Справа № 308/8735/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги представника ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого (прокурора ),
ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_2 , адвокат ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність слідчого (прокурора ).
Дана скарга мотивована тим, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000050, відомості про яке внесено до ЄРДР 28.08.2020 року, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 , ч. 1 ст. 305 КК України, у водія ОСОБА_4 було вилучене належне скаржнику майно, а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель VITO-115 cdi, кузов білого кольору № № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ключів запалювання до вказаного автомобіля.
01.09.2020 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області накладений арешт на вказане майно. 01.09.2020 року ОСОБА_2 подано старшому слідчому ОСОБА_5 клопотання про повернення речових доказів, що підтверджується клопотанням від 01.09.2020 року. 02.09.2020 року скаржником отримана Постанова про розгляд клопотань під час судового розслідування від 02.09.2020 року, якою у задоволенні клопотання про передачу речових доказів на відповідальне зберігання відмовлено.
Згідно прохальної частини скарги, адвокат просить: передати на відповідальне зберігання ОСОБА_2 автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель VITO-115 cdi, кузов білого кольору № № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , та ключі до запалювання вказаного автомобіля.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає що у відкритті провадження слід відмовити у зв`язку із наступним:
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Таким чином, перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні є вичерпним.
Окрім того, слідчий суддя вважає за необхідне констатувати, що звертаючись із даною скаргою, заявник не ставить питання перед слідчим суддею про зобов`язання слідчого вчинити чи припинити дію слідчого, не зазначено конкретно які саме дії чи бездіяльність слідчого оскаржено. Натомість просить передати майно, автомобіль його власнику на відповідальне зберігання.
Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Крім того, порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про них визначено в ст.100 КПК України, безпосередньо п.6ст.100 КПК України зазначає, що «Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення…зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрат по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю…. 1). Повертаються власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 2). Передаються за письмовою згодою власників, а в разі їх відсутності за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 3). Знищуються за письмовою згодою власника, а в разі його відсутності за рішенням слідчого судді, суду….; 4). Передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду….». ч.7 ст.100 КПК України вказує, що «У випадках, передбачених п.2-4 частини шостої цієї статті, слідчий, за погодженням з прокурором або прокурор звертаються з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, …….яке розглядається згідно ст.171-173 цього Кодексу».
Таким чином ст.100 КПК України надає право слідчому судді для вирішення питання про долю речових доказів тільки для їх реалізації, знищення, чи технологічної переробки і ніяким чином не для повернення чи передачі власнику.
Як вбачається з прохальної частини скарги перед слідчим суддею порушується питання, зокрема, про передачу арештованого майна, а саме автомобілю, на відповідальне зберігання власнику.
З огляду на викладене заявником ставиться питання, які не є предметом розгляду слідчого судді в розумінні глави 26 КПК України.
Разом з тим, з поданого до суду клопотання не вбачається, що заявник оскаржує рішення, дії чи бездіяльність, перелік яких встановлено ст. 303 КПК України. Отже, із викладеного слідує, що у скарзі порушені перед слідчим суддею питання, які не відносяться до повноважень слідчого судді, не входить до переліку дій, бездіяльності та рішень, які підлягають оскарженню слідчому судді та визначених ст.303 КПК України.
При цьому, слідчий суддя не вправі зобов`язувати слідчого або ж прокурора приймати конкретні рішення у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, оскільки слідчий та прокурор є незалежними у своїй процесуальній діяльності та ніхто не має права втручатися у їх діяльність, окрім випадків, передбачених ст. ст. 36, 40, 303 КПК України.
Відповідно до положень ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до ч.3 вказаної норми, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Окрім того, заявник звертаючись зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, зазначає що подає скаргу до суду, а не до слідчого судді. Разом із тим як визначено положеннями чинного КПК України,ч. 1 ст.306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Оскільки вимог про оскарження конкретних рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, передбачених ч.1 ст.303 КПК України, скарга не містить, а до компетенції слідчого не входить вирішення питання щодо передачі на відповідальне зберігання речових доказів, про що просить заявник, провадження за даною скаргою не підлягає відкриттю.
Керуючись ст.ст. 303,306 ,307 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
У відкритті провадження за скаргою представника ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого (прокурора ), відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1