ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3986/20
Провадження № 1-кс/362/998/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові клопотання слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
в с т а н о в и в:
30.07.2020 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся слідчий СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання мотивовано тим, що 29.08.2019 року, близько 09 години 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 приїхав на автомобілі марки "VOLKSWAGEN TOUAREG", н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , від 10.08.2019 року є останній, на станцію технічного обслуговування автомобілів «Експрес», що розташована за адресою: вул. Окружна, 55-Г, смт. Глеваха, Васильківський р-н., Київська обл., де в той час працював ОСОБА_5 .. В подальшому, обговоривши обсяг роботи з останнім, ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 ключі від автомобіля марки "VOLKSWAGEN TOUAREG", н.з. НОМЕР_1 та поїхав у своїх справах.
Цього ж дня, близько 10:00 год. у ОСОБА_5 , виник прямий умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом. В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на умисне протиправне вилучення автомобіля у власника, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного заволодіння транспортним засобом, в супереч волі власника транспортного засобу, підійшов до вищевказаного автомобіля марки "VOLKSWAGEN TOUAREG", сів за кермо та за допомогою ключа, привів двигун в дію. Після чого ОСОБА_5 на вказаному автомобілі зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим своїми протиправними діями, спричинив потерпілому ОСОБА_6 значної матеріальної шкоди.
12.09.2019 року відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 було заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому.

В клопотанні вказано, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_1 , де винаймав кімнату в гр. ОСОБА_7 , однак після вчинення кримінального правопорушення за вищевказаною адресою не з`являвся.

В ході проведення досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , однак позитивної інформації здобуто не було. Згідно інформації з останнього місця роботи ОСОБА_5 , а саме з СТО «Експрес» було встановлено, що останній неофіційно працював у даній установі. За час роботи ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони, а саме часто з`являвся на роботі напідпитку та дозволяв собі вживати алкогольні напої на робочому місці, через що в останнього на цьому фоні часто виникали конфлікти з роботодавцем.

Інформація про теперішнє місце проживання та контактний номер телефону ОСОБА_5 у власника вищевказаної СТО відсутнє.

Крім цього в ході проведення досудового розслідування ОСОБА_5 шляхом направлення повісток на адресу реєстрації неодноразово викликався до СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області, однак місцезнаходження останнього на даний час не відоме.

В клопотання зазначено, що 20.09.2019 року слідчим СВ Васильківського ВП було направлено повістки за місцем реєстрації підозрюваного ОСОБА_5 , однак на вказані дати останній не з`явився. Повістки вручені підозрюваному відповідно до вимог глави 11 КПК України

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від суду, органів досудового розслідування, з метою уникнення відповідальності так як на даний час він переховується від органів досудового розслідування і його місце знаходження не відоме та може незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (що є ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України), а також відсутність можливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, також зазначив, що ними було направлено підозру, але у них відсутні відомості про отримання підозри ОСОБА_5 .

Заслухавши прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього копії матеріалів, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001208 від 29.08.2019 року відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди (а.с.6-7).
12.09.2019 року відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 було направлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому.

Згідно з пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. У пункті 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено таке: «слідчий суддя має сумлінно виконувати обов`язки щодо загального захисту прав людини у порядку статті 206 КПК України».
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК. Слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідного клопотання, слідчий суддя, суд що разу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;
- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;
- перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;
- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Відповідно до ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 276 ЦПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1. ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Як вбачається із матеріалів клопотання письмове повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином вручено не було (а.с. 28-29), оскільки до матеріалів клопотання не додано і в судовому засіданні не надано жодних, належних, прямих, фактичних і беззаперечних доказів тієї обставини, що ОСОБА_5 отримував виклики до слідчого і/або прокурора у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.
Докази отримання повідомлення про підозру ОСОБА_5 за адресою реєстрації в клопотанні також відсутні.
При цьому, додані до клопотання копії фіскальних чеків (а.с.30) про відправлення кореспонденції на ім`я ОСОБА_5 , не свідчить, що останній отримав вказану кореспонденцію, оскільки відповідно до вимог частини першої статті 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Основоположні права та свободи людини, зокрема й права на свободу та особисту недоторканність, проголошеного як у ст. 5 Європейської Конвенції з прав людини, так і в ст. 29 Конституції України, та рішеннями Європейського суду. Органи обвинувачення повинні забезпечити дотримання конституційних прав і свобод людини, серед яких особливе місце займає право на свободу та особисту недоторканність, на рівні, якому вони гарантуються Конвенцією і практикою Суду. Звуженням прав людини і громадянина порушує вимоги ст. 22 Конституції, та суперечить вимогам ст. 5 Конвенції.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_5 станом на час надходження клопотання до суду, тобто на 30.07.2020 року та на час розгляду клопотання в суді письмове повідомлення про підозру не вручалося, то і ОСОБА_8 у відповідності з нормами ст. 42 КПК України не набув статусу підозрюваного.
Крім того, посилання у клопотанні на те, що місцезнаходження підозрюваного невідоме, не свідчить про те, що він дійсно переховується від органу досудового слідства, оскільки відсутні дані про те, що ОСОБА_5 , отримавши виклик до поліції для проведення слідчих дій, не прибув до слідчого без поважних причин.

Також, органами досудового розслідування не проведено оперативних заходів щодо встановлення підозрюваного за місцем реєстрації місця проживання.

Таким чином, під час розгляду клопотання прокурором не доведено, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що згідно із вимогами частини четвертої статті 189 КПК України, з метою гарантування права на справедливий судовий розгляд та дотримання прав громадянина України, слід відмовити у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 40, 42, 131, 132, 176-178, 187, 188, 189-190 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводуОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовити.
На ухвалу протягом п`яти діб з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.
Повний текст ухвали проголошено 30 липня 2020 року.
Слідчий суддя ОСОБА_9