ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали об`єднаного кримінального провадження № 201/12287/19 (пр. № 1-кп/201/857/2020), відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002463, 0000016, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 05 листопада 2019 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном один рік; 11 грудня 2019 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном два роки; 06 лютого 2020 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі; 12 травня 2020 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у вигляді двох років семи місяців позбавлення волі; 25 травня 2020 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді двох років дев`яти місяців позбавлення волі, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 02 жовтня 2019 року близько 10 години 25 хвилин, знаходячись у приміщенні супермаркету «Варус-36», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Січеславська, 33, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, шляхом вільного доступу, взяв з торгівельних вітрин майно, яке належить TOB «Омега», а саме: 6 пляшок горілки «Немирів Горілка Особлива 0,5л. штоф» вартістю 74 грн. 58 коп. за пляшку, загальною вартістю 447 грн. 48 коп. та поклав указаний товар до належного йому рюкзаку, який був у нього при собі.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 , утримуючи при собі вищезазначене майно вийшов за межі касової зони супермаркету «Варус-36» не оплативши вказаний товар та намагався залишити місце скоєння кримінального правопорушення, однак виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг його закінчити з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони супермаркету з викраденим майном за касовою зоною супермаркету «Варус-36».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 19 грудня 2019 року, приблизно о 13 годині 45 хвилин, перебуваючи в приміщенні торгівельної зали магазину «Варус-9», що розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 8а, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, шляхом вільного доступу, взяв з торгівельних вітрин майно, яке належить ТОВ «Омега», а саме: 2 пляшки горілки «Немирів Делікат» об`ємом 1 л. вартістю 180 грн. за пляшку, загальною вартістю 360 грн. та поклав вказаний товар до належного йому рюкзаку, який був у нього при собі.

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, обвинувачений ОСОБА_4 утримуючи при собі вищезазначене майно, вийшов за межі касової зони супермаркету «Варус-9» не оплативши вказаний товар та залишив місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши TOB «Омега» майнову шкоду у розмірі 360,00 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєних злочинах визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчинених ним діянь та викладених у обвинувальних актах.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 :

-у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України;

-у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних злочинів та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше судимий, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який, незважаючи на те, що свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, не працевлаштований та не має постійного доходу, а також обставинам, що пом`якшують покарання і наявністю таких, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а отже, сукупність всіх цих даних свідчить про недоцільність призначення ОСОБА_4 покарання, не пов`язаного з реальним його відбуттям, а призначення реального покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідатиме принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 25 травня 2020 року був засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді двох років дев`яти місяців позбавлення волі, при цьому, вчинив інкриміноване йому суспільно-небезпечне діяння у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, враховуючи реальний характер призначеного обвинуваченому покарання за цим вироком суду, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Також, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеним цим вироком суду, більш суворим покаранням, призначеним вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2020 року у виді двох років дев`яти місяців позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді двох років дев`яти місяців позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2020 року.

Речові докази 6 пляшок горілки «Nemiroff» по 0,5л. - залишити за належністю власникові; CD-RW диск на 700 MB з відеозаписом з місця події залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи у цьому кримінальному провадженні у розмірі 628,00 грн. (шістсот двадцять вісім гривень).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1