Справа № 754/4860/14-к
У Х В А Л А
Іменем України

15 грудня 2020 року Деснянський районий суд м.Києва у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду від розгляду заяви адвоката ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В :
08.12.2020 року, в провадження судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла заява судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду заяви адвоката ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Заява про самовідвід мотивована тим, що із змісту заяви адвоката ОСОБА_4 вбачається, що він просить переглянути за нововиявленими обставинами постанову про закриття кримінальної справи № 49-2739 від 26.09.2014 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Дана постанова винесена суддею ОСОБА_3 . Таким чином, на розгляді судді ОСОБА_3 знаходиться скарга адвоката ОСОБА_4 , який у своїй скарзі порушує питання скасування за нововиявленими обставинами постанови, яка було постановлена під його головуванням. Як вбачається ухвалена під головуванням судді ОСОБА_3 постанова про закриття кримінальної справи за нереабілітуючих обставин була винесена після дослідження та з`ясування всіх доказів у справі, де ОСОБА_5 своєї вини не визнав, та у якій фактично висловлена думка стосовно пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення в кримінальному провадженні та доведеності його певних дій, на підставі чого 10.10.2014 року кримінальна справа щодо ОСОБА_5 була повернена на додаткове розслідування. Ці обставини можуть викликати сумнів у неупередженості судді ОСОБА_3 .

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Судом з урахуванням положень ст. 81 КПК України, визнано можливим розгляд заяви у їх відсутність.

Вивчивши заяву про самовідвід, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75, 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Такий висновок відповідає правовим позиціям, висловленим у рішеннях ЄСПЛ, який констатує в аналогічних випадках порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.50, ратифікованої законом від 17.07.97 №475/97-ВР, де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п.66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Євросуду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»), У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»),

У п.71 цього рішення ЄСПЛ зазначає, що ухвалою від 17.08.2000 суддя Б. повернув кримінальну справу стосовно ОСОБА_6 на додаткове розслідування, висловивши думку, що зазначені вище підсудні і заявники вдалися до вимагання і цей факт не був розслідуваний правоохоронними органами. Такі формулювання в його ухвалі як, наприклад: «оскільки в їх діях вбачається співучасть в скоєнні більш тяжкого злочину - вимагання», могли викликати обґрунтовані побоювання, що у судді Б. уже сформувалася думка про вину заявників і що це може позначитися на його безсторонності в разі повторного направлення йому матеріалів цієї справи для розгляду. Отже, на думку ЄСПЛ, побоювання заявників щодо небезсторонності судді Б. можна вважати об`єктивно обґрунтованими. Крім того, розглядаючи апеляції заявників, суди вищих рівнів проігнорували їхні доводи з цього приводу.

Враховуючи викладене вище, те, що подана заява про самовідвід містить дані, які унеможливлюють розгляд суддею Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_3 заяви адвоката ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд дійшов висновку про необхідність заявлений самовідвід задовольнити.

Враховуючи викладене, на підставі статтей 76, 80, 81 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву про самовідвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_3 - задовольнити.

Відвести суддю Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду заяви адвоката ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1