Справа № 539/1342/20
Провадження № 1-кп/539/160/2020
ВИРОК
іменем України
14 серпня 2020 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерплілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Катенборг, Брестського району, Брестської області, Республіка Білорусь, громадянин України, освіта середня, пенсіонер, утриманців не має, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
24.03.2020 року близько о 17 год. ОСОБА_4 перебував на території домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час на грунті раптово виниклик неприязних відносин у останнього виник конфлікт із ОСОБА_5 . В ході конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , у останнього виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . ОСОБА_4 у вказаному місці та час, умисно наніс ОСОБА_5 три удари дерев`яним держаком ручних граблів, по лівій руці потерпілого ОСОБА_5 чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді синця лівого передпліччя, що відповідно до висновку СМЕ № 82 від 26.03.2020 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому проступку визнав повністю, щиро покаявся та погодився з висунутим відносно нього обвинуваченням та його правовою кваліфікацією. Пояснив, що дійсно 24.03.2020 року між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт через те, що він палив сухі рослини. В ході виниклого конфлікту він ударив ОСОБА_5 держаком ручних граблів.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 24.03.2020 року він проїжджаючи на автомобілі побачив велике задимлення. Коли він зайшов у двір, то побачив, що обвинувачений розпалив багаття. На зауваження він не зреагував, натомість наніс йому удари держаком ручних граблів по руці.
Виходячи з того, що обвинувачений винуватим себе визнав у повному обсязі за інкримінованим проступком, дав суду показання, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження, суд, переконавшись у правильному розумінні учасниками процесу змісту обставин справи та наслідків недослідження всіх доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає достатнім обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його.
Суд констатує, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому проступку доведена повною мірою, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, він раніше не судимий, пенсіонер, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не має.
Згідно досудової доповіді від 12.06.2020 року, рівень ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення середній, небезпека може виникати періодично в залежності від посилення впливу криміногенних факторів, виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Наведені факти, на переконання суду, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання не вбачається.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Питання щодо речових доказів належить вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349,370,373,374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ: ручні дерев`яні граблі, які поміщені до камери зберігання речових доказів Лубенського ВП, - повернути ОСОБА_4 , як йому належне майно.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокуророві, потерпілому.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1