Справа № 684/574/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

з участю: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Синявка Старосинявського району Хмельницької області, українця, громадянина України, до затримання - студента Київського національного університету технології та дизайну, працюючого касиром в ТОВ «Аптечне об`єднання Біокон», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_11 27 квітня 2019 року близько 03 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом із своїм товаришем ОСОБА_12 , знаходилися в смт. Стара Синява Хмельницької області та, вийшовши із бару «Ніфертіті», поверталися додому в с. Нова Синявка Старосинявського району по вулиці Заводській в напрямку с. Нова Синявка. Проходячи неподалік домоволодіння №26 вказаної вище вулиці, близько 03 години 20 хвилин, того ж дня, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_12 зустріли компанію із незнайомих їм місцевих жителів, серед яких був ОСОБА_13 . Під час розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 виник словесний конфлікт, що згодом переріс у бійку, під час якої ОСОБА_8 та ОСОБА_13 обмінялися декількома ударами кулаками рук по обличчю, після чого їх розборонили друзі ОСОБА_13 . Однак, ОСОБА_13 та ОСОБА_8 продовжували висловлюватися нецензурною лайкою в сторону один одного. Зазначена словесна суперечка знову призвела до бійки між ними, в ході якої ОСОБА_13 наніс ОСОБА_8 удар в щелепу, спричинивши тілесне ушкодження у вигляді зламу 2-го зуба на нижній щелепі справа, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень. Отримавши ушкодження у виді зламаного зуба, ОСОБА_8 близько 03 години 35 хвилин вийняв з кишені штанів та розклав складний ніж та умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_13 один удар ножем в ділянку живота, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді наскрізної рани шкіри середньої лінії живота, наскрізної рани білої лінії живота, наскрізної рани парієнтальної очеревини, наскрізної рани передньої стінки малого сальника, повного циркулярного ушкодження загальної печінкової артерії, наскрізної рани задньої стінки малого сальника, масивного крововиливу по типу гематоми малого сальника, масивної гематоми в за очеревинний простір та паранефральну клітковину справа і зліва, що за своїм характером є тяжкими тілесними ушкодженнями, що небезпечні для життя в момент заподіяння, та перебувають в прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_13 , який помер о 05 годині 27 квітня 2019 року в приміщенні Старосинявської центральної районної лікарні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та вказав, що наміру вдарити ножем ОСОБА_13 чи вбивати його він не мав, а ніж виставив, щоб налякати ОСОБА_13 , й не передбачав таких наслідків. Показав, що ввечері 27 квітня 2019 року він разом зі своїм другом ОСОБА_12 відпочивали в барі «Ніфертіті», що в смт. Стара Синява Хмельницької області, де вживали алкогольні напої. Біля 03 години вони повертались додому, по дорозі зупинили автомобіль, в якому їхали незнайомі їм особи. На їх прохання підвезти, раніше незнайома йому дівчина ОСОБА_14 їм відмовила, після чого автомобіль поїхав, а вони продовжили йти додому. Біля пам`ятника, що по вул. Заводська в смт. Стара Синява, вони зустріли компанію, що їхала у вищезазначеному автомобілі, серед яких був ОСОБА_13 . Між ним та ОСОБА_13 виник словесний конфлікт, причину якого він пояснити не може, який переріс у штовханину та подальшу бійку, під час якої вони нанесли один одному по декілька ударів руками. У бійку втрутилась ОСОБА_14 , яка припинила бійку, однак словесна суперечка між ними продовжувалась та знову призвела до бійки, під час якої ОСОБА_13 вдарив його у обличчя, внаслідок чого у нього випав зуб. Він відступив назад до бордюру і побачивши, що ОСОБА_13 біжить на нього, дістав з кишені розкладного ножа, відкрив його та, взявши у праву руку, наставив поперед себе в сторону ОСОБА_13 і останній «набіг» на ніж. Вказує, що після цього у нього був якийсь незрозумілий стан, він посидів на бордюрі, після чого підійшов до ОСОБА_13 та побачив, що той лежить на землі, з метою допомогти останньому він разом із ОСОБА_12 пішли по воду, а коли повернулись, то ОСОБА_13 вже не було. Вказує, що ножа він вийняв після того, як ОСОБА_13 вибив йому зуба, з тією метою, щоб ОСОБА_13 побачив ніж та відчепився від нього.

Незважаючи на такі показання обвинуваченого, його вина повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що 27 квітня 2019 року під ранок зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що його син ОСОБА_13 знаходиться у Старосинявській центральній районній лікарні. По приїзду до лікарні йому повідомили, що о 05 годині син помер.

Показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 .

Так, допитаний судом свідок ОСОБА_12 показав, що 27 квітня 2019 року вони з ОСОБА_8 відпочивали в барі «Ніфертіті» та вживали алкогольні напої. Біля 03 години вони повертались додому в с. Нова Синявка, по дорозі вони зупинили автомобіль, у якому знаходились невідомі їм раніше ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , які відмовились їх підвозити додому. Вони пішли дальше і коли проходили по вул. Заводській біля пам`ятника побачили на бордюрі ОСОБА_13 , який щось до них сказав, після чого між ОСОБА_13 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої вони штовхались та наносили один одному удари руками. Зазначений конфлікт припинила знайома ОСОБА_13 на ім`я ОСОБА_19 . Через незначний проміжок часу між ними знову розпочався конфлікт в ході якого ОСОБА_8 щось вийняв з кишені і ОСОБА_13 почав відступати. Потім ОСОБА_8 пішов на ОСОБА_13 з ножем, а останній махав руками. У цей час він почув, як ОСОБА_8 йому сказав: « ОСОБА_20 , він мені вибив зуба», а далі почув, як вже ОСОБА_13 сказав: «У нього ніж, викликайте швидку». Причину конфлікту і хто кому наніс перший удар він не пам`ятає. Ножа у ОСОБА_8 він вперше побачив, як той витягнув його під час бійки з кишені. Також повідомив, що коли ОСОБА_8 дістав ніж, то ОСОБА_13 почав відступати, після чого обоє опинились на узбіччі, однак самого удару ножем він не бачив.

Свідок ОСОБА_18 показала, що 27 квітня 2019 року біля 03 години по вул. Заводській в смт. Стара Синява вони разом із ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 їхали в автомобілі, їх зупинили двоє раніше невідомих хлопців, якими в подальшому виявились ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , та попросили їх підвезти, на що вона їм відмовила. Після цього вони поїхали до пам`ятника, де стояли та розмовляли. До них підійшли ОСОБА_12 та ОСОБА_8 . Між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 розпочався словесний конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої вони шарпались та завдавали один одному удари руками, вона стала між ними та припинила бійку. Однак, ОСОБА_8 продовжував словесно ображати ОСОБА_13 і між ними знову почалась бійка. У цей момент вона почула як ОСОБА_17 сказав, що у ОСОБА_8 щось є в руках, однак, що саме це було, вона не бачила. ОСОБА_17 відтягнув її в сторону, а через дві хвилини вона почула, як хтось сказав викликати швидку. Коли вона підбігла до місця події, то побачила, що ОСОБА_13 лежить на землі і на ньому була кров, при цьому ОСОБА_13 їй сказав: «Він мене вдарив ножем». Після цього вона викликала швидку та поїхала разом із ОСОБА_13 в лікарню.

Показання свідка ОСОБА_18 підтвердив допитаний судом свідок ОСОБА_17 , який показав, що 27 квітня 2019 року під ранок він був за кермом автомобіля, у якому знаходились також ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_18 . Коли він проїжджав по вул. Заводській в смт. Стара Синява автомобіль зупинили двоє невідомих йому раніше хлопців ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , які попросили їх підвезти, на що ОСОБА_18 їм відмовила і вони поїхали до пам`ятника. Через деякий час до пам`ятника також підійшли ОСОБА_12 та ОСОБА_8 і між останнім та ОСОБА_13 виник словесний конфлікт, який переріс у бійку, під час якої ОСОБА_8 та ОСОБА_13 штовхались та наносили один одному удари руками. Цю бійку припинила ОСОБА_18 , яка стала між ними. Після цього ОСОБА_8 знову розпочав конфлікт із ОСОБА_13 та наніс йому два удари рукою, ОСОБА_13 також наносив ОСОБА_8 удари у відповідь. Після цього ОСОБА_8 почав наступати на ОСОБА_13 і вони відійшли на алейку. У цей момент він побачив у ОСОБА_8 у руках щось схоже на кастет і забрав з місця події ОСОБА_18 . Коли саме ОСОБА_8 дістав ніж і наніс удар ОСОБА_13 він не бачив, лише бачив, як ОСОБА_8 викинув ніж. Через 10 хвилин приїхали працівники поліції і він показав їм місце, куди ОСОБА_8 викинув ніж.

Свідок ОСОБА_15 показав, що 27 квітня 2019 року біля 03 години перебував в автомобілі разом із ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , коли їх зупинили ОСОБА_12 та ОСОБА_8 та попросили підвезти. Однак, ОСОБА_18 їм відмовила і вони поїхали до пам`ятника. Через деякий час до пам`ятника прийшли також ОСОБА_8 і ОСОБА_12 . Між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 почався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_13 говорив йому про те, що їх треба відігнати, щоб йшли додому. Потім ОСОБА_13 та ОСОБА_8 почали битись і він побачив, як у руці в ОСОБА_8 щось блиснуло та сказав про це ОСОБА_13 , на що той відповів, що сам розбереться. В ході бійки вони зайшли в темноту і він почув, як ОСОБА_13 ойкнув. Коли він підбіг до ОСОБА_13 , то побачив, що той сидів на бордюрі і на ньому була кров. При цьому ОСОБА_13 сказав: «Він штрикнув в мене ножа». Вказує, що причину конфлікту та хто першим розпочав конфлікт він не пам`ятає, як саме ОСОБА_13 отримав удар ножем він не бачив.

В ході проведення слідчого експерименту із обвинуваченим ОСОБА_8 останній в присутності захисника ОСОБА_21 на місці події показав обставини бійки із ОСОБА_13 , зокрема, показав як під час конфлікту, який виник між ними вдруге, ОСОБА_13 вдарив його в лице, а потім він вдарив ОСОБА_13 та відійшов. Коли повернувся, то побачив, що ОСОБА_13 біжить на нього, тоді він відкрив ножа, виставив його перед собою та наніс удар в живіт ОСОБА_13 , після чого він одразу відійшов та викинув ніж, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 27 квітня 2019 року та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом цієї слідчої дії.

В ході огляду місця події - території поблизу домогосподарства №26, що по вул. Заводська в смт. Стара Синява Хмельницької області, на асфальтобетонному покритті дороги на відстані 3 м від бордюру було виявлено та вилучено розкладний ніж марки «GANZO» із руків`ям зеленого кольору та речовиною бурого кольору на лезі, що підтверджується протоколом огляду місця події від 27 квітня 2019 року, фототаблицею, що є додатком до цього протоколу, та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом цієї слідчої дії.

Зі змісту протоколу огляду трупа від 27 квітня 2019 року та доданої до нього фототаблиці вбачається, що при огляді трупа ОСОБА_13 виявлено наступні тілесні ушкодження: в ділянці черевної порожнини, вище пупка наявна проникаюча рана із гострими краями розміром 30х15 мм неправильної овальної форми, на зовнішніх поверхнях китиців правої та лівої руки наявні садна неправильної форми та плями речовини бурого кольору, на поверхні носа наявне садно із засохлою речовиною бурого кольору. При огляді одягу ОСОБА_13 виявлено на передніх частинах: футболки білого кольору, поверхня якої забарвлена речовиною бурого кольору, кофти чорного кольору із написом «Reebok» та спортивної кофти із замком з написом «adidas» - пошкодження у вигляді розрізу.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №228 від 25 червня 2019 року причиною смерті ОСОБА_13 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 05 годині, стало проникаюче поранення живота з ушкодженням загальної печінкової артерії та розвитком гострої внутрішньої кровотечі.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження у вигляді наскрізної рани шкіри середньої лінії живота, наскрізної рани білої лінії живота, наскрізної рани парієнтальної очеревини, наскрізної рани передньої стінки малого сальника, повного циркулярного ушкодження загальної печінкової артерії, наскрізної рани задньої стінки малого сальника, масивного крововиливу по типу гематоми малого сальника, масивної гематоми в за очеревинний простір та паранефральну клітковину справа і зліва, що утворились не більше ніж за 40 хвилин до настання смерті від одноразової дії твердого плоского залізовмісного предмету з колюче-ріжучими властивостями по типу ножа, які за своїм характером є тяжкими тілесними ушкодженнями, як такими що небезпечні для життя в момент заподіяння, та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Врятувати життя потерпілого ОСОБА_13 при своєчасному наданні кваліфікованої медичної допомоги не представлялось можливим.

Також на тілі ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри спинки носа дещо зліва, підборіддя, тильної поверхні правої кисті в проекції першої п`ясної кістки; крововиливів м`яких тканин в ділянці слизової оболонки верхньої губи справа в проекції 1-4 зубів, в ділянці слизової оболонки нижньої губи зліва в проекції 2-4 зубів, що могли утворитись не більше ніж за 24 години до моменту настання смерті, від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають.

Відповідно до кількості виявлених на тілі ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, експертом зроблено висновок, що ОСОБА_13 було заподіяно: одна травмуюча дія гострого предмету в ділянку живота, чотири травмуючі дії в ділянку голови, одна травмуюча дія в ділянку правої кисті.

Відповідно до локалізації та характеру виявлених тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_13 в момент заподіяння смертельних тілесних ушкоджень ОСОБА_13 перебував у вертикальному положенні, а в момент заподіяння всіх інших тілесних ушкоджень міг перебувати як у вертикальному, так і у горизонтальному чи близьких до них положеннях.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 слідів характерних для самооборони не виявлено.

Допитаний за клопотанням сторони захисту судово-медичний експерт ОСОБА_22 в судовому засіданні підтримав вищезазначений висновок №228 від 25 червня 2019 року та пояснив, що ніж зайшов у живіт ОСОБА_13 у напрямку знизу-вверх, пройшов по нижньому краю печінки, пошкодивши артерію, яка йде до печінки, при цьому розташування ушкодження не дозволяло лікарям врятувати життя ОСОБА_13 .

Також згідно висновку судово-медичної експертизи №10 від 26 червня 2019 року експертом ОСОБА_22 не виключалась можливість відповідності механізму заподіяння тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_13 , тим обставинам, про які зазначав та продемонстрував ОСОБА_8 під час проведення за його участі слідчого експерименту 27 квітня 2019 року.

Згідно висновку судово-медичної токсикологічної експертизи №831 від 03 травня 2019 року під час судово-медичної експертизи зразка крові трупа ОСОБА_13 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості 1,53 проміле.

Висновком судово-медичної експертизи №73 від 26 липня 2019 року встановлено, що на зовнішній поверхні одного клаптя шкіри з черевної стінки (живота) трупа ОСОБА_13 виявлено одиночну, не пронумеровану глибоку (проникаючу) колото-різану рану із додатковим, по типу «ластівчиного хвоста» глибоким розрізом шкіри, що відходить від правого краю «лезової» частини цієї рани біля її нижнього гострокутного кінця, з яких: колото-різана рана могла утворитись від дії твердого плоского, з ймовірним вмістом солей 3-х валентного заліза, однобічно-гострого клинкового знаряддя, по типу ножа, що має тупий, вірогідно «П» подібний на

поперечному перетині «обушок», гострий кінець (вістря) та одне лезо з гострою ріжучою крайкою; додатковий, по типу «ластівчиного хвоста» глибокий розріз утворився від руху гострої ріжучої крайки леза описаного вище однобічно-гострого клинкового знаряддя, по типу ножа, під час його вилучення з просвіту вказаної колото-різаної рани.

Наявна одиночна глибока колото-різана рана шкіри з черевної стінки (живота) трупа ОСОБА_13 ймовірно могла бути заподіяна однобічно-гострим клинком вилученого під час огляду місця події 27 квітня 2019 року складного кишенькового одно-предметного ножа «GANZO» заводського виготовлення, або ж клинком іншого ножа з аналогічними конструктивними особливостями: ступенем гостроти ріжучої крайки леза і кінця (вістря) та властивостями тупого «обушка».

Разом з тим, на поверхні розкладного ножа «GANZO», вилученого 27 квітня 2019 року під час огляду місця події, виявлено на клинку ножа сліди крові людини та на руків`ї ножа піт. Сліди крові на клинку ножа могли належати потерпілому ОСОБА_13 , належність їх обвинуваченому ОСОБА_8 виключається. За умови походження слідів поту від кількох осіб, домішка поту ОСОБА_8 та ОСОБА_13 на руків`ї ножа не виключається, що підтверджується висновком судово-біологічної експертизи №9.3-0042:19 від 06 червня 2019 року.

Факт отримання ОСОБА_8 під час бійки тілесних ушкоджень підтверджується висновком судово-медичної експертизи №280 від 06 травня 2019 року, згідно якого у ОСОБА_8 станом на 02 травня 2019 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин правої навколо очної ділянки обличчя, злому 2-го зуба на нижній щелепі справа, що могли утворитись не менше ніж від двох ударів тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень та можуть мати давність утворення 5-10 діб до моменту початку проведення експертизи (02.05.2019). Локалізація та характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 не характерні та не специфічні для їх утворення при самообороні.

