Справа № 591/8219/20
Провадження № 1-кс/591/70/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 щодо рішення прокурора Сумської обласної прокуратури про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000072,

В С Т А Н О В И В :
До Зарічного районного суду м. Суми звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на наведене рішення прокурора, яку він та захисник підтримали та мотивували тим, що за заявою ОСОБА_3 було відкрите зазначене кримінальне провадження. 14 грудня 2020 року заявник звернувся до Сумської обласної прокуратури з заявою про визнання його в провадженні потерпілим, на що 18 грудня 2020 року він отримав відмову, тому просив зобов`язати прокурора визнати його потерпілим по наведеному кримінальному провадженню.
Прокурор заперечив проти задоволення скарги, мотивуючи це тим, що відповідне рішення про відмову у визнанні потерпілим було винесено не прокурором, а слідчим (з яким погоджується прокурор) ТУ ДБР в м. Полтава, а скарга на згадане рішення повинна подаватись до відповідного суду в м. Полтава.
Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані матеріали, дійшов наступних висновків.
Встановлено, що ТУ ДБР в м. Полтава здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000072, відкритого за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України за фактом вчинення неправомірних дій відносно ОСОБА_3 в 2006 році працівниками Білопільського РВ УМВС України в Сумській області та УМВС України в Сумській області.
Процесуальне керівництво в згаданому провадженні здійснюється прокурорами Сумської обласної прокуратури.
Крім цього, 09 жовтня 2020 року постановою слідчого ТУ ДБР в м. Полтава заявнику відмовлено у визнанні його потерпілим в згаданому провадженні, рішення стосовно чого він оскаржив в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава (справа перебуває на розгляді, що підтвердили сторони).
По-перше, слід зауважити про те, що оскільки заявником оскаржуються дії Сумської обласної прокуратури, яка територіально віднесена до юрисдикції Зарічного районного суду м. Суми, тому у суду відсутні підстави вважати скаргу такою, що подана з порушенням правил підсудності, врахувавши в тому числі усталену судову практику з цього питання.
По-друге, зі змісту ч. 5 ст. 55 КПК України вбачається, що в кримінальному провадженні рішення щодо визнання потерпілим може бути прийнято слідчим або прокурором, так само як і рішення стосовно відмови у визнанні такого статусу виноситься слідчим або прокурором, яке може бути оскаржене в подальшому слідчому судді.
На думку суду, вказана норма визначає альтернативу вирішення цього питання в провадженні або слідчим або прокурором та, у разі винесення відповідного рішення однією з зазначених осіб (наприклад слідчим, як в цій ситуації) не породжує обов`язку для іншої особи (як в цьому випадку для прокурора) для повторного вирішення цього питання в порядку, визначеному саме ч. 5 ст. 55 КПК України.
В наведеному провадженні, як вбачається з наданої відповіді № 31-2919-20 від 18 грудня 2020 року, прокурор в межах своєї компетенції та повноважень лише констатував факт винесення відповідного рішення слідчим та, не вбачаючи підстав для скасування постанови слідчого та погоджуючись з ним, повідомив про це заявника та фактично рішення про визнання чи відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 не приймав та з огляду на закріплену в законі альтернативу не був зобов`язаний вчиняти такі, оскільки таке рішення і це саме питання вже вирішено в провадженні та яке оскаржене заявником до іншої судової установи у встановленому законом порядку.
Відтак, суд вважає, що прокурор діяв в межах наданих йому повноважень як процесуальний керівник в провадженні та не був зобов`язаний, за наявності винесеного в справі рішення слідчим та погоджуючись з ним, виносити окрему постанову з цього ж питання, що не може розцінюватись судом в розумінні ч. 5 ст. 55 та п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, як відмова саме прокурора у визнанні потерпілим та яка б надавала суду підстави для його зобов`язання вчиняти дії, передбачені ст. 55 КПК України, стосовно визнання особи потерпілою.
Отже, скарга задоволенню не підлягає.
Відмовляючи в задоволенні скарги, суд виходить і з тих міркувань, що право заявника в кримінальному провадженні № 0000072 на оскарження відмови у визнанні потерпілим вже ним реалізоване в інший спосіб, шляхом подання скарги в порядку ст. 303 КПК України до іншої судової установи на відповідне рішення слідчого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо рішення прокурора Сумської обласної прокуратури про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000072, відмовити.
Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_1