У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/443/17

№ 1-кс/183/1579/20

12 листопада 2020 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 22.08.2014 року до ЄРДР за № 0000551, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_5 в період часу з 12 березня 2014 року до 20 травня 2014 року, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, із використанням електронно-обчислювальної техніки, марки та виріб якої в ході досудового розслідування не встановлено, яка надає доступ до всесвітньої мережі Інтернет, свідомо скориставшись технічним збоєм програмного забезпечення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (web-інтерфейсLiqPay) наступним чином: ОСОБА_5 , маючи особистий кабінет в системі web-інтерфейсLiqPay, отримав повідомлення про виникнення нової версії вищевказаного web-інтерфейсу. Після чого, користуючись старою та новою версією web-інтерфейсуLiqPay, ОСОБА_5 виявив, що маючи один віртуальний рахунок, номер якого 142399, який діє в новій версії LiqPay, проводить грошові операції із затримкою, при цьому на новій версії при проведенні будь-якої операції, пов`язаної з рухом грошових коштів, рахунок змінювався, а на старій версії web-інтерфейсLiqPay залишався незмінним протягом приблизно одного-двох днів. Після чого ОСОБА_5 , користуючись роботою двох одночасно працюючих аккаунтів системи LiqPay, операції на яких обліковуються одним віртуальним рахунком, вирішив спробувати подвоювати грошові кошти. Виконавши платежі в старій версії LiqPay, в короткий термін, через нову версію свого аккаунту LiqPay, свідомо виводив грошові кошти з рахунку, які використовував раніше на оплату послуг в старій версії LiqPay. Таким чином, створював заборгованість перед мерчантом ТОВ «ДіджіталПейментСістем», який на час виведення коштів з рахунку підтверджував надання послуг.

Таким чином, ОСОБА_5 , користуючись технічним збоєм програмного забезпечення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (web-інтерфейсLiqPay), використовуючи електронно-обчислювальну техніку, без якої вищевказані операції здійснити неможливо, незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 15 542 гривні 00 копійок, які належать ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

29.12.2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто шахрайстві, вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Під час неодноразового відвідування місця проживання підозрюваного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , останній був відсутній за вказаною адресою.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 , який являється братом підозрюваного ОСОБА_5 , показав, що останній з лютого 2015 року виїхав на проживання до Російської Федерації, адресу свого проживання не повідомив, зв`язок з ним не підтримує.

01 червня 2016 року слідчим Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у розшук.

Відповідно до клопотання слідчого, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком від трьох до восьми років, тому у слідчого є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи призначення покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому слідча звернулася до слідчого судді з даним клопотанням.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримала, посилаючись на обставини, викладені в ньому, просила клопотання задовольнити. Також прокурор доповнила, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що дане клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено доведеним, що зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу.

При вирішенні питання про затримання підозрюваного з метою приводу слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, обґрунтована. Також вказаний під час судового розгляду прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявний.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення проти власності, яке віднесено до категорії тяжких; 01.06.2016 року підозрюваного оголошено у розшук. Дані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 вже переховувався від органів досудового розслідування та суду.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги у розумінні практики ЄСПЛ те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Аналізуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшла до висновку, що існують обставини, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 189 КПК України, що має важливе значення для прийняття рішення про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 177, 189, 190 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Кут Арцизького району Одеської області, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1