Згідно довідки Старосинявської центральної районної лікарні від 27 квітня 2019 року ОСОБА_8 був оглянутий лікарем наркологом Старосинявської ЦРЛ, який зробив висновок про перебування ОСОБА_8 на момент огляду в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, вина ОСОБА_8 підтверджується іншими дослідженими судом доказами, а саме: лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_13 № НОМЕР_1 від 27 квітня 2019 року, згідно якого причиною смерті є ножове проникаюче поранення живота з ушкодженням загальної печінкової артерії; копією паспорта ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; рапортом начальника сектору Старосинявського ВнП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_23 від 27 квітня 2019 року про отримання 27 квітня 2019 року о 03 год. 47 хв. повідомлення зі служби 102, що 27 квітня 2019 року о 03 год. 47 хв. в смт. Стара Синява по вул. Заводській ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження від невідомих осіб, заявник ОСОБА_24 ; повідомленням ОСОБА_24 на лінію 102 ГУНП в Хмельницькій області, зафіксованим 27 квітня 2019 року о 03 год. 47 хв., про отримання ОСОБА_13 ножового поранення в область живота від невідомих осіб, які знаходяться на місці події, а також прослуханим у судовому засіданні аудіозаписом цієї телефонної розмови; даними протоколу про результати здійснення санкціонованих слідчим суддею Хмельницького апеляційного суду (ухвала слідчого судді від 03 травня 2019 року) негласних слідчих (розшукових) дій №2636т/121/14-2019 від 23 травня 2019 року, у якому зафіксовано, як обвинувачений ОСОБА_8 під час розмови в приміщенні ІТТ №1 м. Хмельницький у період з 03 травня по 04 травня 2019 року вказував, що 27 квітня 2019 року біля 03 години він з другом повертався додому і у нього стався конфлікт та бійка із невідомим чоловіком з іншої компанії, в ході якої він дістав маленького розкладного ножика, який був у нього із собою, та хотів налякати невідомого чоловіка, однак «зачепив» його; вказував, що він не хотів його ціленаправлено вдарити і навіть не знає куди попав, ніж зразу ж викинув на асфальт і коли приїхали поліцейські, він їм зразу ж показав де ніж; речовими доказами, зокрема, вилученими під час огляду місця події предметами та речами зі слідами крові, а також даними протоколу їх огляду від 06 серпня 2019 року.

Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню у

кримінальному провадженні, зокрема, подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для

кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст.84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності, поза розумним сумнівом, доводять, що ОСОБА_8 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, під час бійки із ОСОБА_13 вдарив останнього ножем у живіт, тим самим заподіявши йому проникаюче поранення живота з ушкодженням загальної печінкової артерії та розвитком гострої внутрішньої кровотечі, від чого, через незначний проміжок часу, настала його смерть.

Показання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не завдавав удару ножем ОСОБА_13 , а останній сам «напоровся» на ніж, суперечать дослідженим судом доказами та в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження.

Зокрема, допитаний судом свідок ОСОБА_12 стверджував, що коли ОСОБА_8 вийняв з кишені ножа, то ОСОБА_13 почав відступати і саме ОСОБА_8 почав рухатись в сторону ОСОБА_13 з ножем, а останній махав руками, після чого він почув як ОСОБА_13 сказав: «У нього ніж, викликайте швидку». Свідок ОСОБА_17 також вказував, що під час другого конфлікту ОСОБА_8 почав наступати на ОСОБА_13 і вони відійшли на алейку, у цей момент він бачив у ОСОБА_8 у руках щось схоже на кастет. Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_15 стверджували, що після удару ножем вони підбігли до ОСОБА_13 і той сказав: «Він мене вдарив ножем». При цьому, усі свідки стверджували, що бійка відбувалась саме між ОСОБА_8 і ОСОБА_13 й інші особи участі у ній не приймали. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №228 від 25 червня 2020 року та доданої до нього схеми розташування тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_13 , а також згідно роз`яснень, даних в судовому засіданні судово-медичним експертом ОСОБА_22 , напрямок раневого каналу на тілі ОСОБА_13 знизу-вверх, при цьому у момент заподіяння смертельного тілесного ушкодження ОСОБА_13 перебував у вертикальному стані. Крім того, під час здійснення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_8 , останній під час розмови в приміщенні ІТТ №1 м. Хмельницький вказував, що в ході бійки він дістав маленького розкладного ножика, який був у нього із собою, та хотів налякати невідомого чоловіка, однак «зачепив» його; вказував, що ціленаправлено його вдарити він не хотів.

Вищезазначені докази повністю спростовують твердження ОСОБА_8 про те, що він не завдавав удару ОСОБА_13 , а останній сам наскочив на ніж.

Не заслуговують на увагу також і доводи захисника ОСОБА_9 про недопустимість, як доказу, протоколу огляду місця події від 27 квітня 2019 року та усіх вилучених в ході його проведення речових доказів через те, що досудове розслідування даного кримінального провадження було здійснено не уповноваженим органом досудового розслідування, а саме Головним управління Національної поліції в Хмельницькій області, якого чинним законодавством не передбачено, а також слідчим Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_25 за дорученням заступника начальника цього слідчого управління ОСОБА_26 , який, на його думку, не мав права надавати таке доручення.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування здійснювалось групою слідчих, до складу якої входили слідчі як територіальних підрозділів, так і слідчі СУ ГУНП в Хмельницькій області. Слідча група були визначена заступником начальника СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_26 на підставі винесеної ним постанови про доручення здійснення досудового розслідування слідчій групі від 27 квітня 2019 року.

Згідно п.1 ч.2 ст.39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадку здійснення досудового розслідування слідчою групою визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Заступник начальника СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_26 являвся керівником органу досудового розслідування в розумінні п.8 ч.1 ст.3 КПК України, а тому був уповноважений визначати слідчих для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Також не знайшли свого підтвердження і доводи захисника ОСОБА_27 про підміну речового доказу ножа, оскільки, на його думку, різними експертами визначалась різна довжина

леза ножа: згідно експертизи №9.3-0042:19 довжина леза 100 мм, а згідно експертизи №73 9,2 см, й різниці у 8 мм могло не вистачити для пошкодження печінкової артерії.

Так, з матеріалів справи вбачається, що для проведення як судово-біологічної експертизи №9.3-0042:19, так і судово-медичної експертизи №73 ніж направлявся слідчим в опечатаному вигляді, під час проведення зазначених експертиз експертами застосовувалось фотографування ножа, який в обох випадках є однаковим. Окрім цього, під час проведення обох експертиз експертами проводилось вимірювання довжини ножа у розкладеному стані. Згідно висновку експерта №9.3-0042:19 довжина ножа становить 210 мм, а згідно висновку експерта №73 21,3 см (213 мм), різниця 3 мм є несуттєвою, оскільки при даних видах експертиз перед експертами не ставилось питання щодо визначення розмірів ножа. Різниця в довжині леза ножа під час проведених експертиз може бути пояснена способом вимірювання (по верхній частині ножа, по середині чи по нижній його частині), оскільки руків`я ножа має овальну форму і в місці кріплення клинка у нижній частині руків`я довше, ніж у верхній.

Окрім цього, захисник ОСОБА_9 звернув увагу на різні розміри рани у ОСОБА_13 , зафіксовані у карті виїзду екстреної медичної допомоги від 27.04.2019 року (1,5х0,5 см з незначними кров`янистими виділеннями) та у висновку судово-медичної експертизи №228 від 25.06.2019 року (3,4х2,1 см, рана зяє, в дні рани наявна підсохла жирова тканина), що, на його думку, може свідчити про те, що після первинного поранення ОСОБА_13 могли бути заподіяні інші тілесні ушкодження шляхом введення в рану іншого предмета з властивостями типу ножа.

Однак, такі твердження не заслуговують на увагу, оскільки працівниками швидкої медичної допомоги на місці події надавалась первинна допомога ОСОБА_13 , який ще був живий, в організмі якого відбувались відповідні фізіологічні процеси. Окрім цього, працівники швидкої допомоги не є експертами і в своїй роботі не зобов`язані застосовувати відповідних засобів вимірювання, а лише здійснили опис ушкодження. При проведенні експертизи судово-медичний експерт ОСОБА_22 здійснював огляд трупа ОСОБА_13 , в якому вже відбувались паталогічні зміни, та використовував при цьому засоби вимірювання. При цьому, експерт, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, у своєму висновку стверджував, що ОСОБА_13 було заподіяно лише одну травмуючу дію гострого предмету в ділянку живота.

