справа № 208/7205/20
№ провадження 1-в/208/385/20
УХВАЛА
Іменем України

22 грудня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, -

встановив:
26.10.2020 року до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_5 засуджена вироком Свердловського районного суду м. Костроми РФ від 21.12.2017 року з урахуванням апеляційної хвали Костромського обласного суду від 10.04.2018 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 210, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ до 11 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму. В строк відбування покарання зараховано строк перебування під вартою в період з 04.05.2015 року по 20.12.2017 року. Після набрання вироком законної сили - 10.08.2018 року, засуджена ОСОБА_5 направлена для відбування покарання в ФКУ «Виправна колонія № 1 УФСВП Росії по Вологодській області».

14 грудня 2018 року наказом Міністерства юстиції України № 3936/5 вирішено прийняти в Україну засуджену ОСОБА_5 відповідно до ст. 606 КПК України, ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 26.10.2018 року за № 06-140501/18.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.02.2019 року у справі № 694/151/19 задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, вирішено вирок Свердловського районного суду м. Костроми РФ від 21.12.2017 року, з урахуванням апеляційної ухвали Костромського обласного суду від 10.04.2018 року, про засудження ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 210, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ до 11 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму - привести у відповідність із законодавством України.

Вирішено вважати ОСОБА_5 засудженою за ч. 1 ст. 255 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України із врахуванням ч. 3 ст. 68 КК України, до 8 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання остаточно вважати призначеним покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років без конфіскації майна. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 21.12.2017 року. Зарахувати в строк відбування покарання строк тримання засудженої ОСОБА_5 під вартою з 04.05.2015 року по 20.12.2017 року включно.

29.07.2020 року ОСОБА_5 прибула до ДУ Харківський СІЗО, 13.08.2020 року етапована до Лук`янівського СІЗО м. Київ та 21.08.2020 року прибула до Черкаського СІЗО № 30, де перебувала до 28.09.2020 року. 28.09.2020 року вибула до місця відбуття покарання у Кам`янській виправній колонії № 34. Захисник ОСОБА_6 прохає застосувати до засудженої ОСОБА_5 положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та засуджена ОСОБА_5 клопотання підтримали з підстав, наведених у його мотивувальній частині. Прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання захисника. Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 прохала вирішити клопотання захисника на розсуд суду.

Вислухавши учасників судового провадження та вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Порядок зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання передбачений законом України про кримінальну відповідальність, зокрема ч. 5 ст. 72 КК України. Положення зазначеної статті неодноразово змінювались законодавцем.

Відповідно до абз. 1, 4 ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VІІІ, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Дана редакція Закону діяла з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п. 106 якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Як встановлено судом з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 до її засудження судом Російської Федерації, приведення вироку іноземного суду у відповідність з національним законодавством та прийняття для відбування покарання в Україну, була попередньо ув`язненою з 04.05.2015 року (згідно ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.02.2019 року) по 10.04.2018 року (згідно розпорядження про виконання вироку відносно ОСОБА_5 ), означений строк слід зарахувати у строк відбування покарання з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Керуючись ст. 72 КК України, ст. 370-372, 537, 539 КПК України, суд -

постановив:
Клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_5 - задовольнити.

Зарахувати засудженій вироком Свердловського районного суду м. Костроми Російської Федерації від 21.12.2017 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 04 травня 2015 року по 10 квітня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1