УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , слідчого СБУ ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах ТОВ «Нова Хвиля» про скасування арешту майна та визначеного порядку зберігання речових доказів, в рамках кримінального провадження №0000081 від 18.03.2014,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах ТОВ «Нова Хвиля», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2018 в рамках кримінального провадження №0000081 від 18.03.2014, а саме: корпус №1 (перша черга) туристично-оздоровчого комплексу готель «Круїз», за адресою: Одеська обл., Овідіопольский р-н, с/рада Дальницька, «Золотий Бугаз» масив, буд. 17, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:7, зі скасуванням заборони відчуження та розпорядження вказаним майном, а також про скасування застосованого ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.08.2018 року порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №0000081 від 18.03.2014 року у вигляді передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі Національне агентство) майна, а саме: корпус №1 (перша черга) туристично-оздоровчого комплексу готель «Круїз», за адресою: Одеська обл., Овідіопольский р-н, с/рада Дальницька, «Золотий Бугаз» масив, буд. 17, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7.
У клопотанні заявник зазначає, що арешт майна накладено необґрунтовано, оскільки рішення слідчим суддею було прийнято без участі представника власника майна в судовому засіданні, зазначене майно належить юридичній особі, яка не має жодного відношення до кримінального провадження та не доведено, що дане майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України, при цьому з моменту накладення арешту (2018 рік), жодній службовій особі вказаного товариства про підозру не повідомлялось, а тому такий арешт підлягає скасуванню.

При цьому, як вказує заявник у клопотанні, відносно майна, на яке накладено арешт, визначено особливий порядок зберігання як речового доказу, а саме передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, а оскільки такий порядок залежить напряму від арешту майна, тому при скасуванні арешту майна, заявник просить скасувати визначений порядок зберігання речових доказів.

У судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі.
Слідчий заперечував з приводу задоволення клопотання.

Проаналізувавши доводи клопотання, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні на підставі матеріалів клопотання, ГСУ СБ України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 18.03.2014 за фактом вчинення службовими особами АТ «Імексбанк» та інших суб`єктів господарювання впродовж 2008-2014 років, за попередньою змовою, заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Далі, як встановлено слідчим суддею, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2018 накладено арешт на корпус №1 (перша черга) туристично-оздоровчого комплексу готель «Круїз», за адресою: Одеська обл., Овідіопольский р-н, с/рада Дальницька, «Золотий Бугаз» масив, буд. 17, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:7, із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном.
В подальшому, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.08.2018 визначено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 0000081 від 18 березня 2014 року шляхом передачі їх Національному агентству в управління, зокрема майна, яке є предметом клопотання.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно вимог ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Водночас в судовому засіданні не отримано даних на підтвердження того, що вказане майно на поточний момент відповідає критеріям ст. 98 КПК України, не встановлено жодного доказу, який би свідчив про обґрунтовану причетність ТОВ «Нова Хвиля» - управителя майна (), а також ПАТ «ТУРИСТИЧНО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ЧОРНЕ МОРЕ» - власника майна, до кримінального правопорушення, при цьому з моменту накладення арешту на таке майно (2018 рік) жодній особі, яка причетна до управління згаданими підприємствами, у даному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено, зокрема таких відомостей слідчим суддею не виявлено, а тому накладення арешту на зазначене майно викликає сумнів в розумності і співрозмірності обмеження права власності із завданням кримінального провадження, а тому такий арешт підлягає скасуванню.

При цьому, оскільки заявником порушено питання про скасування застосованого ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.08.2018 порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №0000081 від 18.03.2014 у вигляді передачі в управління Національному агентству майна, арешт якого підлягає скасуванню, в цій частині слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Згідно вимог ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

При цьому, основною метою застосування судом такого заходу обмеження права власності, як передача активів в управління Національному агентству, було забезпечення їх збереження та збереження їх економічної вартості.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24.03.2005 по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов такого висновку, що в даному випадку, враховуючи наявність правових підстав для скасування арешту зазначеного майна, відпала потреба у зберіганні його Національним агентством, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах ТОВ «Нова Хвиля» про скасування арешту майна та визначеного порядку зберігання речових доказів підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 100, 170-174, 372 КПК України, ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах ТОВ «Нова Хвиля», про скасування арешту майна та визначеного порядку зберігання речових доказів в рамках кримінального провадження №0000081 від 18.03.2014 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2018 в рамках кримінального провадження №0000081 від 18.03.2014, на корпус №1 (перша черга) туристично-оздоровчого комплексу готель «Круїз», за адресою: Одеська обл., Овідіопольский р-н, с/рада Дальницька, «Золотий Бугаз» масив, буд. 17, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:7, зі скасуванням заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.
Скасувати застосований ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №0000081 від 18.03.2014 року у вигляді передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () майна, а саме: корпус №1 (перша черга) туристично-оздоровчого комплексу готель «Круїз», за адресою: Одеська обл., Овідіопольский р-н, с/рада Дальницька, «Золотий Бугаз» масив, буд. 17, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7.
Оголошення повного тексту ухвали відбудеться 28 грудня 2020 року о 09 годині 00 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1