Також захисник ОСОБА_9 вказував, що з урахуванням біологічної смерті ОСОБА_13 , яка наступила о 05 год., та висновку судово-медичного експерта №228 від 25 червня 2019 року, згідно якого проникаюче поранення, що призвело до смерті, утворилось не більше ніж за 40 хвилин до неї, тобто не раніше 04 год. 20 хв., поранення ОСОБА_13 мало місце, коли він перебував у Старосинявській ЦРЛ, а тому ОСОБА_8 до його смерті не причетний.

Однак, слід врахувати, що згідно висновку судово-медичної експертизи №228 від 25 червня 2019 року у ОСОБА_13 о 04 год. 10 хв. виникла зупинка серця, що тягне за собою припинення кровообігу, і в подальшому відносно нього проводились реанімаційні заходи, які не дали позитивного результату. Таким чином, враховуючи, що фізіологічний кровообіг було припинено о 04 год. 10 хв., а ножове поранення спричинено не більше як за 40 хвилин (не раніше ніж 03 год. 30 хв.), тому час заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень ОСОБА_13 перебуває в межах часу, зазначеного експертом.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись із кваліфікацією дій ОСОБА_8 стороною обвинувачення.

Так, органами досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст.115 КК України, яка передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Разом з тим, частиною 2 статті 121 КК України передбачено відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи»

для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.

При цьому форма вини як елемент суб`єктивної сторони злочину з урахуванням положень ст.62 Конституції України, ст.17, п.2 ч.1 ст.91 КПК України підлягає доведенню згідно із стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Враховуючи дані про обстановку вчинення злочину, спосіб та знаряддя його скоєння, характер виявлених у ОСОБА_13 тілесних ушкоджень у ділянці живота, їх локалізацію і механізм утворення, колегія суддів вважає, що стосовно заподіяння тяжких тілесних ушкоджень вина ОСОБА_8 була умисною. При цьому, досліджені судом докази вказують на те, що ОСОБА_8 не мав умислу на позбавлення життя ОСОБА_13 , оскільки до конфлікту вони не були знайомі, тілесні ушкодження були заподіяні під час бійки, після того, як ОСОБА_13 вибив обвинуваченому зуб, після заподіяння останньому одного проникаючого поранення у живіт ОСОБА_8 одразу ж припинив свої дії та кинув ножа, хоча мав об`єктивну можливість продовжувати застосовувати ніж та завдавати ним ударів з метою досягнення бажаного наслідку у вигляді смерті ОСОБА_13 , який був живий та за висновком експерта №228 від 25 червня 2019 року на протязі 20-30 хвилин міг здійснювати будь-які активні дії. При цьому, усвідомлюючи, що ОСОБА_13 живий, ОСОБА_8 мав реальну можливість продовжити заподіяння потерпілому ударів ножем у життєво важливі органи, чого не зробив. Крім того, ні потерпілий, ні інші особи, що перебували на місці скоєння злочину, не вчиняли жодних дій, які б можна було розцінити як активну протидію злочинним діям, що завадили обвинуваченому довести свій умисел на вбивство до кінця. Поведінка ОСОБА_8 після вчинення злочину, зокрема те, що він залишився на місці події та не перешкоджав виклику швидкої та поліції також свідчить про відсутність умислу на позбавлення життя потерпілого.

Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №362 від 27 червня 2019 року ОСОБА_8 на момент скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення перебував у стані емоційного напруження.

Допитані в судовому засіданні судові експерти ОСОБА_28 та ОСОБА_29 пояснили, що стан емоційного напруження, це такий стан, коли свідомість особи повернута в одне русло. ОСОБА_8 хвилювався за своє життя, внаслідок чого його дії не зовсім були цілеспрямовані, а були спонтанними, цілі вбивати у такий момент в людини не має.

Враховуючи наведене й виходячи зі встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_8 , завдаючи одного удару ножем у живіт ОСОБА_13 , об`єктивно усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, припускав, що таким ударом буде заподіяно проникаюче ножове поранення, і передбачав можливість настання наслідків у виді завдання будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілому, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буде така шкода. Тобто він діяв із неконкретизованим (невизначеним) умислом на заподіяння тілесних ушкоджень, а до настання смерті ОСОБА_13 від таких ушкоджень ставився необережно.

Вказані дії ОСОБА_8 повністю охоплюються диспозицією ч.2 ст.121 КК України, як завдання умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.

