Справа № 524/5596/20
Провадження № 1-кс/524/2552/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002657 від 05.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановила:
29 вересня 2020 року до слідчого судді звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна.
В обґрунтування клопотання вказував, що ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08 вересня 2020 року було накладено арешт на належне ОСОБА_4 майно, а саме: на автомобіль DAF TE 95 XF380 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ SKO 24L д.н.з. НОМЕР_2 , із визначенням місця зберігання майна на території майданчика тимчасового утримання автомобілів Кременчуцького РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, просп.Свободи,166.
Посилався на те, що 29 вересня 2020 року постановою слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 було закрите кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002657 від 05.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08 вересня 2020 року на майно, а саме: на автомобіль DAF TE 95 XF380 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ SKO 24L д.н.з. НОМЕР_2 , який йому належить, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 20.06.2006 року.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_4 заявлене клопотання про скасування арешту майна підтримали та просили його задовольнити.
Слідчий та прокурор у судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином.
Слідчий суддя, заслухавши учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.
05 вересня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002657 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України.
Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснювалося СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полавській області.
Ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08 вересня 2020 року було накладено арешт на автомобіль DAF TE 95 XF 380 державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ SKO 24L державний номер НОМЕР_3 , що на праві власності належить ОСОБА_4 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь яких ремонтних робіт. Визначено місце зберігання автомобіля DAF TE 95 XF 380 державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ SKO 24L державний номер НОМЕР_3 на території майданчику тимчасового утримання автомобілів Кременчуцького РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, просп.Свободи,166.
29 вересня 2020 року постановою слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 було закрите кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002657 від 05.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. За змістом ч.3 ст.174 КПК, у разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування одночасно з винесенням відповідної постанови прокурор зобов`язаний скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання в конвенційне право особи на мирне володіння ним збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст.3 Конституції, ст.13 конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Водночас способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття під час закриття кримінальної справи обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна, в означеній ситуації кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Проте кримінальну справу, у межах якої на майно ОСОБА_4 накладено арешт, закрито на стадії досудового слідства, і до суду для розгляду по суті цю справу скеровано не було.

Згідно зі ст.174 КПК України як підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, у тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба.

Проте слідчий суддя, як і прокурор наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом унесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у порядку, установленому КПК України. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження, у тому числі в кримінальному провадженні, закритому органом досудового розслідування КПК України не передбачає.

Водночас прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч.2 ст.19 Конституції зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами. Однією із загальних засад кримінального провадження згідно з п.2 ч.1 ст.7, ч.1 ст.9 КПК є законність, що передбачає обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою, вимог інших актів законодавства.

КПК України не передбачає застосування слідчим, слідчим суддею процесуальних норм у припиненій кримінальній справі. Таким чином, вирішення порушеного заявником питання в порядку кримінального судочинства потребувало б відновлення кримінального провадження (кримінальної справи), яке закрито постановою органу досудового розслідування у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, тобто з реабілітуючої підстави.

Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.

З огляду на зазначене будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна в такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Відповідну правову позицію сформульовано Верховним Судом України в постанові від 15.05.2013 №6-26цс13

Аналогічна правова позиція також викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №372/2904/17-ц.
Керуючись ст.ст.170,174,309 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалила:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002657 від 05 вересня 2020 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1