Справа № 185/5100/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області колегіально у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000943 від 06 червня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, особи з інвалідністю 3-ї групи загального захворювання, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 05 червня 2020 року, приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вдома в зальній кімнаті, за адресою: АДРЕСА_1 , намагався нагодувати свого батька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом II групи. Однак, за станом свого здоров`я останній перевернув їжу на підлогу, що викликало у ОСОБА_9 агресію та в цей же момент у нього у зв`язку з цим раптово виник злочинний умисел, направлений на вбивство, тобто умисне протиправне, заподіяння смерті іншій людині, а саме батькові - ОСОБА_10 , шляхом нанесення множинних ударів руками по його тілу та обличчю.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, усвідомлюючи протиправність та небезпеку своїх дій, діючи умисно, усвідомлюючи безпорадний стан ОСОБА_10 , його захворювання, наявність інвалідності та нездатність захистити себе, бажаючи настання його смерті, перебуваючи в зальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , приблизно о 22 год. 10 хв., ОСОБА_9 умисно наніс не менше восьми ударів кулаком правої руки по тілу та голові ОСОБА_10 , спричинивши тим самим останньому тілесні ушкодження у вигляді синців навколо лівого ока, біля зовнішнього кута правого ока, у виличній ділянці та щічній ділянці зліва, на підборідді зліва, по верхньо-передньому краю правої та лівої вушних раковин, на передньо-зовнішній поверхні правого плечового суглобу, на передній поверхні грудної клітини у верхній та середній її третинах у проекції 2-9-го ребер, на передньо-зовнішньо-внутрішній поверхні лівого плеча на всіх рівнях, на задньо-зовнішній поверхні правого передпліччя в середній та нижній третинах, на тильній поверхні правої кисті в проекції п`ясних кісток, в проекції 10-12 ребер зліва, на передній черевній стінці в епінастральній ділянці, на бічній поверхні тулуба зліва по краю реберної дуги по середньо - пахвинній лінії; забійних ран на верхній губі зліва, на слизовій оболонці в проекції нижньої губи зліва; саден в проекції правої ключиці та на передній поверхні лівого та правого колінних суглобів; переломів ребер зліва: 2,3,4,5 по середньо-ключичній лінії, 6,7,8,9 по білягрудинній лінії, 7,8,9 по передньо-пахвинній лінії та справа: 2,3,4,5,6,7 по передньо-пахвинній лінії, 7,8,9 по середньо - пахвинній лінії, 2,3,4,5,6 по білягрудинній лінії, 8-го ребра по передньо-пахвинній лінії з пошкодженням пристінкової плеври, перелому грудини між 1-м та 2-м ребрами в проекції рукоятки грудини, з пошкодженням компактної речовини; розриву правої легені.
Тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої-травми грудної клітини з множинними двосторонніми переломами ребер та грудини з підшкірною емфіземою, синцями в проекції грудної клітини, яка ускладнилася травматичним пневмотораксом та плевропульмональним шоком за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та як такі, що призвели до смерті потерпілого.
Тілесні ушкодження у вигляді забійних ран обличчя, синців обличчя, вушних раковин, тулубу та кінцівок, саден тулубу та кінцівок за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер на місці скоєння злочину перебуваючи в зальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , 05 червня 2020 року, приблизно о 22 годині 20 хв..
Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок закритої тупої травми грудної клітини з множинними двосторонніми переломами ребер та грудини з підшкірною емфіземою, синцями в проекції грудної клітини, яка ускладнилася травматичними пневмотораксом та плевропульмональним шоком, що й призвело до безпосередньої причини смерті та дана травма перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з її настанням.
Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Дії ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Установлені в судовому засіданні обставини обвинувачення підтверджуються наступними доказами.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні фактично вину не визнав, зазначив, що 05 червня 2020 року, близько 22 години того дня він був напідпитку, годував батька, подав йому їжу та табуретку. Потім побачив, що батько все перекинув. Він почав голосно говорити до батька, а потім 3-4 рази вдарив його, поставив тарілку на табуретку. Коли вдарив декілька разів батька, він залишився сидіти, не падав. Потім обвинувачений пішов на кухню, насипав заново їсти. Потім вийшов на вулицю. Коли повернувся з вулиці, зайшов до зали, табуретка була перевернута, батько лежав на спині, на відстані 1 м. від неї. Він підняв його та поклав на диван. Поміряв пульс. Обвинувачений надавив на грудну клітку злегка однією долонею, зрозумів, що батько помер. Потім вийшов на вулицю і повідомив мамі. Вранці того дня обвинувачений вживав спиртні напої коньяк. Останнім часом обвинувачений почав випивати, тому брат із матір`ю жили окремо. Він не міг нанести тілесні ушкодження, вказані в обвинувальному акті, батькові. Коли обвинувачений виходив з квартири, двері не замикав, коли повернувся, двері були прикриті, він відкрив їх рукою. Тілесних ушкоджень в обвинуваченого не було. Матір обвинувачений бачив вдень. Під час вживання алкоголю обвинувачений міг бути агресивним. Зазначив, що у батька не було конфліктів ні з ким і ніхто не міг йому помститись таким чином. ОСОБА_11 на кисті виникли тому, що він хрустить пальцями. А потім пояснив, що він вдарив стіну у вітальні в той день, коли батько помер. Наміру вбивати батька він не мав. Батько важив 45 кг. і його легко було поламати.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько. Він проживав за адресою АДРЕСА_3 разом із матір`ю. Коли брат випивав, у нього змінювався характер, до свідка та матері застосовував фізичну силу. До батька, здається, не застосовував. 3 дні батько жив із обвинуваченим. Батько не міг ходити через травму більше року. Мова у нього була повільна. Сам він не міг їсти, йому допомогали сідати. До матері зателефонували та повідомили, що батько помер. Він лежав у залі. Мати була із подругою, коли заходила. Потім вони втрьох пішли до квартири. Брат сидів у вітальні, плакав. Повідомив, що батько впав через табуретку, вдарився та помер. Батько лежав на дивані, коли прийшов свідок. На обличчі у батька крові не було видно. ОСОБА_12 так побоїв не було. На кроваті крові не було, інше свідок не дивився. Коли свідок пішов, батька забрали до моргу. Брат водив до себе гостей. Він вживав алкогольні напої та не контролював себе. Того дня, близько 21.00 год. мати бачала батька. Мати погодувала батька і все. Ключі від квартири були у матері та брата. Останнім часом свідок із братом рідко спілкувалися. У стані алкогольного сп`яніння міг спричинити дані тілесні ушкодження батькові. У батька була ЧМТ ще, коли йому було 33 роки. У нього була по життєва інвалідність.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні повідомила, що 05.06.2020 року вона працювала біля магазину, пішла до сина, зробила йому процедури. Потім зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що батько помер. Свідок відразу побігла додому. Батько лежав клубочком на боці. Син сказав, коли він прийшов, батько лежав на підлозі, і він його підняв та поклав на диван. На підлозі лежала табуретка та стакан. Син розповів, що він його погодував та пішов на двір. Свідок зателефонувала до швидкої та в поліцію близько 00.00 год. Потім приїхала поліція. Обвинувачений сидів плакав. Табуретка була перевернута. О 21.00 год. свідок бачила живим чоловіка, мова у нього була дуже погана. Він не міг їсти самостійно, не міг навіть тримати ложку, не міг сам пересуватися, міг сідати. Обвинувачений в 21 годині, був з нею, та допомагав їй, але був напідпитку. Коли свідок виходила, залишала чоловіка самого. Не бачила тілесних ушкоджень на померлому. Двері до квартири свідок не зачиняла. Того дня нічого не зникло з квартири. Крові свідок не бачила, потім побачила пляму на килимі. Іноді у обвинуваченого були конфлікти з братом. Взагалі відносини між ОСОБА_14 та батьком були добрі. В обвинуваченого були приступи агресії, застосовував силу до неї та брата, штовхав їх. Того вечора син був напідпитку. З 1985 року батько проживав із сином. Останні два роки син піклувався про батька. Більше півроку свідок не проживала вдома. Син пробув разом з чоловіком до смерті останнього 3 доби. Син сам запропонував проживати разом із батьком. Додатково свідок показала, що коли вона прийшла із сином, після того, як він повідомив, що батько помер, то двері були відкриті. Син в цей час був роздратований, кричав.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні повідомила, що 05 червня 2020 року вона була вдома, пролунав дзвінок по мобільному, о 23.45 год. їй зателефонувала ОСОБА_16 та повідомила, що ОСОБА_17 помер, через 7 хв. свідок була біля під`їзду. Свідок стояла, чекала на неї біля під`їзду, через 15-17 хв. підійшла ОСОБА_18 і вони піднялися до квартири. ОСОБА_14 сидів на кухні п`яний, дуже плакав. Сказав "тьотя ОСОБА_19 , батько помер", потім свідок з ОСОБА_18 пішли до зали, тіло лежало на дивані, голова зігнута, ноги в колінах зігнуті, права піднята, ліва пряма, вкрите підодіяльником. На потерпілому свідок спочатку не бачила видимих ушкоджень, придивившись, побачила, що в обвинуваченого були пошкодження на обличчі, губі, підборідді, права щока побита, кров на них запеклася. На той час, окрім них, у квартирі нікого не було. Обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння, ходив з кімнати в кімнату, плакав. У обвинуваченого тілесних ушкоджень не було. Обвинувачений, коли у стані сп`яніння, дуже буйний, коли тверезий - добрий. Свідок спитала у ОСОБА_18 «Саша побитий, це не ОСОБА_14 робота?», а вона: «Та отож». Дані слова привернули увагу ОСОБА_14 , який спитав: « ОСОБА_20 , хто побитий?». Табуретка була перевернута на відстані 1,5 м. від дивану, ближче до телевізору. Свідок побачила згусток крові на підлозі, ближче до меблевої стінки, 1,1-1,2 м. від дивану. Слідів їжі на підлозі свідок не бачила, розкиданого посуду на підлозі в зальній кімнаті не було. Тіло було неприродньо вкрито підодіяльником, памперс був розтібнутий вільно на ньому з однієї сторони. Пошкодження на інших частинах тіла, крім обличчя, свідок не бачила. Сергія запідозрила у смерті батька, бо він у квартирі находився сам, сторонніх осіб не було.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні повідомила, що в даній квартирі проживав ОСОБА_14 один довгий час, тому що він вигнав батьків, ображав їх. Було чутно, як мати вибігала, плакала на майданчику. З 05 на 06 червня хтось вибігав, хлопав дверима, тобто хтось ходив. Не знає, які відносини були з батьком, взагалі не знала, що туди перенесли батька, не бачила його. Обвинувачений особисто погрожував свідку.

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні повідомила, що 05 червня 2020 року вона була на роботі ввечері прийшла додому. Обвинувачений часто перебував у нетверезому стані. Свідку нічого не було відомо про дані події.
Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні повідомила, що вранці від сусідки свідку стало відомо, що помер чоловік сусідки ОСОБА_24 . Там жив ОСОБА_14 , раніше жив з батьками, постійно було неспокійно, він ображав маму. Близько 00.00 год., коли свідок зайшла на кухню, почула розборки - хтось когось сварив, але до криків сусіди вже звикли. Один голос був жіночий, а інший чоловічий.
Свідок ОСОБА_25 пояснив, що за день до смерті батька обвинувачений заходив до нього, вони трохи випили, він переночував. Після того, як батько почав жити з ним, він один раз був у нього вдома і бачив, як він його годував. Після того, як перевіз батька додому, він нікого не приводив. Наступного ранку прийшов до нього та розповів, що батько помер, впав на табуретку. У стані алкогольного сп`яніння міг дати здачі.
Згідно з протоколом огляду трупу та фототаблиці від 06.06.2020 року при огляді трупу ОСОБА_10 було встановлено тілесні ушкодження у вигляді: синців навколо ока, щічної ділянки зліва, правої та лівої вушних раковин, забійної рани верхньої губи зліва з крововиливом у слизову оболонку губ, синця підборіддя зліва, обширного синця на передній поверхні грудної клітини, синців на передній черевній стінці зліва, обширного синця лівого плеча, синця на правому передпліччі на тильній поверхні правої кисті, саден на колінних суглобах.
Відповідно до протоколу огляду речей від 06.06.2020 року було виявлено та вилучено дві футболки з довгим та коротким рукавом, які належали ОСОБА_10 та які постановою від 06.06.2020 року були визнані речовими доказами.
Постановою від 06.06.2020 року зразки крові, зразки відбитків пальців рук, зразки нігтьових пластин та змиви з обох рук у ОСОБА_9 були визнані речовими доказами.
Відповідно до квитанції № 000962 зрізи, змиви, фрагмент ковдри, наволочку, футболку, спортивні штани, пару кросівок, підодіяльник, футболку було передано до камери схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Згідно з протоколом огляду місця події від 06.09.2020 року було оглянуто кв. АДРЕСА_2 , у ході огляду було виявлено та вилучено: фрагмент килиму з РБК; підодіяльник з РБК, змив РБК з підлоги, фрагмент ковдри з РБК; наволочка з РБК, які передано до Павлоградського ВП.
Постановою від 06.06.2020 року фрагмент килиму з РБК; підодіяльник з РБК, фрагмент ковдри з РБК; наволочка з РБК були визнані речовими доказами.
Відповідно до протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 останній відтворив механізм нанесення ударів ОСОБА_7 , а саме показав, як він 6-8 разів ударив батька в район грудей та тулубу правою рукою, куди саме бив, не пам`ятає, так як у той час дивився на підлогу, після чого батько залишився сидіти, а ОСОБА_7 пішов на кухню, потім на подвір`я, після чого повернувся додому і побачив, що батько лежав на підлозі і не дихав. Потім викликав мати та поліцію.
Відповідно до довідки № 5641 КНП «ПЛІЛ» ПМР у ОСОБА_9 06.06.2020 року виявлено забій правої кисті.
Також було досліджено висновок експерта № 374 та додатковий висновок експерта № 374, відповідно до яких при експертизі трупа ОСОБА_10 , були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців навколо лівого ока, біля зовнішнього кута правого ока, у виличній ділянці та щічній ділянці зліва, на підборідді зліва, по верхньо-передньому краю правої та лівої вушних раковин, на передньо-зовнішній поверхні правого плечового суглобу, на передній поверхні грудної клітини у верхній та середній її третинах у проекції 2-9-го ребер, на передньо-зовнішньо-внутрішній поверхні лівого плеча на всіх рівнях, на задньо-зовнішній поверхні правого передпліччя в середній та нижній третинах, на тильній поверхні правої кисті в проекції п`ясних кісток, в проекції 10-12 ребер зліва, на передній черевній стінці в епінастральній ділянці, на бічній поверхні тулуба зліва по краю реберної дуги по середньо - пахвинній лінії; забійних ран на верхній губі зліва, на слизовій оболонці в проекції нижньої губи зліва; саден в проекції правої ключиці та на передній поверхні лівого та правого колінних суглобів; переломів ребер зліва: 2,3,4,5 по середньо-ключичній лінії, 6,7,8,9 по білягрудинній лінії, 7,8,9 по передньо-пахвинній лінії та справа: 2,3,4,5,6,7 по передньо-пахвинній лінії, 7,8,9 по середньо - пахвинній лінії, 2,3,4,5,6 по білягрудинній лінії, 8-го ребра по передньо-пахвинній лінії з пошкодженням пристінкової плеври, перелому грудини між 1-м та 2-м ребрами в проекції рукоятки грудини, з пошкодженням компактної речовини; розриву правої легені.
Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії твердих тупих предметів (предмету), які діяли за ударним механізмом та по дотичній, з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області.
Тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої-травми грудної клітини з множинними двосторонніми переломами ребер та грудини з підшкірною емфіземою, синцями в проекції грудної клітини, яка ускладнилася травматичним пневмотораксом та плевропульмональним шоком за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та як такі, що призвели до смерті потерпілого.
Тілесні ушкодження у вигляді забійних ран обличчя, синців обличчя, вушних раковин, тулубу та кінцівок, саден тулубу та кінцівок за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Враховуючи кількість та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 було спричинено не менше восьми травматичних дій.
Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок закритої тупої травми грудної клітини з множинними двосторонніми переломами ребер та клітини, яка ускладнилася травматичним пневматораксом та плевропульмональним шоком, що й призвело до безпосередньої причини смерті та дана травма перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з її настанням.
Згідно з трупними явищами, виявленими при експертизі трупу, смерть ОСОБА_10 настала в межах 8-16 годин до початку проведення розтину.
Не виключена можливість утворення ушкоджень за обставин та умов, на які вказує обвинувачений в ході проведення слідчого експерименту.
