Справа № 488/2375/20
Провадження № 1-кп/488/487/20
В И Р О К
іменем України

06.10.2020 року Корабельний районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві кримінальне провадження №0001137 відносно обвинуваченого:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого Корабельним районним судом м. Миколаєва 26.06.2004 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; Корабельним районним судом м. Миколаєва 10.11.2004 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; Корабельним районним судом м. Миколаєва 11.02.2013 року за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 69, ч.2 ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, Корабельним районним судом м. Миколаєва13.05.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, Корабельним районним судом м.Миколаєва 27.07.2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, Жовтневим районним судом Миколаївської області 30.11.2016 року за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, вирок суду змінено згідно ухвали Миколаївського апеляційного суду від 21.03.2017 року засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, вирок суду змінено згідно ухвали Миколаївського апеляційного суду від 26.07.2017 року зараховано в термін з 18.10.2016 року по 18.05.2017 року за ч. 3 ст. 72 КК України, звільнено з місць позбавлення волі відповідно до ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 22.11.2019 року 02.12.2019 року умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 8 місяці 24 дні, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої - ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2020 року близько 14:00 год., обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись в кімнаті №410-411, яка розташована за адресою: м.Миколаїв, вул. Айвазовського, 6, не маючи законних підстав на перебування у вказаному житлі, за раптово виниклим умислом, з метою наживи, діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно ОСОБА_8 , зокрема:
планшет марки Sony моделі Xperia Table Z2 (SGP521) чорного кольору, з вбудованою пам`яттю 16 ГБ та RAM: 3 ГБ, вартістю 3475 грн.;
чоловічий золотий перстень 585 проби, вагою 7,49 грам, вартістю 6575,32 грн;
чоловічий золотий ланцюг вагою 5,03 грам, вартістю 4415,73 грн.;
золоту каблучку вагою 3,55 грами, вартістю 3116,47 грн.;
золоту каблучку вагою 2,43 грами, вартістю 2133,24 грн.;
золотий ланцюг вагою 3,87 грами, вартістю 1461,04 грн.
З викраденими майном, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми діями завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 24574 грн.19 коп.
Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність за ч.3 ст. 185 КК України.
Матеріальна шкода потерпілій відшкодована частково з поверненням викраденого на суму 6575,32грн., залишок матеріальної шкоди обвинуваченим відшкодовано в ході судового слідства.
В ході судового розгляду ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, в той же час, з його показів слідує, що обвинувачений не погоджується щодо наявності у його діях таких кваліфікуючих ознак, як проникнення. Пояснив, що 04 липня 2020 року він знаходився у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , коли до нього зайшов сусід ОСОБА_9 та покликав до себе. Коли він прийшов до ОСОБА_10 , то бачив як він попросив сусідку придбати спиртне та дав свою банківську карту. ОСОБА_11 запропонував вжити спиртне, на що він погодився та в кухні кімнати ОСОБА_12 вони спільно випила вина. В квартирі ОСОБА_12 він знаходився приблизно 20 хвилин, після чого повернувся до себе. Через 7-10 хвилин до нього знову прийшов ОСОБА_11 та приніс пляшку горіли, яку вони разом випили, після чого ОСОБА_11 попросив його піти до нього ( ОСОБА_10 ) і принести пляшку недопитого ними вина, що залишилася в кухні. На його прохання він погодився та направився до квартири ОСОБА_10 , яка була не зачинена на ключ. Зайшов у коридор, з якого побачив у кімнаті на постелі планшет, зайшов до кімнати та на поличці над телевізором побачив коробку з прикрасами, яка була відкрита. Взяв планшет і прикраси, з якими повернувся до себе в кімнату з наміром запитати ОСОБА_10 про можливість здати дані речі до ломбарду так як мав фінансові труднощі, однак ОСОБА_11 в цей час спав у нього на постелі. Недобудившись ОСОБА_10 він направився до ломбарду, де здав перстень та ланцюг. Зустрів з роботи дружину, тоді з нею і донькою повернувся додому. ОСОБА_10 у нього вже не було. До ОСОБА_10 він не ходив, йому про те, що взяв речі без дозволу не казав. Ліг спати. Наступного дня пішов на роботу, по дорозі зустрів ОСОБА_8 , яка повідомила, що у неї є до нього розмова. Ввечері йому зателефонувала дружина та повідомила, що його розшукує поліція. Він повернувся додому, взяв інші речі ОСОБА_12 та направився до приятеля, якого попросив здати речі до ломбарду, на що той погодився, здав речі, а кошти передав йому ОСОБА_13 . Додому він вже не повертався, знаходився у приятеля. Наступного дня попросив цього ж приятеля здати інші речі, за рахунок чого придбав спиртне, яке вони вживали у квартирі приятеля, де він і був віднайдений працівниками поліції. У скоєному щиро розкаявся, пояснив, що речі взяв через те, що опинився в умовах скрутного матеріального становища. Також пояснив, що мав намір викупити викрадені речі, але не міг цього зробити, так як квитанції з ломбарду забрали працівники поліції, та яким він телефонував і повідомляв, що на його телефон надійшло повідомлення з ломбарду про закінчення строку договору, на що йому повідомлено, що речі з ломбарду вони вилучать самі. Стосовно його перебування в кімнаті квартири ОСОБА_10 , то пояснив, що дозволу входити до житлової кімнати йому власники квартири не надавали, на прохання ОСОБА_14 . Він мав принести пляшку вина з приміщення кухні.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що на початку липня вона близько тижня жила у своєї матері, додому приходила двічі на тиждень. 04.07.2020 року приблизно о 16-30 годині вона прийшла додому, двері квартири були не зачинені. В приміщенні кухні побачила дві склянки та пляшку з недопитою горілкою приблизно 100г. Чоловіка вдома не було, тоді вона розшукала чоловіка у сусіда ОСОБА_3 , який спав на їх постелі. Самого ОСОБА_3 та членів його сім`ї в квартирі не було. Вона помітила, що в її квартирі відсутні планшет та прикраси. Оскільки у стані, в якому знаходився її чоловік, вона розуміла про безрезультатність з`ясування знаходження речей, направилася на дачу, та повернулася вранці наступного дня. Не дійшовши до своєї квартири, вона зустріла ОСОБА_3 та оскільки знала, що він раніше скоював крадіжки речей у інших сусідів, запитала чи він був у них двома та попросила повернути забране, на що він відповів, що нічого не брав. Коли вона зайшла до квартири, то в розмові з чоловіком з`ясувала, що речі були викрадені і з приводу цього наступного дня звернулася до поліції. ОСОБА_3 після цієї розмови декілька днів вдома не було. Із викрадених речей їй повернуто працівниками поліції золотий перстень, як пояснили їй працівники поліції, інше майно вони вилучити не мали можливості, так як речі були здані до ломбарду іншою особою, а не обвинуваченим. Також нею за власні кошти викуплено з ломбарду планшет, на якому була важлива для неї інформація. Інші речі вона викупити не змогла через відсутність матеріальної можливості.
21.09.2020 року потерпілою ОСОБА_8 , надано заяву, відповідно до якої обвинуваченим ОСОБА_3 їй відшкодовано матеріальну шкоду в повному обсязі, претензій матеріального характеру до нього вона не має.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що 04.07.2020 року о післяобідній час вживав спиртне, зокрема горілку, в кухні своєї квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Не пам`ятає, щоб у той день вони вживали саме вино, такого напою не тримає, та вино вживає дуже рідко. Потім вони продовжили випивати в квартирі ОСОБА_3 , у якого він заснув. Коли прокинувся, то в квартирі нікого не було, та він повернувся до себе в квартиру, яку залишав не зачиненою на ключ. Не пам`ятає, щоб він просив ОСОБА_3 піти до нього додому і взяти вино. У приміщенні своє кухні бачив лише дві склянки і пляшку з недопитою горілкою. Помітив відсутність золотих прикрас, що зберігалися в житловій кімнаті на поличці над телевізором, а також планшету. Коли додому повернулася його дружина, то він з`ясував, що цих речей вона не брала, тоді вони зрозуміли, що дані речі було викрадено. Він повідомив дружині, що випивав з ОСОБА_3 . До поліції писати заяву про викрадення пішла саме дружина, оскільки він після вжитого спиртного почував себе погано. Дані речі були їх спільним майном та знаходилися в квартирі, яка є їх спільною власністю. Після вказаних подій він запитував ОСОБА_3 стосовно здійсненої ним крадіжки, на що той відповіді не надав.
На підтвердження винуватості ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченням прокурором надано наступні письмові докази.
Зокрема, на підтвердження часу та місця скоєного стороною обвинувачення надано протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.07.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_8 просила прийняти заходи до особи, яка в період часу з 16-30 години 02.07.2020 року до 16-30 години 04.07.2020 року викрала належне їй майно з кімнати квартири АДРЕСА_3 .
Час, місце та спосіб скоєння вище вказаного кримінального правопорушення також підтверджується даними протоколу огляду місця події від 05.07.2020 року, відповідно до якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_3 . Двері до квартири мають врізний замок, який на час огляду пошкоджень не має. З коридору квартири є окремі входи до приміщення кухні та до приміщення житлової кімнати. В приміщенні кухні виявлено порожню пляшку з маркуванням Улюблена Пшенична.
Відповідно до договору про надання фінансового кредиту та застави № від 04.07.2020 року ОСОБА_3 здав до ТОВ Ломбард Партнер відділення №239, за адресою: м.Миколаїв, вул.Корабелів, 15/1 золотий перстень вагою 7,49 г, 585проби, на суму 5300 грн.
Зі змісту заяви ОСОБА_3 від 07.07.2020 року, він видав працівникам поліції квитанцію з ломбарду Партнер, де він заклав золотий перстень вагою 7,49 г., який 04.07.2020 р. викрав у ОСОБА_10 з квартири АДРЕСА_4 , та згідно оригіналу квитанції від 04.07.2020 року, виданої о 15-51 годині, за вказане майно ОСОБА_3 отримав 5300 грн.
Згідно з протоколом огляду від 15.07.2020 р. дане майно, зокрема золотий перстень оглянуто за участі потерпілої ОСОБА_8 , постановою слідчого від 15.07.2020 року визнано речовим доказом у справі та передано потерпілій того ж дня на відповідальне зберігання.
Відповідно до відомостей ТОВ Трейд світ груп від 20.07.2020 року, 05.07.2020 року до ломбардного відділення Гроші тут, за адресою: м.Миколаїв, пр.Корабелів, 15, ОСОБА_15 здано наступне майно: ланцюг золотий 585 проби, вагою 5,01 г.; каблучка 585 проби з камінням, чистою вагою 1,8 г.; каблучка 585 проби, чистою вагою 3 г; ланцюг золотий 585 проби чистою вагою 1,63 г.; ланцюг 585 проби, чистою вагою 3,82 г. На дане майно звернене стягнення. Тобто останнє не повернуто власнику.
Вказане також підтверджується заявою ОСОБА_15 від 20.07.2020 р. про видачу договорів з ломбарду Скарбниця та змісту самих договорів, згідно яких 05.07.2020 року ОСОБА_15 здав до ломбарду, вище перелічені золоті вироби.
Відповідно до протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 09.07.2020 року, свідком ОСОБА_16 за фотознімками на фотознімку із зображенням ОСОБА_3 впізнано особу, як її знайомого ОСОБА_3 , який 06.07.2020 року зателефонував їй та попросив зустрітися, а при зустрічі здали до ломбарду планшет Soni, за який їй надано 1100 грн.
Згідно заяви ОСОБА_16 від 09.07.2020 року, остання видала працівникам поліції квитанцію ломбарду Скарбниця за договором № 783-20007080, яку вона отримала від продажу планшету Сони.
Відповідно до договору про надання ломбардом фінансового кредиту, 06.07.2020 року ОСОБА_16 здала до ломбарду планшет марки Sony, за який надано кредит в сумі 1100 грн., що також підтверджується даними ТОВ Трейд світ груп.
Пояснення ОСОБА_8 про те, що нею особисто викуплено належний їй планшет, підтверджуються заявою ОСОБА_8 ,про видачу даного планшету працівникам поліції від 15.07.2020 р., а також даними відділення ломбарду Гроші тут.
За даними висновку експерта від 16.07.2020 року №982, вартість даного планшету становить 3475 грн.
Вартість експертного дослідження підтверджується даними довідки експертної установи та складає 653 грн. 80 коп.
15.07.2020 року, відповідно до протоколу огляду, вказаний планшет оглянуто, постановою слідчого від 16.07.2020 року визнано речовим доказом у справі та того ж дня передано потерпілій ОСОБА_8 на відповідальне зберігання.
Аналізуючи зібрані за справою докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), скоєній повторно, поєднаній з проникненням у житло, що слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.
Стосовно пояснень ОСОБА_3 про його перебування в квартирі потерпілої з дозволу її чоловіка ОСОБА_10 , то при інкримінуванні «проникнення» важливим є також факт усвідомлення особою незаконності входження (потрапляння) у відповідне приміщення або перебування в ньому, а як пояснив сам обвинувачений, ОСОБА_11 попросив його принести пляшку вина з приміщення кухні. До приміщення спальної кімнати він зайшов без дозволу господарів квартири, та саме з цієї кімнати викрав майно. Стосовно мотивів входу до цієї кімнати, то як зазначив сам обвинувачений, з коридору він побачив на постелі планшет, який забрав, та в цей час також побачив у цій же кімнаті золоті вироби, які також забрав. Стосовно показів обвинуваченого про відсутність у нього наміру на викрадення даного майна під час перебування в приміщенні квартири ОСОБА_12 , то суд критично ставиться до них, адже всі його наступні дії, зокрема неповідомлення ОСОБА_10 про те, що взяв речі з його квартири, заперечення своєї причетності до зникнення речей на запитання ОСОБА_8 до нього 05.07.2020 року, продаж даного майна в період з 4 по 06.07.2020 року, свідчать про намір ОСОБА_3 на їх викрадення та перебування в житловій кімнаті квартири ОСОБА_12 саме з цією метою.
З урахуванням вище вказаного, а також роз`яснень у постанові від 18 квітня 2018 року (справа №569/1111/16-к) Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, доведеною, в тому числі, таку правову кваліфікацію діяння щодо проникнення у житло.
В своєму останньому слові ОСОБА_3 також повністю визнав свою вину, в тому числі і кваліфікацію його дій - з проникненням у житло.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує його щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, а також повне відшкодування завданої потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди, що є обставинами, які пом`якшують відповідальність, а також перебування на його утриманні неповнолітньої дитини.
Стосовно обставин, що обтяжують покарання, то такі судом не встановлені. Стосовно посилання прокурора у дебатах на таку обтяжуючу обставину, як повторне скоєння кримінального правопорушення, то остання є кваліфікуючою ознакою за висунутим обвинуваченням, а тому не може додатково враховуватися як обставина, що обтяжує покарання.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, в тому числі за умисні корисливі злочини, що дане кримінальне правопорушення скоїв у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, також врахує ступінь та форму його вини та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним інших кримінальних правопорушень можливе з призначенням покарання у виді позбавлення волі.
Суд враховує роз`яснення, які містяться в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено, що у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Частиною 1 ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив злочини у період строку умовно-дострокового звільнення, суд призначає йому покарання за правилами ст. 71 КК України та до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 18.05.2017 року за правилами.
Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Щодо процесуальних витрат, то відповідно до ст. 124 КПК України, з ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави документально підтверджені витрати з проведення експертизи у даній справі, в смі 653 грн. 80 коп.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд -

З А С УД И В:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1, ч. 4 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, до вказаного покарання приєднати частково у виді одного місяця позбавлення волі невідбуте покарання за вироком Корабельного районого суду м.Миколаєва відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді трьох років і одного місяця позбавлення волі.
По даній справі міра запобіжного заходу не обиралась.
Речові докази по справі: планшет марки Sony моделі Xperia Table Z2 та перстень золотий з каменем білого кольору вагою 7,49 г., що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , залишити останній за належністю.
Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Корабельним РВ в м.Миколаєві 13.06.2015 року, в дохід держави, процесуальні витрати в сумі 653 грн. 80 коп. (кримінальне провадження за № в ЄРДР 0001137)
Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1