З огляду на викладене, дії ОСОБА_8 слід перекваліфікувати з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №362 від 27 червня 2019 року ОСОБА_8 в період вчинення інкримінованого йому діяння будь-яким психічним

захворюванням чи недоумством не страждав, в стані тимчасового розладу психічної діяльності, іншого психічного розладу, в стані фізичного чи психологічного афекту, фрустрації, психічного

стресу, в стані патологічного сп`яніння не знаходився, а тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Однак, на момент скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_8 перебував у стані емоційного напруження. Даний стан емоційного напруження з переживанням образи, гніву, приниження, страху та хвилювання за своє життя та здоров`я не досяг афективної глибини, однак виявив суттєвий вплив на його поведінку під час делікту. Стан емоційного напруження у ОСОБА_8 , який виник в ситуації загрози для його життя, був зумовлений поведінкою та прямими діями потерпілого (фізичні удари, вибитий зуб та нецензурна лайка), який в свою чергу суттєво вплинув на подальшу поведінку ОСОБА_8 під час кримінального правопорушення. На теперішній час ОСОБА_8 будь-яким психічним захворюванням не страждає, а тому може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Оцінюючи такий висновок судово-психіатричної експертизи, колегія суддів визнає його обґрунтованим, таким, що відповідає об`єктивній поведінці обвинуваченого під час судового розгляду, а тому, погоджуючись з цим висновком, визнає ОСОБА_8 осудним і відповідальним за фактично скоєне.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, суд враховує, що ОСОБА_8 щиро розкаявся у вчиненому, що пом`якшує його покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_8 є особою молодого віку, раніше не судимий, до затримання навчався на 3 курсі Київського національного університету технології та дизайну, працював на посаді касира в ТОВ «Аптечне об`єднання Біокон», за місцем проживання, за місцем навчання та роботи характеризується виключно позитивно, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив умисний тяжкий злочин, внаслідок якого настала смерть молодої особи, а також, що сам потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння та застосував силу до обвинуваченого, в зв`язку із чим останній під час вчинення правопорушення перебував у стані емоційного напруження, викликаного поведінкою потерпілого (фізичні удари, вибитий зуб, нецензурна лексика), однак міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання судом враховуються конкретні обставини справи, спричинені наслідки, поведінка обвинуваченого під час та після вчинення злочину, який картає себе за вчинене та жалкує про вчинене, що, на думку колегії суддів, вказує на його щире каяття, повне усвідомлення вчиненого та обсягу завданої шкоди.

Також судом враховується думка потерпілого ОСОБА_7 , який просив ОСОБА_8 суворо не карати.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів самим обвинуваченим та іншими особами, колегія суддів приходить до висновку призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.121 КК України.

Призначення такого покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, враховуючи особу обвинуваченого, до вступу вироку у законну силу йому слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою, адже він засуджується до позбавлення

волі на тривалий час, а тому перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилятись від суду та відбування покарання. Лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_8 в строк відбуття покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 27 квітня 2019 року (дня затримання) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Процесуальні витрати - документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в сумі 6877 грн. 46 коп. у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового розгляду не оспорюється.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373-376 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 19 жовтня 2020 року, зарахувавши в цей строк на підставі ч.5 ст.72 КК України строк його попереднього ув`язнення з 27 квітня 2019 року по 18 жовтня 2020 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 6877 грн. 46 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Речові докази:

- предмет, що зовні схожий на складний ніж із маркуванням «GANZO» зі слідами речовини бурого кольору, що зберігається у камері зберігання речових доказів Старосинявського ВнП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області знищити;

- одяг потерпілого ОСОБА_13 , а саме: футболку білого кольору із написом «adidas», кофту чорного кольору із написом «Reebok», спортивну кофту із написом «adidas», спортивні штани синього кольору марки «adidas», черевики чорного кольору із написом «Bona», шкарпетки чорного кольору та труси бордового кольору, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Старосинявського ВнП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області знищити;

- синю спортивну куртку, штани синього кольору, кросівки синього кольору, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5» чорного кольору із сім-карткою «Київстар» та наручний електронний годинник, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Старосинявського ВнП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути ОСОБА_8 ;

- відібрані біологічні зразки (зразки крові, зрізи нігтьових пластин пальців рук) у обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_13 , що упаковані у паперові конверти та зберігаються у камері зберігання речових доказів Старосинявського ВнП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча:

Судді: