Провадження № 1-кп/947/1137/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000658 від 01.05.2020 року у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченіх ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000658 від 01.05.2020 року у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченіх ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на підстави, викладені у письмовому клопотанні, що долучено до матеріалів провадження.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора, вказуючи, що обвинувачення не обґрунтоване, ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не доведені, обвинувачений на має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника у повному обсязі.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, оцінивши всі обставини у сукупності, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних корисливих кримінальних правопорушень, передбачених вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України КК України, які відносяться до середньої тяжкості та тяжкого злочину, відповідно до ст.12 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років.

Стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити вчиняти протиправні дії, що в свою чергу свідчить про те, що більш м`які запобіжні заходи, станом на теперішній час не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченою.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Крім того, колегія суддів враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Крім того, в цьому конкретному випадку, взявши до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, характер інкримінованого кримінального правопорушення, яке має прямий умисел, суд вважає, що станом на теперішній час суспільний інтерес перебування обвинуваченого під домашнім арештом, переважає над його особистим інтересом.
Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до обвинуваченого та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 314, 315, 369-372, 392-395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 05.10.2020 року, утримуючи останнього в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» (№21).

Визначити строк дії ухвали суду до 05.10.2020 року включно.
Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1