Справа № 274/5906/20
Провадження №1-кп/0274/662/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2020 року м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Бердичева Житомирської області,
українця, громадянина України,
з середньою освітою, неодруженого,
непрацюючого, зареєстрованого
та проживаючого за адресою:
раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в :
28 серпня 2020 року близько 07 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в спільній квартирі АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до кімнати належної ОСОБА_5 , яка була зачинена на запірний пристрій з середини, та схопившись за ручку, зі значною силою потягнув на себе вхідні двері, внаслідок чого запірний пристрій пошкодився та двері відчинилися. Після чого ОСОБА_4 проник до кімнати ОСОБА_5 , де вчинив словесний конфлікт з останньою. В ході конфлікту ОСОБА_4 перевернув столик накритий скатертиною, з під якої випали грошові кошти в сумі 1000 грн, двома банкнотами номіналом по 500 грн, належні ОСОБА_5 . В цей же час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_5 не спостерігає за ним, впевнившись в тому, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, ОСОБА_4 підняв з підлоги грошові кошти в сумі 1000 грн та поклавши їх до кишені своїх штанів, з місця скоєння злочину зник, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що квартира, в якій він проживає, належить йому та його колишній дружині на праві спільної власності, право користування даним житлом визначено рішенням суду. Пояснив, що дійсно о 7.00 год. ранку 28.08.2020 року, зайшов до потерпілої в кімнату, яка була зачинена на засув (защолку), хотів забрати свої речі. Потерпіла його штовхнула, він впав на столик накритий скатертиною, з під якої випали гроші на підлогу. Обвинувачений взяв гроші в руку та вийшов. Гроші повернув через півгодини в присутності родичів. Вину визнав повністю, вказав, що такого більше не повториться.
Потерпіла у судовому засіданні пояснила, що 28.08.2020 року о 7.00 год. ранку вона спала в своїй кімнаті, яка була зачинена на засув, почула крик обвинуваченого з коридору, який виривав двері в її кімнату. З його поведінки зрозуміла, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Коли обвинувачений увірвася до кімнати, вони почали сваритися. Яким чином ОСОБА_4 забрав гроші, вона не бачила. Про те, що у обвинуваченого з`явилися кошти, вона дізналася від братови, що живе навпроти. Приблизно через півгодини обвинувачений повернув їй гроші. Також пояснила, що гроші знаходилися під скатертиною, дві купюри по 500 грн. Щодо призначення обвинуваченому покарання, поклалася на розсуд суду.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Беручи до уваги те, що обвинувачений вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю, впевнившись в тому, що учасники судового розгляду розуміють обсяг оскарження вироку суду, опитавши їх думку, суд ухвалив за недоцільне дослідження всіх доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, наданих прокурором.
Таким чином, суд приходить до переконання про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, доведена повністю.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна поєднаному з проникненням в житло ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, є злочином тяжким.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується як особа, на поведінку якої скарг не надходило, працює неофіційно, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває.
З урахуванням наведеного, зокрема характеру суспільно небезпечного діяння, вчиненого обвинуваченим, приймаючи до уваги особи обвинуваченого та санкцію статті, суд призначає покарання у виді позбавлення волі. Враховуючи поведінку обвинуваченого після скоєння злочину, який вину визнав, розкаявся, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, приймаючи до уваги позицію учасників при призначенні покарання, особливо потерпілої, яка поклалася на розсуд суду, відповідно до ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів, як ним так і іншими особами.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 349, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 , 1974 року народження, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази: грошові банкноти номіналом по 500 грн, з наступними серійними номерами : ХЗ31825174 та АЕ 3008385 залишити потерпілій ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч.2 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Суддя: ОСОБА_6