Судово-медичний експерт ОСОБА_26 показала, що повністю підтримує вищезазначені висновки. Додатково зазначила, що при падінні з висоти власного зросту і з дивану він не міг отримати дані тілесні ушкодження навіть при падінні на табуретку. Тілесні ушкодження не містять характерних ознак ударів об виступаючі частини табурету. Дані тілесні ушкодження міг отримати, як сидячи, так і лежачи. Як показував обвинувачений, він міг поламати як ребра, так і грудину, все залежить від сили удару. Ударів було завдано не менше 8-и, з урахуванням кількості і локалізації тілесних ушкоджень на тілі померлого.
Згідно з висновком експерта № 584/3 на кофті (футболці з довгим рукавом) та на футболці з коротким рукавом, які належали потерпілому ОСОБА_10 , знайдена кров, не виключається як від потерпілого ОСОБА_10 , так і від обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки групова приналежність їх крові співпадає з груповою належністю крові в слідах.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 359, відповідно до якого ОСОБА_9 на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше й виявляє в теперішній час психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Під час інкримінованого йому діяння та у теперішній час він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновків про те, що умисел обвинуваченого був спрямований на завдання смерті. Так, сам обвинувачений пояснив, що батько важив 45 кг. та що його легко було поламати. Враховуючи дані судово-медичних експертиз та пояснення експерта про те, що тілесні ушкодження були спричинені прижиттєво і неодномоментно, але у короткий проміжок часу, суд приходить до висновку, що кількість виявлених тілесних ушкоджень на тілі померлого, їх концентрація в області грудини та грудної клітини, разом з тим, що обвинувачений був ознайомлений зі станом здоров`я померлого, свідчить про спрямованість умислу саме на протиправне позбавлення життя.
Оцінюючи покази обвинуваченого про те, що він не міг завдати тілесних ушкоджень батькові, суд враховує покази потерпілого, який зазначив, що брат йому вказав, що батько впав через табуретку, вдарився та помер. Також потерпілий зазначив, що брат себе не контролював і у стані алкогольного сп`яніння міг спричинити батькові тілесні ушкодження. Свідок ОСОБА_27 , мати обвинуваченого, також зазначила, що у обвинуваченого були припадки агресії, що обвинувачений застосовував силу до неї і брата, штовхав їх. Ввечері син був на підпитку. Свідок ОСОБА_15 також зазначила, що обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння буйний.
Таким чином, суд приходить до висновку, що у стані алкогольного сп`яніння обвинувачений був спроможний застосовувати фізичну силу.
Також суд приходить до висновку, що саме обвинувачений спричинив померлому ушкодження, від яких настала смерть останнього, з наступних підстав.
На слідчому експерименті обвинувачений за участі захисника зазначив, що він завдав потерпілому 6-8 ударів, коли той сидів на дивані, тильною стороною долоні в область грудей. Крім того, в обвинуваченого при огляді травматологом виявлено забій правої кисті.
Суд критично ставиться до показів обвинуваченого. Так, безпосередньо на місці події у присутності брата і матері він повідомив, що батько впав на табурет та помер, на слідчому експерименті зазначив, що навідмаш ребром долоні завдав 6-8 легких ударів батькові. А в судовому засіданні зазначив, що вдарив 3-4 рази. На питання, яким чином він отримав забій правої кисті, повідомив спочатку, що це від хрусту пальців, а потім, що він вдарив стіну у квартирі. Різні покази обвинуваченого свідчать про неправдивість його показів і намагання приховати істину перед загрозою кримінальної відповідальності.
Про те, що злочин вчинено обвинуваченим, свідчать і отримані судом докази того, що у померлого не було жодних конфліктів та неприязних сосунків з іншими особами, на що, зокрема, вказав як обвинувачений, так і його мати, також на користь цієї обставини свідчить і стан здоров`я померлого, який майже не пересувався та зі сторонніми на спілкувався. З протоколу огляду слідує, що загальний порядок у квартирі не порушений, будь-яких доказів того, що мало місце несанкціоноване проникнення до квартири третіми особами, стороною захисту не надано. Додатково дружина померлого зазначила, що з квартири нічого не зникло. Таким чином, суд приходить до висновку, що саме обвинувачений спричинив дані тілесні ушкодження.
Обговорюючи мотиви вчинення злочину, суд зауважує, що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння і даний стан заважав йому критично оцінювати свою поведінку. Так, мати обвинуваченого зазначила, що близько 21 години вона була у квартирі і обвинувачений допомагав їй, вона годувала батька і говорила обвинуваченому, що той нагодований. Не дивлячись на це, обвинувачений, повернувшись у квартиру, за його версією, почав померлого годувати і, як стверджує обвинувачений, батько перекинув їжу. Дані про агресивну поведінку обвинуваченого у стані сп`яніння свідчать про те, що, коли обвинувачений побачив, що батько перекинув тарілку, будучи у стані алкогольного сп`яніння, на фоні поведінкових розладів розлютився та, образившись, почав завдавати батькові ударів, внаслідок яких настала смерть останнього, після чого, не викликавши швидку допомогу, покинув квартиру.
Сторона захисту зазначила про відсутність умислу на вбивство батька і спричинення смерті батька з необережності. Розглядаючи дану позицію, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 115 КК вбивство - це умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. За змістом ст. 24 КК наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.
Для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, необхідно ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
Згідно з дослідженими в судовому засіданні даними висновків судово-медичних експертиз та наданими в судовому засіданні поясненнями експерта смерть потерпілого настала внаслідок не менше 8-ми ударів. Таким чином, обвинувачений, завдаючи цілеспрямовані удари в область грудної клітини, усвідомлював, що його дії, з огляду на стан здоров`я потерпілого, про який він був обізнаний, фізичні дані потерпілого викличуть непоправні наслідки у вигляді смерті. Таким чином, обвинувачений свідомо допускав настання смерті від своїх дій. Зокрема,суд враховує покази обвинуваченого щодо того, що батька легко було поламати. Також суд враховує, що з моменту завдання ушкоджень до смерті пройшов невеликий проміжок часу і обвинувачений не звернувся за допомогою, не викликав швидку допомогу, а просто покинув квартиру.
Таким чином, аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. В той же час не знайшли свого підтвердження зазначені в обвинувальному акті дані про спричинення потерпілому близько 10 ударів, бо з висновків експертизи слідує, що завдано не менше 8 ударів. Будь-яких доказів про завдання 10 ударів потерпілому сторона обвинувачення не надала.
Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що він вчинив особливо тяжкий злочин.
Оцінюючи суспільну небезпеку даного злочину суд враховує те, що внаслідок реакції на поведінку особи похилого віку з інвалідністю, яка перебуває в безпорадному стані, заподіяно тілесні ушкодження, від яких настала смерть людини, та порушено найцінніше право - право на життя.
Суд враховує особу обвинуваченого, який є раніше несудимим. По місцю проживання згідно з характеристикою характеризуется негативно, конфліктний. Перебуває в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями з 02 травня 2018 року з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності». На обліку у лікаря психіатра не перебуває. Є особою з інвалідністю 3-ї групи.
Пом`якшуючі обставини відсутні.
Обтяжуючою обставиною є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину відносно особи похилого віку, яка перебуває в безпорадному стані, та особи з інвалідністю 2-ї групи.
Прокурор просив призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 11 років. Потерпілий просив призначити мінімальне покарання.
Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення, потерпілого, наявність обтяжуючі обставини, дані про особу обвинуваченої, суд вважає, що для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів, йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком чинності залишається без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Так, ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2020 року було накладено арешт на фрагмент килиму з РБК; підодіяльник з РБК, фрагмент ковдри з РБК; наволочку з РБК.
Оскільки до майна, на яке було накладено арешт, не може бути застосована спеціальна конфіскація, а цивільні позови відсутні, то з вищевказаних речей необхідно зняти накладений арешт.

Питання речових доказів у справі необхідно вирішити за правилами ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов відсутній.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 9 (девяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк покарання обчислювати з моменту затримання обвинуваченого, тобто з 06 червня 2020 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2020 року на фрагмент килиму з РБК; підодіяльник з РБК, фрагмент ковдри з РБК; наволочку з РБК, які визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженніта зберігаються в камері схову Павлоградського ВП ГУНП скасувати.

Речові докази:
- дві футболки з довгим та коротким рукавом, які належали ОСОБА_10 та зберігаються в камері схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;
- фрагмент килиму з РБК; підодіяльник з РБК, фрагмент ковдри з РБК; наволочку з РБК, які зберігаються в камері схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити;
- зразки крові, зразки відбитків пальців рук, зразки нігтьових пластин та змиви з обох рук у ОСОБА_9 , які зберігаються в камері схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді:
ОСОБА_2

ОСОБА_3