Ухвала

28 серпня 2020 року

м. Київ
справа № 127/13011/17

провадження № 51-4026ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанцій ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року у кримінальному провадженні № 0002168 щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Як убачається із змісту касаційної скарги, прокурор порушує питання про зміну ухвали Вінницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 5 ч. 2 цієї статті.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, яке рішення має ухвалити суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак, касаційна скарга в частині вимоги до суду касаційної інстанції щодо зміни судового рішень з виключенням з ухвали Вінницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року вказівку про зарахування засудженому ОСОБА_5 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, частково відбутого покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2017 з 27.11.2017 до 20.05.2020 року, не відповідає наведеним положенням ч. 1 ст. 436 КПК, оскільки таким проханням порушується перед судом касаційної інстанції питання про погіршення правового становища засудженого, що виходить за межі повноважень касаційного суду (ст. 437 КПК ).
Також, незрозумілим в прохальній частині касаційної скарги прокурора є вказівка з приводу зарахування частково відбутого покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2017 з 05.05.2017 до 26.11.2020 року, оскільки 26.11.2020 року ще не настало.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому недотримання особою, яка звертається з касаційною скаргою, положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу прокурора без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанцій ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року у кримінальному провадженні № 0002168 щодо ОСОБА_5 , залишити без руху та надати йому десятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3