Справа № 170/495/20
Провадження № 1-кс/170/191/20

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
16 липня 2020 року смт. Шацьк
в с т а н о в и в :
Згідно відомостей, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що 07.07.2020 року о 20 год. 59 хв., в чергову частину Любомльського ВГ ГУНП у Волинській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що громадянин України ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки документів працівниками УПП у Волинській області на стаціонарному пості автодороги М-07, що в с. Вишнів, Любомльського району Волинської області, намагався дати працівникам поліції неправомірну вигоду у розмірі 100 грн.
07 липня 2020 року в ході проведення огляду місця події, що мав місце в службовому приміщенні стаціонарного поста УПП у Волинській області, що в с. Вишнів, Любомльського району Волинської області, було оглянуто та вилучено грошові кошти в сумі 100 грн., що являли собою одну купюру номіналом 100 грн., номер купюри СЖ 6957240, які упаковано до паперового конверту.
Зазначені вище грошові кошти були приєднані до матеріалів кримінального провадження, як речові докази про що винесено відповідну постанову.
Заслухавши думку прокурора, який клопотання підтримав, перевіривши наданні матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що внесене прокурором клопотання слід задовольнити.
Відповідно до положень ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна.
Згідно зі ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу, у якій наведено визначення речових доказів.
Зважаючи на те, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно та достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на вищевказане майно воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, втрачене, знищене, клопотання прокурора про накладення арешту на майно слід задовольнити та накласти арешт на вказане прокурором майно. Такий захід дасть змогу також забезпечити збереження речових доказів та об`єктивно встановити важливі обставини кримінального провадження й унеможливить приховування та втрату інформації про фактичні обставини вчинення злочину.
Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання начальника Любомльського відділу Ковельської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом позбавлення права на володіння, розпорядження та користування, а саме на грошові кошти в сумі 100 грн., що являють собою одну купюру номіналом 100 грн., номер купюри СЖ 6957240.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1