Справа № 202/1639/20
Провадження № 1-кс/202/8650/2020
УХВАЛА
Іменем України

15 грудня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 15.08.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001306 від 15.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 15.08.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001306 від 15.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 01.12.2020 року його представник ознайомився з матеріалами кримінального провадження та отримав копію постанови слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 15.08.2020 року, якою кримінальне провадження №0001306 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України закрите, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Заявник вважає вказану постанову незаконною у зв`язку з тим, що слідчим передчасно та безпідставно закрито вказане кримінальне провадження, оскільки слідчим не проведено повного переліку слідчих дій для встановлення істини у справі та не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів та забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, а тому висновок про відсутність складу злочину є необґрунтованим та передчасним, виходячи з наступного.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні взагалі не здійснювалось, слідчим не вчинено жодної дії щодо встановлення обставин за фактом умисного невиконання рішення суду та незаконного переоформлення арештованого майна.
20.01.2020 року Дніпропетровською місцевою прокуратурою №1 Дніпропетровської області слідчому ОСОБА_5 надано вказівки в порядку ст. 36 КПК України в кримінальному провадженні №0001306, відповідно до яких слідчому необхідно було провести наступні слідчі та процесуальні дії: в передбаченому КПК порядку долучити до матеріалів провадження матеріали виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.08.2013 року про стягнення шкоди з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 ; допитати державного виконавця у виконавчому провадженні; в передбачуваному КПК України порядку долучити до матеріалів провадження матеріали кримінальної справи №403/10090/12 за обвинувачення ОСОБА_6 (в тому числі вирок суду, розписку про отримання ОСОБА_6 вироку, виконавчий лист та інформацію про його отримувача); долучити до матеріалів провадження завірені належним чином копії цивільної справи №202/4047/18 (в тому числі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2019 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 18.11.2019 року); отримати інформацію з БТІ про майно, що перебувало та на теперішній час перебуває у власності ОСОБА_6 , а також долучити матеріали інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_1 ; отримати відповідь Кагарлицької ВК№ 115 щодо роботи ОСОБА_6 в умовах колонії; вжити заходів щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . Однак зазначені вказівки прокуратури слідчим виконані не були.
Крім того, 21.08.2013 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська ухвалив вирок, яким стягнуто на його, заявника, користь 150 000 грн. матеріальної шкоди та 33 000 грн. моральної шкоди. 17.01.2014 року на виконання вироку року Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист. 01.09.2010 року слідчим ГУ МВС ОСОБА_7 з метою забезпечення подальшого виконання вироку суду та на час досудового слідства постановою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_6 . 12.09.2010 року ОСОБА_6 ознайомився з зазначеною постановою, про що свідчить його підпис на постанові. 26.03.2014 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження. 04.04.2014 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Однак потім державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з відсутністю майна у ОСОБА_6 . Фактично у зв`язку з відсутністю майна рішення суду не було виконано.
Як було з`ясовано, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.07.2018 року, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи наявність арешту майна та у подальшому ризики його продажу з метою виконання вироку суду, після отримання постанови про арешт майна 10.11.2010 року підписав договір купівлі-продажу квартири серії ВРВ №915654, реєстр 2634, з ОСОБА_8 , посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_9 . Фактично в квартирі продовжував проживати сам ОСОБА_6 та члени його сім`ї.
29.01.2015 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 укладено договір купівлі-продажу, квартири, серія та номер: реєстровий № 130. Тобто ОСОБА_8 продала квартиру дружині ОСОБА_6 , яка фактично продовжувала та продовжує разом з ОСОБА_6 на теперішній час разом із сім`єю ОСОБА_6 проживати у зазначеній квартирі. Після того як ОСОБА_6 відбув покарання за вироком суду, він також продовжує проживати у зазначеній квартирі. Проживання у квартирі сім`ї ОСОБА_6 та ОСОБА_10 підтверджується поясненнями ОСОБА_10 від 29.05.2014 року державному виконавцю та рапортом від 29.05.2014 року старшини міліції РВ Індустріального району ОСОБА_11 . Таким чином, ОСОБА_6 в процесі розслідування по кримінальній справі, не зважаючи на накладений слідчим арешт, відчужив квартиру, за рахунок якої в подальшому можливо було б виконати вирок суду та стягнути шкоду, присуджену позивачеві. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 фактично вчинили дії, направлені на фіктивний продаж квартири та у подальшому переоформлення її на дружину боржника - ОСОБА_10 . Внаслідок укладення договорів купівлі-продажу відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення. Особисті рахунки по комунальним платежам досі значаться за ОСОБА_6 . Проте слідчий взагалі не перевірила ці факти, не допитала жодного з фігурантів справи. Стосовно невиконання рішення суду не було долучено жодного доказу сплати коштів ОСОБА_6 на його, заявника, користь. Не проведена робота з приводу факту приховання транспортного засобу з метою ухилення від виконання рішення суду. Не встановлено його місцезнаходження. Не з`ясовано чи була можливість в колонії сплачувати кошти потерпілому.
У зв`язку з викладеним, заявник просив скасувати постанову слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 15.08.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001306 від 15.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України.
В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні.

Слідчий у судове засідання не з`явилася, про дату та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0001306 від 15.08.2019 року, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0001306 від 15.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України.
Постановою слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 15.08.2020 року було закрите кримінальне провадження № 0001306 від 15.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України, у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленими матеріалами справи.

Отже, відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто таке процесуальне рішенні повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено обставини кримінального правопорушення, відповіді на усі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення праві законних інтересів учасників процесу.

На слідчого суддю відповідно до норм КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування. Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим, дізнавачем та/або прокурором постанови. Зокрема, якщо слідчим/дізнавачем/прокурором закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вони містять письмові вказівки прокурора, відповідно до яких слідчому доручено в передбаченому КПК порядку долучити до матеріалів провадження матеріали виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.08.2013 року про стягнення шкоди з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 ; допитати державного виконавця у виконавчому провадженні; в передбачуваному КПК України порядку долучити до матеріалів провадження матеріали кримінальної справи №403/10090/12 за обвинувачення ОСОБА_6 (в тому числі вирок суду, розписку про отримання ОСОБА_6 вироку, виконавчий лист та інформацію про його отримувача); долучити до матеріалів провадження завірені належним чином копії цивільної справи №202/4047/18 (в тому числі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2019 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 18.11.2019 року); отримати інформацію з БТІ про майно, що перебувало та на теперішній час перебуває у власності ОСОБА_6 , а також долучити матеріали інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_1 ; отримати відповідь Кагарлицької ВК№ 115 щодо роботи ОСОБА_6 в умовах колонії; вжити заходів щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні встановлено, що по вказаному кримінальному провадженню слідчим належним чином не вмотивовано рішення про закриття кримінального провадження, жодного пункту письмових вказівок прокурора виконано не було, будь-яких інших слідчих дій, спрямованих на з`ясування обставин, на котрих зауважував заявник, також здійснено не було. В оскаржуваній постанові не надані відповіді на усі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, не надано оцінки жодним зібраним доказам. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проводилося не в повному обсязі, проведені не всі необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що слідчий, приймаючи оскаржуване рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки обставин, всупереч покладених на слідчого обов`язків щодо доведення обставин, що є підставою закриття кримінального провадження.

Враховуючи те, що органом досудового розслідування належним чином не проведено досудове розслідування, що дає підстави зробити висновок про неповноту та однобічність перевірки заяви про злочин. Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості оскаржуваної постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення, у зв`язку з чим оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою, тому скарга підлягає задоволенню, а постанова підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, органу досудового розслідування необхідно виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі та в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке у будь-якому випадку має бути належним чином мотивованим з всебічним аналізом доводів заявника.

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування зобов`язаний невідкладно розпочати досудове розслідування в порядку та строки, визначені кримінально-процесуальним законодавством України.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.
Постанову слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 15.08.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001306 від 15.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України, скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1