КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/2146/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007561, по обвинуваченню:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Деснянського районного суду міста Києва від 24.11.2015 року за ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст.71 КК України остаточно покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів визначено, шляхом приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, частини не відбутого покарання за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 24.11.2015 року, у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 7 місяців.
По справі вирішено питання про речові докази та судові витрати.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 23.05.2017 року о 13 год. 40 хв., знаходячись біля будинку №23-В по вул.Милославській в м.Києві, знайшов і тим самим незаконно придбав без мети збуту психотропну речовину амфетамін масою 0,214 г, та став повторно незаконно зберігати при собі без мети збуту.

В той же день, 23.05.2017 року, приблизно о 14 год. обвинувачений був зупинений працівниками поліції, яким видав психотропну речовину амфетамін масою 0,214 г, яку повторно незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Крім цього, ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час у невстановленому досудовим розслідуванням місці та за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, повторно незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, загальною масою 8,01 г, та психотропну речовину амфетамін, загальною масою 0,380 г., які поклав до сумки і став повторно незаконно зберігати при собі без мети збуту.

Продовжуючи свої злочинні дії, 11.07.2017 року обвинувачений повторно незаконно перевіз наркотичний засіб канабіс, загальною масою 8,01 г, та психотропну речовину амфетамін, загальною масою 0,380 г. на автомобілі «Мерседес 300» д.н.з. НОМЕР_1 до будинку АДРЕСА_3 .

В той же день, о 15 год. 02 хв. за вказаною адресою працівники поліції виявили у обвинуваченого та вилучили наркотичний засіб канабіс, загальною масою 8,01 г, та психотропну речовину амфетамін, загальною масою 0,380 г., які він незаконно зберігав без мети збуту.

На вирок суду захисником ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи та кваліфікацію дії обвинуваченого, просить скасувати вирок суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства при призначенні обвинуваченому покарання.

За доводами захисника, наявність в обвинуваченого тяжкої хвороби є підставою для його звільнення від відбування покарання. Незважаючи на це, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_8 тяжкої хвороби, яка перешкоджає відбуванню покарання у виді позбавлення волі, оскільки належним чином не дослідив медичну документацію та висновки судово-психіатричних експертиз, які містять підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання за хворобою.
З позиції захисника, внаслідок психічних та поведінкових розладів здоров`я ОСОБА_8 не може адекватно оцінювати свої дії, а також постійно перебуває в стані панічного страху перед майбутнім відбуттям покарання в місцях позбавлення волі. Крім цього зазначає, що обвинувачений має хронічні захворювання, а саме цироз печінки різної етіології у стадії декомпенсації, які відносяться до «Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання».

За результатами апеляційного перегляду просить звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.84 КК України у зв`язку із наявністю у нього тяжкої хвороби, яка перешкоджає відбуванню призначеного покарання у виді позбавлення волі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала рішення суду в частині призначеного покарання законним та справедливим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.309 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.2 ст.309 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставиною, що пом`якшує його покарання, судом обґрунтовано визнано щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Оскільки ОСОБА_8 вчинив новий злочин до повного відбуття покарання, призначене йому за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року, суд правильно призначив йому остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України.

Колегія суддів погоджується з ОСОБА_8 покаранням, призначеним як за новим вироком, так і за сукупність вироків, яке за своїм видом та розміром відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Всупереч апеляційним доводам захисника, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання врахував також і ті обставини, на які він посилається у своїй апеляційній скарзі, зокрема щодо перебування обвинуваченого на обліку у лікаря-нарколога під диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом «розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин, синдром залежності» (а.ч.41 т.2). Проте, ця обставина не може вважатися такою, що звільняє обвинуваченого від відбування призначеного покарання, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №134 від 15.10.2019 року ОСОБА_8 за своїм психічним станом у період часу, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого він обвинувачується, та в теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру (а.с.89-93 т.2).

Крім цього, матеріали кримінального провадження не містять відомостей про наявність у ОСОБА_8 тяжкого захворювання, яке може бути підставою для його звільнення від відбування призначеного йому покарання, на що захисник посилається у поданій апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає законних підстав для застосування положень статті 84 КК України та звільнення обвинуваченого від призначеного покарання у зв`язку з тяжкою хворобою.
З наведених вище підстав колегія суддів залишає вирок суду без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

__________________ _________________ ________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4