УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2021 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника - адвоката ОСОБА_3 , дізнавача Вінницького районного управління поліції ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах третьої особи ОСОБА_5 на бездіяльність дізнавача Вінницького районного управління поліції ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000049 від 10.07.2020,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах третьої особи ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області, в порядку ст. 303 КПК України, з даною скаргою, посилаючись на те, що сектором дізнання Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000049 від 10.07.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 09 липня 2020 року експертом-криміналістом Вінницького НДЕКЦ ОСОБА_6 по вул. Ботанічній, 23-а, під час огляду автомобіля «ЗІЛ 130», державний номерний знак НОМЕР_1 , який надав для перереєстрації ОСОБА_5 , було виявлено, що табличка з ідентифікаційним номером шасі з ознаками перезакріплення. В той же день 09 липня 2020 року під час огляду місця події, відповідно до ст.ст. 167, 168 КПК України, зазначений автомобіль був тимчасово вилучений та поміщений на арештмайданчик, який розташований в АДРЕСА_1 , також було тимчасово вилучено технічний паспорт на автомобіль САК 100282.

В ході досудового розслідування процесуальному керівнику прокурору Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області було надано клопотання про повернення тимчасово вилученого майна. 25 листопада 2020 року прокурором, всупереч вимогам ст. 169 КПК України, клопотання залишено без розгляду та передано для вирішення питання у сектор дізнання. Лише 28 грудня 2020 року від дізнавача Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області була отримана постанова про відмову у задоволенні клопотання без жодних мотивів, у зв`язку з чим, і в порядку ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України, скаржник вимушений звернутися за захистом прав ОСОБА_7 до суду.

За матеріалами кримінального провадження, 11 липня 2020 року автомобіль «ЗІЛ 130», державний номерний знак НОМЕР_1 , та технічний паспорт на зазначений автомобіль серії НОМЕР_2 , в порядку ст.ст. 98, 100, ч. 2 ст. 298-3 КПК України визнано, речовими доказами.

Скаржник звернув увагу суду, що дії, які кваліфікуються за ст. 290 КК України, є кримінальним проступком, а з аналізу норм, які передбачені ст.ст. 167-168, ч. 3, ч. 4 ст. 219, ч. 2 ст. 298, ч. 1 ст. 298-3, ч. 1, ч. 2 ст. 298-5, ст. 301 КПК України, речові докази, а саме автомобіль та техпаспорт є тимчасово вилученими.

Норма ч. 2 ст. 298-3 КПК України щодо зберігання речових доказів розповсюджується на ті випадки, коли є особа, яка вчинила кримінальной проступок та їй пред`явлена підозра, а сама справа у встановлений ст. 219 КПК України направляється до суду, де вирішується питання відносно речових доказів по суті.

Натомість, у даному кримінальному провадженні, строк якого розпочався 10.07.2020 і надалі продовжується, особа, яка вчинила кримінальний проступок не встановлена, тому вилучений автомобіль, який є речовим доказом, незаконно перебуває на штрафмайданчику, оскільки під час проведення дізнання такого забезпечення кримінального провадження як арешт майна не передбачений, а тому автомобіль повинен бути поверненим ОСОБА_5 .

В ході розслідування встановлено, що ОСОБА_5 є добросовісним власником даного автомобіля, що підтверджується договором купівлі продажу від 03.07.2020. Даний автомобіль ОСОБА_5 придбав у Решетника за 2500 доларів США, який 09 липня 2020 року збирався здійснити перереєстрацію автомобіля на себе. Ніяких переобладнань чи заміни агрегатів у даному автомобілі ОСОБА_5 не робив.

Відповідно до висновку експерта №80 від 21.07.2020 ідентифікаційний номер шасі, номерні знаки, ідентифікаційний номер двигуна є первинними, зміні, підробці або знищенню не піддавалися.

Таким чином, ОСОБА_5 придбав автомобіль в законний спосіб, технічна експертиза не виявила будь-яких порушень, технічний паспорт на автомобіль був виданий уповноваженим органом і відповідає зразкам, які перебувають в офіційному обігу, що підтверджується висновком експерта №213 від 17 липня 2020 року. Отже, матеріалами кримінального провадження встановлена відсутність в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ст. 290 КК України. ОСОБА_5 не є підозрюваним, чи особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, яка взагалі відсутня, він не завдав шкоди державним, громадським або інтересам будь-якої фізичної особи. Даний автомобіль, відповідно до санкції ст. 290 КК України, не підлягає конфіскації або спеціальній конфіскації, отже в подальшому не будуть порушені державні, суспільні чи інтереси окремих фізичних осіб. Тобто, повернення автомобіля законному власнику не зашкодить меті та завданню кримінального провадження. Таким чином, на даний час немає необхідності в обмежені такої складової права власності ОСОБА_5 , як користування власним автомобілем, оскількі необхідні слідчі дії, як то призначення та проведення експертиз щодо даних предметів вже проведені, вони визнані речовими доказами по кримінальному провадженню і відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України можуть бути передані на відповідальне зберігання власнику. В зв`язку з викладеним, адвокат ОСОБА_3 просить зобов"язати дізнавача Вінницького районного управління поліції ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 , як власнику, тимчасово вилучений автомобіль "ЗІЛ-130", державний номерний знак НОМЕР_1 , 1984 року випуску, який знаходиться на штрафному майданчику в м. Вінниці по вул. Ботанічна, 30, на відповідальне зберігання до вирішення кримінального провадження №0000049 по суті, а також технічний паспорт на автомобіль САК 100282.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримав та просив вимоги скарги задоволити.

Дізнавач Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення скарги, оскільки автомобіль "ЗІЛ-130" та технічний паспорт на автомобіль у кримінальному провадженні є речовими доказами. Крім того зазначила, що на дане майно арешт не накладався, з клопотанням про тимчасовий доступ до вищезазначеного майна до слідчого судді вона не зверталася.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000049 від 10.07.2020, слідчий суддя вважає, що скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує приписи статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
В судовому засіданні встановлено, що 09 липня 2020 року експертом-криміналістом Вінницького НДЕКЦ ОСОБА_6 по вул. Ботанічній, 23-а, під час огляду автомобіля «ЗІЛ 130», державний номерний знак НОМЕР_1 , який надав для перереєстрації ОСОБА_5 , було виявлено, що табличка з ідентифікаційним номером шасі з ознаками перезакріплення. В той же день 09 липня 2020 року під час огляду місця події, відповідно до ст.ст. 167, 168 КПК України, зазначений автомобіль було тимчасово вилучено та поміщено на арештмайданчик, який розташований в м. Вінниці по вул. Ботанічній, 30, також було тимчасово вилучено технічний паспорт на автомобіль САК 100282.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000049 від 10.07.2020, 11 липня 2020 року автомобіль «ЗІЛ 130», державний номерний знак НОМЕР_1 , та технічний паспорт на зазначений автомобіль серії НОМЕР_2 , в порядку ст.ст. 98, 100, ч. 2 ст. 298-3 КПК України, визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Як встановлено в судовому засіданні випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України, у даному кримінальному провадженні немає, ухвал щодо тимчасового доступу до речей або арешту майна, володільцем якого є ОСОБА_5 , у судовому порядку не приймалось, про що в судовому засіданні підтвердила дізнавач Вінницького районного управління поліції ОСОБА_4 .

Повернення автомобіля законному власнику не зашкодить меті та завданню кримінального провадження. Таким чином, на даний час немає необхідності в обмежені такої складової права власності ОСОБА_5 , як користування власним автомобілем, оскільки необхідні слідчі дії, як то призначення та проведення експертиз щодо даних предметів вже проведені, вони визнані речовими доказами по кримінальному провадженню і відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України можуть бути передані на відповідальне зберігання власнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 100, 167-169, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах третьої особи ОСОБА_5 задоволити.

Зобов"язати дізнавача Вінницького районного управління поліції ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 , як власнику, тимчасово вилучений автомобіль "ЗІЛ-130", державний номерний знак НОМЕР_1 , 1984 року випуску, який знаходиться на штрафному майданчику в м. Вінниці по вул. Ботанічна, 30, на відповідальне зберігання до вирішення кримінального провадження №0000049 по суті, а також технічний паспорт на автомобіль САК 100282.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: