СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6560/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчої ОСОБА_3 , представника власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004487 від 09.12.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання, в якому слідчий за погодженням з прокурором, просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно.
Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, знаходиться кримінальне провадження №0004487 від 09.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.12.2020 року, приблизно о 03 год. 25 хв., за адресою АДРЕСА_1 , невстановлені особи, за допомогою паливо-мастильної суміші, здійснили підпал автомобіля «MERSEDES BENZ С 220», д.н.з НОМЕР_1 , 2020 року випуску, який належить ОСОБА_6 . В результаті злочинних дій невстановлених осіб, останньому заподіяна майнова школа в особливо великих розмірах.
Потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що до вчинення даного злочину може бути причетний громадянин ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у період з 2009 по 2017 роки перебував у дружніх стосунках із потерпілим, але в останній час між вказаними особами виникли непорозуміння, у тому числі й у фінансових питаннях.
Оперативним шляхом встановлено, що ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , має у своїй власності та користується автомобілем марки «Bentley», д.н.з. НОМЕР_2 .
Враховуючи вище викладене, з метою відшукання можливих речових доказів, знарядь вчинення даного злочину, засобів зв`язку за допомогою яких вчинявся злочин, 10.12.2020 року було прийнято рішення про проведення невідкладного обшуку автомобіля марки «Bentley», д.н.з. НОМЕР_2 . за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна, чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, та з урахуванням обстановки, що склалась, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, слідів та речей, що мають суттєве значення для встановлення істини під час досудового розслідування, та для запобігання знищення важливих речей, слідів, майна, що можуть мати суттєве значення для встановлення істини під час досудового розслідування, слідчим Святошинського УП ГУ НП у м Києві проведено невідкладний обшук.
В результаті невідкладного обшуку автомобіля марки «Bentley», д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено майно останнього: мобільний телефон «Nokia», imei: НОМЕР_3 з сім картою НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Nokia»: imei: НОМЕР_5 з сім картою НОМЕР_6 , які можуть використовуватись як засоби вчинення злочину та на яких можуть зберігатися електронні файли контактів осіб які причетні до вчинення злочину, зокрема сервісів: «WhatsApp» «Viber» «Telegram».
Слідчий суддя, з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду, розглянув дане клопотання з викликом власників майна та/або їх представників.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав зазначених у ньому.
Представник власника вилученого майна проти задоволення клопотання заперечував та вказав, що телефони не містять інформації, що може бути важлива для слідства, оскільки не мають підключення до Інтернету. Крім того, з 10.12.2020р. вилучені телефони не були оглянуті, а також відсутня постанова про визнання речовими доказами.
Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, дослідивши клопотання та долучені матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
В судовому засіданні встановлено, що 10.12.2020 слідчим Святошинського УП ГУ НП в м.Києві було проведено невідкладний обшук автомобіля марки «Bentley», д.н.з. НОМЕР_2 . за адресою: м. Київ. пр. Голосіївський, 58-А, який належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході даної слідчої дії були вилучені мобільний телефон «Nokia», imei: НОМЕР_3 з сім картою НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Nokia»: imei: НОМЕР_5 з сім картою НОМЕР_6 .
Відповідно до ст.233 КПК України у разі проведення невідкладного обшуку прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Слідчим не надано ухвали слідчого судді про задоволення клопотання про обшук, а також постанови про визнання вилученого майна речовим доказом.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно положень ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вилучені мобільний телефон «Nokia», imei: НОМЕР_3 з сім картою НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Nokia»: imei: НОМЕР_5 з сім картою НОМЕР_6 , на даному етапі досудового розслідування є необґрунтованим, а у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 98, 131, 170-173, 369 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004487 від 09.12.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, про накладення арешту відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1