Справа № 473/1689/20
Номер провадження 1-кп/473/278/2020
У Х В А Л А
Іменем України

"26" серпня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську в режимі відеоконференції матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000292 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, не працює, інваліда ІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.07.2020 року до суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 у зв`язку із вчиненням ним в стані неосудності суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Так, судом встановлено, що 26.02.2020 приблизно о 09-00 годині по вул. 228 Стрілецької Дивізії №26 в м. Вознесенську Миколаївської області, на території КП "КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня" ВМР, а саме в приміщенні інфекційного відділення, після проведення огляду хворого ОСОБА_6 лікарем ОСОБА_7 , на підґрунті неприязних стосунків, у ОСОБА_6 виник злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Діючи на виконання злочинного наміру, направленого на спричинення тілесних пошкоджень, ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_7 , який впав на землю, після чого ОСОБА_8 умисно наніс один удар кулаком руки в область голови останнього.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження у вигляді крововиливу в скроневій ділянці зправа, яке відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вчинене ОСОБА_6 діяння підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання. Посилається на те, що не пам`ятає обставин події, при цьому не заперечує факту нанесення одного удару лікарю ОСОБА_7

Законний представник клопотання підтримала. Вважала, що особисто для ОСОБА_6 буде краще, якщо його госпіталізують до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Захисник адвокат ОСОБА_5 вважав за доцільне призначити покарання ОСОБА_6 , не пов`язане з позбавленням волі.

Вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння підтверджується:

висновком експерта № 83 від 26.02.2020 року, яким на підставі даних судово-медичного огляду ОСОБА_7 встановлено: крововилив в скроневі ділянці зправа. Крововилив виник від дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею. Не виключається вірогідність утворення крововиливу в час вказаний постраждалим. Крововилив відноситься до легких тілесних ушкоджень. Не виключається вірогідність утворення крововиливу внаслідок одного удару рукою, ногою в скроневу ділянку з права;

висновком експерта № 77 від 13.05.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_6 на момент вчинення злочину страждав та страждає на теперішній час розладом особистості та поведінки внаслідок органічного ушкодження головного мозку складного ґенезу (раннє органічне ушкодження, ПАВ) зі зниженням когнітивних функцій до ступеня помірної когнітивної дизфункції та вираженими поведінковими порушеннями з надцінними ідеями. ОСОБА_6 в момент вчинення кримінального правопорушення не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; останньому рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізація до психіатричного закладу з звичайним режимом нагляду.

Щодо дослідження матеріалів, які характеризують особу, стосовно якої вирішується клопотання, судом встановлено, що останній є інвалідом другої групи, перебував на обліку у нарколога, перебуває на обліку у психіатра, характеризується негативно, раніше не судимий.

Суд, заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, виходячи із положень ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу», приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Згідно ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічногопсихічногозахворювання, тимчасовогорозладупсихічноїдіяльності, недоумства або іншогохворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосованіпримусові заходи медичного характеру.

В силу положень ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили устанінеосудностісуспільнонебезпечнідіяння.

Відповідно до ст.94 КК України, до особи, визнаної судом неосудною, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такий примусовий захід медичного характеру як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Статтею 503 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З огляду на зазначене, враховуючи викладені обставини, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, а отже, відносно нього необхідно застосувати примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 503-516 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про застосування примусових заходів медичного характеру, а саме госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1