нічого не повідомили. Пояснив, що на його думку, чоловік був живий, оскільки були хрипи. Чоловік був побитий, зокрема, було побите обличчя. Одяг був цілий, не звернув увагу чи був брудний. Коли вони чекали швидку допомогу та поліцію, підійшов ОСОБА_23 , який попросив цигарки, спитав що трапилось і пішов, куди саме не бачив. ОСОБА_23 до тіла чоловіка не підходив, був у нетверезому стані, оскільки відчувався запах алкоголю. Швидка допомога приїхала через 10-15 хвилин. Після приїзду швидкої допомоги та поліції, його було опитано. До цієї події в той же день бачив усіх трьох ОСОБА_19 , ОСОБА_29 , ОСОБА_32 , який був напідпитку, будь-яких тілесних ушкоджень в останніх не помітив. Лише у ОСОБА_32 була подряпина на вказівному пальці правої руки розміром приблизно 1 см, оскільки напередодні він з батьком спілкувався. Свого батька - ОСОБА_32 також бачив ввечері у себе вдома. Пояснив, що пізніше від слідчого йому стало відомо, що ОСОБА_19 та ОСОБА_32 було затримано вдома. Після цієї події ОСОБА_19 , ОСОБА_29 , ОСОБА_32 не бачив. ОСОБА_33 знав, оскільки останній мешкав через будинок. ОСОБА_34 був дуже спокійним і тихим чоловіком. Пояснив, що батько ОСОБА_35 за характером нормальний, іноді буває запальним, якщо дуже розізлити. Підстав оговорювати ОСОБА_29 не має. Пояснив, що покази, надані слідчому і суду, такі ж самі та правдиві.
- показаннями свідка ОСОБА_36 в судовому засіданні, який пояснив, що в період теплої пори року, точної дати не пригадав, перебуваючи вдома, йому зателефонував друг ОСОБА_37 . По дорозі до останнього помітив чоловіка на лавці, але не підійшов до нього. Зустрівшись з ОСОБА_38 і іншим другом ОСОБА_39 , якому він зателефонував, вони разом сиділи на лавці біля під`їзду, а потім пішли до турніку, розташованого приблизно в 50 метрах від лавки де лежав чоловік. Повертаючись додому, близько 10 години вечора, точний час не пригадав, вирішити підійти до чоловіка, оскільки останній не рухався і перебував в напівсидячому, напівлежачому положенні. Підійшовши до нього, на відстані не менше 1 метра, зрозуміли, що він не дихає і ОСОБА_40 викликав швидку допомогу. Після приїзду швидкої допомоги стало відомо, що чоловік мертвий. Працівники швидкої допомоги викликали поліцію. В цей час, коли стояли біля під`їзду, підійшов ОСОБА_23 , який попросив цигарку і спитав що трапилось. ОСОБА_23 був в адекватному стані. При допиті слідчим краще пам`ятав обставини і слідчому повідомляв, що події відбувалися 07 листопада 2016 року. Слідчому давав правдиві показання.
- показаннями свідка ОСОБА_41 в судовому засіданні, яка пояснила, що приблизно через рік після смерті ОСОБА_42 , до неї на майданчик підійшов чоловік, який розпитував про ОСОБА_42 , його дружину, ОСОБА_19 , ОСОБА_32 , ОСОБА_43 . Чоловік розповів їй, що в день тих подій перебував разом з ними в квартирі, але втік від них. Пояснила, що загиблий ОСОБА_22 був спокійним, не конфліктним, обставини його смерті їй не відомі.
- протоколом огляду трупа від 08.11.2016 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що біля третього під`їзду, будинку АДРЕСА_6 на лавочці виявлено труп чоловічої статі. Труп в положенні сидячи на сідницях, біля лівого краю лавки. Труп нахилений назад вліво, спиною опираючись на спинку лавки. Голова нахилена вліво на 8 см від сидіння лавки. Руки дещо зігнуті в ліктєвих суглобах, кисті - в ділянці передніх поверхонь стегон. Ноги зігнуті в колінних суглобах, стопи на асфальті. Труп одягнутий в шапку сіро-синього кольору, куртку зимову темно-зеленого кольору з капюшоном на хутрі, яка на половину застібнута на блискавку, сорочку бавовняну, яка має розриви тканини з відривом 1 та 2 ґудзика знизу, майку бавовняну білого кольору, штани джинсові синього кольору, труси бавовняні сірого кольору, шкарпетки бавовняні чорного кольору, ботинки із чорного шкірозамінника. На передній поверхні майки і сорочки є плями червоно-бурого кольору, розміром 2х1 см. На лобі з правої сторони, на спинці носу, підборідді є садна, на верхньому віці правого ока є рана, з якої виділяється рідина - кров. На верхній повіці правого ока, в лівій навколоочній ділянці, в правій виличній ділянці, на нижній поверхні правого променевозап`ясткового суглобу, на передній поверхні грудної клітини в ділянці четвертого ребра, по середньо-ключичній лінії є синці бордово синього кольору;
- протоколом огляду місця події від 08.11.2016 року, згідно якого, за адресою: АДРЕСА_7 , в кімнаті Лозівського МРВ ХОБСМЕ були оглянуті предмети одягу та взуття від трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: черевики замшеві зі вставками синтетичної тканини чорного кольору на шнурках; куртка чоловіча зимова темно-зеленого кольору з капюшоном на хутрі і застібкою «блискавкою»; шапка напіввовняна, в`язана чорного кольору; штани джинсові синього кольору, забруднені, на лівій штанині в області коліна маються плями бурого кольору; сорочка бавовняна в бежеві та сіро-блакитні світлі подовжені смуги, забруднена від тривалого носіння, по всій поверхні маються плями бурого кольору різної форми, розміру і конфігурації, край правої половини сорочки біля ґудзиків в середній і нижній частині розірваний, на сорочці відсутні три верхніх пластмасових ґудзика сірого кольору; майка бавовняна білого кольору, забруднена від тривалого носіння, по всій поверхні маються плями бурого кольору різної форми, розміру і конфігурації. Вищевказані речі вилучені;
- протоколом огляду місця події від 08.11.2016 року з фототаблицями до нього, згідно якого, місцем огляду являється квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 Квартира розташована на першому поверсі двохповерхневого цегляного будинку. Вхід в квартиру здійснюється через одностворчаті металеві двері, оснащені врізним замком і одностворчаті дерев`яні двері без замків. Квартира складається з коридору, кухні, туалету, ванної кімнати і трьох кімнат. На момент огляду в коридорі біля пральної машини на підлозі виявлено: пластмасовий ґудзик сірого кольору з рештками ниток, светр з водолазкою, вдягнуті один в один, мокрі зі слідами бруду, а також невелику пляму бурого кольору. В кімнаті № 2 на підлозі на відстані 70 см і 120 см від порогу, а також на порозі виявлені плями бурого кольору, також на відстані 120 см від порогу біля крісла виявлено фрагмент чоловічого ременя зі шкірозамінника чорного і коричневого кольору, довжиною 91 мм, шириною 35 мм, товщиною до 5 мм. На момент огляду в квартирі знаходився господар квартири ОСОБА_6 і ОСОБА_5 . В ході огляду у ОСОБА_5 на правій щоці виявлено пляму речовини бурого кольору. В коридорі на пральній машинці виявлено зв`язку з двох ключів на металевому кільці з металевим брелком. Під час огляду було вилучено: светр, водолазку, ґудзик, пляму речовини бурого кольору, п`ять плям речовини бурого кольору і фрагмент ременя, зв`язку з двох ключів з металевим брелком;
- протоколом пред`явлення трупу для впізнання від 08.11.2016 року, з якого вбачається, що знаходячись в приміщенні Лозівського МРВ ХОБСМЕ, потерпіла ОСОБА_10 , оглянувши труп впізнала свого чоловіка ОСОБА_15 за рисами обличчя, за шрамом від фурункула в нижній частині черева з правої сторони, а також за одягом;
- висновком експерта № 247-ЛЗт/16 від 03.01.2017 року, згідно якого при дослідженні трупа ОСОБА_15 були виявлені наступні тілесні ушкодження: тупа травма голови у вигляді синців в лівій навколоочній області (6,5х5см), в правій навколоочній області (6х3см), на спинці носа (3х2 см), в правій виличній області (4х2,5 см), саден на лобі праворуч від серединної лінії (7х4 см), на спинці носа (5х3 см), на підборідді в центрі (2,5х2 см), поверхової забійної рани на верхній повіці правого ока в 0,5 см донизу від зовнішнього краю брови, масивних темно-червоних крововиливів в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобній області (9,5х9 см), в правій скроневій області (4х3 см), в лівій лобно-скроневій області (7х6 см), в тім`яній області (5х5 см), перелому кісток носу; тупу травму тулуба у вигляді синців на передній поверхні грудної клітини в області проекції 2-8 ребер в проміжку між середньо-ключичними лініями (розлитий 20х17 см), на правій боковій поверхні грудної клітини в області проекції 6-9 ребер по пахвовій лінії (9х6 см), множинних двохсторонніх переломів ребер, частина з яких, розірвавши пристінкову плевру проникають в плевральні порожнини з пошкодженнями тканини легенів, лінійного розриву правої долі печінки по передній поверхні; множинні синці на кінцівках: на розгинальній поверхні лівого променезап`ясткового суглоба (3х1,5 см і 1,5х1 см), в області дистальних голівок 2,3 п`ясткових кісток лівої кисті (4х2 см), на передній поверхні лівого плеча в середній і верхній третині (округлі 1,5х1 см, 2х1 см і 1,8х1 см), на внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині (2,2х2 см), на тильній поверхні правої кисті в області проекції дистальних голівок 4,5 п`ясткових кісток (4,5х4 см), на розгинальній поверхні правого передпліччя в нижній третині (3,5х3 см і 2х1 см), на передній поверхні правого плеча в середній і верхній третині (11х6 см), на внутрішній поверхні правого плеча в середній третині (округлі, поруч розташовані діаметром 1,5 см, 1,7 см і 1,3 см), на внутрішній поверхні правого ліктьового суглоба (5х3 см), на зовнішній поверхні правого стегна в середній третині (3,5х3 см), на передній поверхні лівої голені в верхній третині (4х2 см), на внутрішній поверхні лівої стопи (3х2 см); садна на передніх поверхнях правого (7х4 см) і лівого (5х3 см) колін. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів не відобразили своїх індивідуальних особливостей і були отримані незадовго до смерті, зумовивши її настання.
За ступенем тяжкості вищезазначені: травма тулуба з численними переломами ребер, розривом легень і печінки, потягли за собою розвиток шоку та мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п.2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року); травма голови з переломом кісток носу - це легке тілесне ушкодження, яке потягло за собою короткочасний розлад здоров`я ( згідно п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року); садна і синці це легкі тілесні ушкодження (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року).
Встановити, в якому положенні знаходився ОСОБА_15 в момент спричинення йому тілесних ушкоджень немає можливості, в зв`язку з відсутністю достатніх судово-медичних даних.
ОСОБА_15 було нанесено не менше 25-ти травматичних впливів. Враховуючи те, що в ході експертизи встановлені численні переломи ребер, розрив легенів і печінки можливо стверджувати, що ОСОБА_15 наносились удари зі значною силою. Синці на розгинальній поверхні лівого променезап`ясткового суглоба (3х1,5см та 1,5х1см), в області дистальних головок 2,3 п`ясткових кісток лівої кістки лівої кисті (4х2см), на тильній поверхні правої кисті в області проекції дистальних головок 4,5 п`ясткових кісток (4,5х4см), на розгинальній поверхні правого передпліччя в нижній третині (3,5х3см та 1х1 см) за своєю локалізацією вказують на можливість утворення їх в ході самооборони ОСОБА_15 . Утворення такого комплексу тілесних ушкоджень, які встановлені при експертизі трупа ОСОБА_15 в результаті його падіння на площину неможливо.
Причиною смерті ОСОБА_15 є травматичний шок, обумовлений вищевказаними тілесними ушкодженнями з численними двохсторонніми переломами ребер, розривами легень та печінки. Смерть ОСОБА_15 настала в період між 22-30 години та 23-30 години 07 листопада 2016 року. Існує прямий причинно-наслідковий зв`язок між отриманими ОСОБА_15 тілесними ушкодженнями і настанням його смерті.
Смерть людини після отримання таких тілесних ушкоджень, які були встановлені під час експертизи трупа ОСОБА_15 настає не миттєво, а в перебігу певного проміжку часу обчислюваного хвилинами, іноді до декількох десятків хвилин на протязі яких людина ще здатна здійснювати самостійні дії пересуватися, розмовляти в край обмеженому об`ємі, що пов`язано з різкими больовими відчуттями і наростаючими явищами шоку.
При судово-медичній експертизі крові та сечі трупа ОСОБА_15 виявлено етиловий спирт в кількості: в крові 3,66 ‰, в сечі - 3,25 ‰, що відповідає його вмісту при тяжкому отруєнні алкоголем. При судово-медичній експертизі крові та сечі трупа ОСОБА_15 метиловий, етиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені. Кров від трупа ОСОБА_15 належить до групи А з ізогемаглютинінами анти-В (2);
- висновком експерта № 482-ЛЗ/16 від 15.11.2016 року, згідно якого в ході судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , 1987 року народження будь-яких видимих тілесних ушкоджень не виявлено;
- висновком експерта № 483-ЛЗ/16 від 15.11.2016 року, згідно якого в ході судово-медичної експертизи ОСОБА_5 . 1972 року народження виявлені синці на тильній поверхні правої кисті в області проекції дистальних головок другої та третьої п`ясткових кистей, синці на тильній поверхні правої кисті в області міжфалангового суглобу нігтьової і серединної фаланг, які утворилися від дії тупих твердих предметів не відобразивши своїх індивідуальних особливостей або при ударі об такі ( від ударів кулаком правої кисті по твердому предмету) та були отримані в строк менше доби до часу огляду.
За ступенем тяжкості синці та садна це легкі тілесні ушкодження (згідно п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року);
- висновком експерта № 1311-ц від 23.12.2016 року, згідно якого за результатами проведення судово-медичної експертизи марлевого тампону, вилученого «…08.11.2016 року з ОМП за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі ОСОБА_6 № 3…» і марлевого тампону, вилученого «…08.11.2016 року з ОМП за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі ОСОБА_6 № 4…» виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлені антигени А та Н. Таким чином, можна припустити, що дані сліди крові могли мати походження від будь-якої людини група крові якої А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти В, з супутнім антигеном Н, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_15 ;
- висновком експерта № 1312-ц від 23.12.2016 року, згідно якого за результатами проведення судово-медичної експертизи марлевого тампону, вилученого «…08.11.2016 року з ОМП за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі ОСОБА_6 № 5…» і марлевого тампону, вилученого «…08.11.2016 року з ОМП за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі ОСОБА_6 № 6…» виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлені антигени А та Н. Таким чином, можна припустити, що дані сліди крові могли походити від будь-якої людини група крові якої А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти В, з супутнім антигеном Н, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_15 .
При проведенні судово-медичної експертизи «марлевий тампон зі слідами РБК, вилучений 08.11.2016 року з ОМП за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі ОСОБА_6 № 6…» виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлені антигени В, Н.
Таким чином можна припустити, що дані сліди крові могли походити від будь-якої людини, група крові якої В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти А, з супутнім антигеном Н. Від ОСОБА_15 походити не могла;
- висновком експерта № 2711-И/16 від 10.01.2017 року, згідно якого кров від трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , належить до групи А з ізогемаглютиніном анти В.
На куртці (об`єкти №№4,7), яка була вилучена 08.11.2016 року під час затримання і особистого обшуку ОСОБА_6 , виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти В, походження якої від потерпілого ОСОБА_15 , виключити не можна.
На вказаній куртці, в об`єкті № 5, виявлена кров людини і виявлені антигени А та В. Походження цього сліду крові від однієї людини з групою крові АВ, не виключається. Проте, не можна виключити, в цьому об`єкті, змішання крові від людини з групою крові А з ізогемаглютиніном анти В, яким може бути потерпілий ОСОБА_15 , з кров`ю людини групи В з ізогемаглютиніном анти А;
- висновком експерта № 2712-И/16 від 16.01.2017 року, згідно якого кров від трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , належить до групи А з ізогемаглютиніном анти В.
На куртці, яка була вилучена 08.11.2016 року під час затримання підозрюваного ОСОБА_6 , в об`єктах №№1-4,9-14,16 виявлена кров людини, в якій виявлено тільки антиген В. Отже, можна припустити, що кров в цьому об`єкті відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А і від потерпілого ОСОБА_15 походити не могла.
На вищевказаній куртці в об`єктах №№5,7, виявлена кров людини, в якій виявлені антигени А та В. Отже, ця кров може походити від людини з групою крові АВ, і в цьому випадку від потерпілого ОСОБА_15 походити не могла. Також не можливо категорично виключати у вказаних об`єктах можливості змішання крові групи В з ізогемаглютиніном анти А з кров`ю групи А з ізогемаглютиніном анти В, яка могла походитити і від ОСОБА_15 ;
- висновком експерта № 2713-И/16 від 13.01.2017 року, згідно якого кров від трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , належить до групи А з ізогемаглютиніном анти В.
На штанах спортивних, які були вилучені 08.11.2016 року під час затримання підозрюваного ОСОБА_6 , в об`єктах №№5,6 виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти В, походження якої від потерпілого ОСОБА_15 не виключається.
На вищевказаних штанах в об`єкті №3 виявлена кров людини, в якій виявлено тільки антиген В. Таким чином, можна припустити, що ця кров відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А і від потерпілого ОСОБА_15 походити не може.
На спортивних штанах, належних ОСОБА_44 , в об`єкті №4 виявлені сліди крові, видову приналежність якої встановити не представилось можливим;
- висновком експерта № 2714-И/16 від 13.01.2017 року, згідно якого кров від трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , належить до групи А з ізогемаглютиніном анти В.
На шкарпетках (пара), які були вилучені 08.11.2016 року під час затримання підозрюваного ОСОБА_6 , в об`єкті №4 виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти В, походження якої від потерпілого ОСОБА_15 не виключається.
На вищевказаних шкарпетках в об`єкті №2 виявлена кров людини, в якій виявлено тільки антиген В. Таким чином, можна припустити, що ця кров в цьому об`єкті відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А і від потерпілого ОСОБА_15 походити не може.
На шкарпетках в об`єкті №3 виявлені сліди крові, групову приналежність якої встановити не представилось можливим із-за впливу предмета - носіння;
- висновком експерта № 2718-И/16 від 14.01.2017 року, згідно якого кров від трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , належить до групи А з ізогемаглютиніном анти В.
На джемпері (об`єкти №№1-3), який був вилучений під час особистого обшуку і затриманні ОСОБА_5 , виявлена кров людини, встановити групову приналежність якої не представилось можливим із-за стійкого впливу предмета - носіння;
- висновком експерта № 2720-И/16 від 18.01.2017 року, згідно якого кров від трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , належить до групи А з ізогемаглютиніном анти В.
На штанах (об`єкти №№1,2), які були вилучені під час особистого обшуку і затриманні ОСОБА_5 , виявлена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти А і ця кров від потерпілого ОСОБА_15 походити не може;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.02.2017 року та довідкою до протоколу, згідно якого потерпіла ОСОБА_10 вказав на фотознімок під № 3, на якому зображений ОСОБА_7 та пояснила, що впізнала хлопця, який знаходився у квартирі ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 та який відчиняв їй двері та запрошував зайти до квартири за своїм чоловіком;
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 27.01.2017 року, згідно якої шість марлевих тампонів зі зразками речовини бурого кольору, пластмасовий ґудзик сірого кольору, зв`язку з двох ключів з металевим брелком; предмети одягу і взуття ОСОБА_15 : черевики, куртку зимову, шапку, штани джинсові, сорочку, майку, джемпер, кофту; предмети одягу і взуття підозрюваного ОСОБА_5 : куртку, дві кофти, двоє спортивних штанів, кросівки; предмети одягу і взуття підозрюваного ОСОБА_6 : куртку, дві спортивні кофти, спортивні штани, шкарпетки, кросівки визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні.
Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх
сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати
докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі
співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих
презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі « Федорченко та Лозенко проти
України»).
Всі докази, дослідженні в судовому засіданні, суд вважає належними та допустимими, оскільки при їх
отриманні судом не встановлено істотного порушення прав та свобод обвинувачених, гарантованих
Конституцією та законами України, вони містять інформацію щодо доказування вини обвинувачених
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення та обґрунтовують належність
конкретних доказів для підтвердження вини обвинувачених, стосуються їх безпосередньої участі у вказаній
події.
Всі вищезазначені експертизи суд визнає достовірними, оскільки вони не суперечать об`єктивним даним
кримінального провадження, в своїй сукупності з іншими доказами по справі не суперечать один одному, логічно послідовні і підтверджують в повному обсязі вину обвинувачених у скоєнні вищезазначеного правопорушення, тому суд бере їх за основу при ухваленні обвинувального вироку у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому
дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки
зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точку зору достатності та
взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що вина
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю доведена під час судового розгляду та
кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що
спричинило смерть потерпілого.
Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розуміли їх суспільну небезпечність,
усвідомлювали можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від вказаних дій та бажали їх настання,
тобто діяли з прямим умислом.
При вирішені питання про наявність умислу заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховує спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень в життєво важливі органи, що свідчить про спрямованість спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 .
Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доказаною, а скоєне ним
підлягаючим кваліфікації за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.
Також, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доказаною, а скоєне ним
підлягаючим кваліфікації за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.
Також, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доказаною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 винні у скоєнні цього кримінального правопорушення і підлягають покаранню.
Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному
випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст.65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 скоїли тяжкий злочин.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він громадянин України, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше перебував на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «синдрому залежності від алкоголю», знятий в 2013 році в зв`язку з позбавленням волі, не військовозобов`язаний, вдівець, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризувався негативно.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 907 від 12.12.2016 року ОСОБА_5 в даний час ознак психозу і недоумства не виявляє, виявлено синдром залежності від алкоголю. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_5 перебував поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а знаходився у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. В застосуванні примусових мір медичного характеру за психічним станом ОСОБА_5 в даний час не потребує.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
Підстав для застосування обвинуваченому ст.69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом, суд не вбачає.
З урахуванням тяжкості злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства і призначає покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 залишити раніше обрану у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 08 листопада 2016 року, згідно протоколу № 0051/86 затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 08 листопада 2016 року.
З правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 вбачається, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Частиною 6 ст.368 КПК України встановлено, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно-небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Суд застосовує до обвинуваченого положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року, відповідно до якого зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З огляду на викладені норми права, керуючись висновком Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17, суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 08 листопада 2016 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він громадянин України, в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 2006 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, не військовозобов`язаний, не одружений, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризувався негативно.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 906 від 12.12.2016 року ОСОБА_6 в даний час ознак психозу і недоумства не виявляє, виявлено синдром залежності від алкоголю. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_6 перебував поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а знаходився у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. В застосуванні примусових мір медичного характеру за психічним станом ОСОБА_6 в даний час не потребує.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Підстав для застосування обвинуваченому ст.69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом, суд не вбачає.
З урахуванням тяжкості злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства і призначає покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 залишити раніше обрану у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 08 листопада 2016 року, згідно протоколу № 0051/86 затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 08.11.2016 року.
З правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 вбачається, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Частиною 6 ст.368 КПК України встановлено, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно-небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Суд застосовує до обвинуваченого положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року, відповідно до якого зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З огляду на викладені норми права, керуючись висновком Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17, суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 08 листопада 2016 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він громадянин України, не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше перебував на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «зловживання алкоголем зі шкідливими наслідками», не військовозобов`язаний, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, є інвалідом 3 групи загального захворювання, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризувався задовільно, .
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Підстав для застосування обвинуваченому ст.69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом, суд не вбачає.
З урахуванням тяжкості злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_7 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства і призначає покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 залишити раніше обрану у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 04 липня 2017 року, згідно протоколу затримання підозрюваного від 04 липня 2017 року та постанови Окуловського районного суду Новгородської області Російської Федерації від 05 липня 2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 вбачається, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Частиною 6 ст.368 КПК України встановлено, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно-небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Суд застосовує до обвинуваченого положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року, відповідно до якого зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З огляду на викладені норми права, керуючись висновком Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17, суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 04 липня 2017 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Щодо вимог потерпілої ОСОБА_10 за цивільним позовом про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 8780 гривень 00 копійок , моральної шкоди у розмірі 200 000,00 грн., суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, при цьому цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, а якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 , в частині відшкодування матеріальних збитків на загальну суму 8780 гривень 00 копійок суд задовольняє повністю та стягує солідарно з обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь потерпілої завдану шкоду, так як він знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 в частині відшкодування моральної шкоди, суд задовольняє в повному обсязі у розмірі 200000,00 гривень, виходячи з наступного.
У відповідності зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у спричиненні фізичного болю та страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.1 ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду від 25.05.2001), у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Крім того, у вказаній Постанові, в п. 9 звернуто увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Способи відшкодування моральної шкоди передбачені ч. 1 ст. 1168 ЦК України, виходячи з якої вона може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
В результаті скоєння злочину потерпілій були завдані душевні страждання в зв`язку з втратою близької людини - чоловіка, а тому суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених по справі на користь потерпілої моральну шкоду у розмірі 200000,00 гривень, яка виходячи з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, має бути відшкодована одноразово в грошовому вираженні.
Тому суд, вважає позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в сумі 200000,00 гривень справедливими та такими, що відповідають обставинам справи та стягує з обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_10 моральну шкоду у визначеному розмірі.
У кримінальному провадженні витрати на залучення експертів відсутні.
Долю речових доказів суд, вирішує в поряду ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_45 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 08 листопада 2016 року, згідно протоколу № 0051/86 затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 08 листопада 2016 року.
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 08 листопада 2016 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_46 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 08 листопада 2016 року, згідно протоколу № 0051/86 затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 08 листопада 2016 року.
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 08 листопада 2016 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_47 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 04 липня 2017 року, згідно протоколу затримання підозрюваного від 04 липня 2017 року та постанови Окуловського районного суду Новгородської області Російської Федерації від 05 липня 2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою..
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 04 липня 2017 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 8780 гривень 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 200000 гривень 00 копійок.
Речові докази по справі:
-шість марлевих тампонів зі зразками речовини бурого кольору, пластмасовий ґудзик сірого кольору, вилучені під час огляду місця події з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області відповідно до квитанції № 000198 - знищити як такі, що не мають цінності;
-черевики, куртку зимову, шапку, штани джинсові, сорочку, майку, джемпер, кофту, належні
ОСОБА_15 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Лозівського ВП ГУНП в
Харківській області відповідно до квитанції № 000198 - знищити як такі, що не мають цінності;
-куртку, дві кофти, двоє спортивних штанів, кросівки, які належать ОСОБА_48 та знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області відповідно
квитанції № 000198 - повернути ОСОБА_5 ;
-куртку, дві спортивних кофти, спортивні штани, шкарпетки, кросівки, які належать ОСОБА_6 та знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області відповідно до квитанції № 000198 - повернути ОСОБА_6 .
-зв`язку з двох ключів з металевим брелком, яка передана під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_10 , залишити останній.
Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3