Єдиний унікальний № 500/6772/18
Провадження № 1-кп/946/17/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою
12 жовтня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїл Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області знаходится кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 17.08.2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 16.10.2020р.

Від прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло та відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого. Зокрема, ОСОБА_5 , умисно застосував відносно ОСОБА_7 насилля, яке не є небезпечним, а саме, наніс останньому удари кулаками в область голови тощо.

Враховуючи тяжкість покарання, необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, відсутність у обвинуваченого постійного місця робити, просив клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст.199 КПК, якими суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Європейського суду з прав людини зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

26.10.2019 р. при обранні відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було враховано усі наявні підстави для обрання вказаного запобіжного заходу.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою було обрано з урахуванням ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, на даний час не зникли і є єдиним належним і дієвим запобіжним заходом.

Отже, обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на даний час є виправданими заходами, і справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності, інтересів правосуддя, запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу, обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 , а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на строк до 10 грудня 2020 року.

Керуючись ст. ст. 8, 177, 178, 183, 199, 201, 331, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком - до 10 грудня 2020 року.
Строк дії наявної ухвали про продовження запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 10 грудня 2020 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 та також направити до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор (№22)» до виконання.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Обвинуваченим ОСОБА_5 ухвала може бути оскаржена з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно. ОСОБА_1
Суддя: