ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1078/20 Номер провадження 11-сс/814/559/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою володільця майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 червня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000443.
Накладено арешт, шляхом тимчасового позбавлення власників, законних володільців та користувачів права володіння, користування та розпорядження транспортним засобом: автомобіль марки ВАЗ модель 21011 державний номерний знак НОМЕР_1 , 1981 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 є ОСОБА_8 (адреса: АДРЕСА_1 ), фактичним володільцем (користувачем) є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_2 ), визначивши місця зберігання - майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Якова Усика, 34.

Відповідно до клопотання прокурора, у провадженні СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2020 року за № 0000443 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. 05.06.2020 близько 14 год. 46 хв., по вул. Київська, що в м. Миргород Полтавської області, працівниками Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, був зупинений автомобіль марки ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 яким керував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_2 , який керував транспортним засобом, будучи позбавлений права на керування ним на підставі постанови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.05.2020 року. 05.06.2020 проводився огляд місця події в ході якого було вилучено автомобіль ВАЗ модель 21011 державний номерний знак НОМЕР_1 , 1981 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який є знаряддям злочину. Арешт вказаного майна є необхідним для збереження інформації та подальшого проведення слідчих дій.

Постановою старшого слідчого СВ Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_9 від 05.06.2020 виявлене та вилучене в ході огляду місця події майно було визнано речовим доказом.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя зазначив, що вищевказане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки може бути використане як доказ без якого неможливо в повному обсязі довести іншими способами обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, володілець майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000443.

При цьому вказав, що у слідчого судді не було законних підстав накладати арешт на транспортний засіб та не взято до уваги, що в його діях взагалі відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки жодним судовим рішенням на нього не покладалось зобов`язання чи вимога не керувати конкретним транспортним засобом.

Зазначає, що відповідно до постанови Миргородського міськрайонного суду від 19.05.2020 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та позбавлено права керування транспортним засобом на строк 1 рік. Оскільки посвідчення водія не вилучалось, то на виконання судового рішення, 02.06.2019 о 13.37 він особисто здав своє посвідчення водія відповідній службовій особі Миргородського відділу поліції. 05.06.2020 йому зателефонувала хвора матір та попрохала привезти їй сімейного лікаря. Перебуваючи в стані крайньої необхідності, дійсно сів за кермо конкретного автомобіля і поспішав за лікарем. За таких обставин вважає, що в його діях відсутній склад злочину і він міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 4 КУпАП. Тому транспортний засіб немає ніякого відношення до злочину, якого він не вчиняв.

Інші учасники судового провадження ухвалу слідчого судді не оскаржували.

Володілець майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, в апеляційній скарзі просив розглядати справу без його участі.

Положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що Миргородським ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000443 від 05.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про накладення арешту на автомобіль, прокурор зазначив, що він визнаний речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Наведені вимоги закону слідчим суддею не дотримані.

Диспозицією ч.1 ст. 382 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Однак, для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 382 КК України, вона повинна бути притягнута до адміністративної відповідальності. Матеріали справи не містять даних про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення та вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Тобто прокурором, всупереч вимогам ч.3 ст.132 КПК України, не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, що унеможливлює застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 409 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 червня 2020 року про арешт майна, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000443.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4