Справа №573/1875/20
Номер провадження 1-кс/573/463/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2020 року м. Білопілля

Слідчий суддя Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого ОСОБА_4 , погоджене прокурором Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

- запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
ВСТАНОВИВ:
12 жовтня 2020 року до суду надійшло зазначене клопотання, яке мотивується тим, що 08 жовтня 2020 року, близько 23 год., ОСОБА_5 прийшов до приміщенні нежилого домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у цей час знаходилась раніше йому знайома ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою у нього виникла побутова сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин один до одного.

У ході зазначеної сварки у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , бажаючи настання смерті ОСОБА_7 шляхом її удушення, схопив до рук жіночий шарф рожевого кольору, який він виявив поруч себе, підійшов до ОСОБА_7 , яка в той час лежала на ліжку у приміщенні вище вказаного домогосподарства, і вказаним шарфом почав її душити.

У подальшому ОСОБА_7 перестала рухатись, а ОСОБА_5 з метою доведення свого умислу до кінця взяв у праву руку розкладний ніж, який знаходився у нього у кишені, та наніс ОСОБА_7 порізи в області шиї зліва та в області грудної клітки. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці вчинення злочину.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №115 від 09 жовтня 2020 року причиною смерті ОСОБА_7 є: «Асфіксія. Напад з удавленням з метою вбивства». Інші суттєві рани, які сприяли смерті, але не є безпосередньою причиною смерті: «Різані рани шиї, грудної клітки».

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0000524 від 09 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

12 жовтня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у вчиненні умисного вбивства.
У ході досудового розслідування щодо ОСОБА_5 зібрано достатньо доказів, які свідчать про вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

На існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків слідчий зазначив те, що останній розуміючи, що за вчинений злочин, передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років може переховуватись від органів слідства та суду. Після вчинення злочину останній втік з місця події та переховувався в лісосмугі неподалік с. Барило Білопільського району. Крім того, ОСОБА_5 після вчинення злочину ніж, яким він завдав смертельних ударів ОСОБА_7 , заховав. Одяг, у який він був одягнений у момент скоєння злочину, змінив на інший. На даний момент встановлюється місце знаходження всіх речових доказів, а тому підозрюваний у разі обрання менш суворого запобіжного заходу може знищити або сховати їх.

Також слідчий вказує, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки свідок ОСОБА_9 проживає разом з ним, останній може вчинити тиск щодо неї.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою винуватість за пред`явленою підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не заперечував. Проти задоволення клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, просив застосувати домашній арешт.

Захисник ОСОБА_10 просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжногозаходу у виді тримання під вартою і обрати домашній арешт, оскільки ОСОБА_5 добровільно прибув до поліції і зізнався у вчиненні злочину, наміру переховуватися у нього не має, він має постійне місце проживання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Конституції України та п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

Як вбачається зі статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Щодо поняття «обґрунтована підозра» суд, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує позицію ЄСПЛ, відображену в п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року в справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення та в п. 32 рішення в справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 289 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, пред`явлена ОСОБА_5 підозра за ч. 1 ст. 115 КК України має місце та підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 09 жовтня 2020 року та протоколом додаткового огляду місця події по АДРЕСА_3 , де був виявлений труп ОСОБА_7 (а. п. 15-17, 30-37);

- протоколом огляду трупа ОСОБА_7 , під час якого виявлені тілесні ушкодження на тілі останньої (а. п. 41-42);

- заявою ОСОБА_5 про вчинений злочин в якій останній заявив, що в ніч з 08.10.2020 на 09.10.2020 він скоїв вбивство ОСОБА_7 (а. п. 57);

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 (а. п. 46-50);

- протоколом допиту ОСОБА_5 як підозрюваного від 12.10.2020 і оптичним диском із записом допиту, який показав про те, що у ніч з 08.10.2020 на 09.10.2020 він прибув до господарства за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилася його знайома ОСОБА_7 , між ними виник конфлікт, в ході якого він завдав їй у шию удар ножем та задушив за допомогою шарфу (а. п. 70-73);

- протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 (51-53, 55-56).

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме: питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів приходить до висновку, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Також, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Віднесення вказаного злочину до категорії особливо тяжких свідчить про ступінь можливої суспільної небезпечності особи підозрюваного та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду.

До того ж, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, існують обґрунтовані ризики переховування від досудового розслідування та суду і незаконного впливу останнього на потерпілого ОСОБА_11 , який є його рідним дядьком, та свідків ОСОБА_9 , його сестру, та ОСОБА_12 , чоловіка його сестри.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що вказані вище обставини свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого і свідків, а тому застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання заявленим ризикам, у зв`язку з чим вважаю за необхідне клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту задовольнити і застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Виконання даної ухвали покласти на старшого слідчого Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали слідчого судді по 10 грудня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя