Справа № 636/4356/15-к
Провадження № 1-кп/635/247/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі колегії суддів:

головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_6

захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7

представник потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернова, Чугуївського району, Харківської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження № 0000885 від 05 липня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки продовжують існувати ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на експерта у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти продовження застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження застосування до його підзахисного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та вказав, що запобіжний захід у даній стадії судового розгляду є надто суворим, при цьому прокурор не довів існування вказаних ним ризиків, також не дотримано вимог КПК щодо вручення клопотання обвинуваченому та захиснику.

Представник потерпілої в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора про продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, представника потерпілої, суд приходить до наступного.

Частиною 2 статті 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 07 липня 2015 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалась судом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2019 року запобіжний захід у виді тримання під вартою змінено на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту і продовжений ухвалою суду строк застосування вказаного запобіжного заходу спливає 22 липня 2020 року.

Вирішуючи питання про продовження строків домашнього арешту, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься особливо тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 злочину свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді від 7 до 15 років позбавлення волі. Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не обравши до особи запобіжні заходи, а саме домашній арешт. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд, проаналізувавши доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, враховуючи думку представника потерпілої, вважає доцільним продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із покладенням зобов`язання виконувати обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, оскільки продовжує існувати ризик передбачений п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України, і для запобігання переховування обвинуваченого від суду буде не достатнім застосувати більш м`який запобіжний захід.

Разом з тим, суд погоджується з доводами сторони захисту, що застосування домашнього арешту цілодобово з урахуванням стадії судового розгляду є надто суворим і вважає можливим змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту, який полягав в забороні обвинуваченому цілодобово без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому в період часу з 19 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, при цьому враховує, що судове слідство майже закінчено: допитані потерпіла, свідки, експерт та досліджені докази, в тому числі речові докази, обвинувачений тривалий час знаходиться під домашнім арештом, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо порушення умов та порядку перебування під домашнім арештом, раніше обвинувачений зазначав про необхідність працевлаштування, оскільки фактично перебуває на утриманні матері на отриману нею пенсію.

На підставі викладеного суд частково задовольняє клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням зобов`язання виконувати обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 194, 181, 331 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИВ:
Змінити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому в період часу з 19 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці до 20 вересня 2020 року.

Зобов`язати ОСОБА_6 протягом часу дії ухвали:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали визначити два місяці, тобто до 20 вересня 2020 року.

Копію ухвали направити для виконання до Чугуївському ВП ГУНП В Харківській області за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_3

ОСОБА_2