У Х В А Л А

Справа №348/1742/17

23 листопада 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого

ОСОБА_4 , адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

його захисника, адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0000795 від 26.10.2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження №0000795 від 26.10.2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

15.07.2020 року захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 подав до суду клопотання, в якому просив доручити органу досудового розслідування - Надвірнянському ВП ГУНП в Івано-Франківській області провести слідчу (розшукову) дію - слідчий експеримент з метою перевірки вказаних в клопотанні обставин.

Дане клопотання мотивує тим, що згідно обвинувального акту, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 25 жовтня 2016 року приблизно о 23 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує реакцію і унеможливлює належним чином оцінювати дорожню обстановку та керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги «Мукачеве-Львів», по вулиці Мазепи, що у м.Надвірна Івано-Франківської області, у напрямку до центральної частини міста. Крім водія у салоні автомобіля на передньому сидінні знаходився пасажир ОСОБА_4 . Проїжджаючи ділянку автодороги із заокругленням вправо та рухаючись зі швидкістю приблизно 80-90 км/год., що перевищує максимально-допустиму для даної ділянки, водій ОСОБА_6 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не справився з керуванням і виїхав за межі проїзної частини праворуч, де вчинив наїзд на металеву огорожу, після чого з`їхав на земельну ділянку та допустив перекидання автомобіля.

За обвинуваченням ОСОБА_6 допустив порушення вимог пунктів 2.3«б», 2.9«а», 10.1, 12.1, 12.4 ПДР України в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир автомобіля ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Вказує, що в ході судового розгляду даного провадження обвинувачений ОСОБА_6 (судове засідання 24.02.2020 р.) пояснив, що транспортний засіб, яким він керував, рухався в межах дозволеної вимогами ПДР України швидкості, а причиною ДТП став невідомий громадянин, який раптово вийшов на проїжджу частину дороги в безпосередній близькості до керованого обвинуваченим транспортного засобу і подальші його дії, як водія, були вимушено спрямовані на недопущення наїзду на даного громадянина. При цьому обвинувачений зазначив і інші дані щодо обставин ДТП (вік громадянина, одяг, його розташування по відношенні до транспортного засобу, темп руху та ін.). Науково встановлена швидкість транспортного засобу керованого ОСОБА_6 59 - 62 км/год.

На його думку, ці обставини мають істотне значення для кримінального провадження і не можуть бути перевірені судом іншим шляхом ніж проведення такої слідчої дії як слідчий експеримент.

В судовому засіданні 15.07.2020 року обвинувачений та його захисник подане клопотання підтримали та просили його задоволити.

Представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні 15.07.2020 року також заперечив відносно поданого захисником обвинуваченого клопотання. Вважає дане клопотання безпідставним, його обґрунтування надуманим та заявленим з метою затягування часу розгляду справи. Просить суд відмовити в його задоволенні.

Позицію останнього підтримали і потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Прокурор в судовому засіданні 23.11.2020 року заперечив щодо задоволення клопотання про доручення органу досудового розслідування - проведення слідчого експерименту з метою перевірки вказаних в клопотанні обставин.

Зазначив, що вказані обставини стали відомі з показань обвинуваченого ОСОБА_6 тільки в ході судового розгляду, а саме після завершення дослідження всіх матеріалів кримінального провадження, допитів потерпілих і свідка. Проте, останній з моменту оголошення йому підозри не вказував на дані обставини та не заявляв клопотання про проведення слідчих дій з цього приводу протягом усього періоду досудового розслідування.

Звертає увагу, що вказана версія виникла тільки під час судового розгляду та може бути спрямована на затягування розгляду кримінального провадження і спробою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Крім того, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що він перебуваючи на передньому пасажирському сидінні спостерігав за дорожньою обстановкою та до моменту ДТП жодних пішоходів не бачив.

Ствердив, що досудове розслідування проведене в повному обсязі, необхідності в проведенні інших слідчих (розшукових) дій немає, клопотання є необґрунтованим та безпідставним, а тому він просить відмовити в його задоволенні.

Суд, розглянувши клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.

Згідно ст.240 КПК України, слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення Слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Слідчий експеримент як окрема слідча (розшукова) дія полягає в проведенні за рішенням слідчого, прокурора дослідних дій, спрямованих на перевірку можливості сприйняття особою певних фактів, вчинення в певному місці й певним способом чи з використанням певних знарядь конкретних дій, існування визначених подій у минулому, з`ясування механізму утворення слідів тощо.

Отримані під час досудового розслідування докази, які містять інформацію щодо з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, були досліджені за участі всіх учасників кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_6 .

Однак, як вбачається з показань обвинуваченого ОСОБА_6 , які надані суду після завершення дослідження всіх матеріалів кримінального провадження та допитів потерпілих і свідка, причиною ДТП став нібито невідомий громадянин, який раптово вийшов на проїжджу частину дороги в безпосередній близькості до керованого ним транспортного засобу і подальші його дії, як водія, були вимушено направлені на недопущення наїзду на даного громадянина.

Разом з тим, як свідчать надані та досліджені судом матеріали провадження, обвинувачений ОСОБА_6 з моменту оголошення підозри своїм правом заявити клопотання про проведення слідчих дій протягом усього періоду досудового розслідування не скористався. Жодних підстав та доказів того, що позбавило обвинуваченого, починаючи з часу внесення відомостей до ЄРДР, а саме з 26.10.2016 року скористатися правом надати показання чи заявити клопотання про проведення слідчих дій, в тому числі проведення слідчого експерименту, суду не надано.

Суд констатує, що вказані обставини стали відомі тільки в ході судового розгляду кримінального провадження тому, на переконання суду, така позиція обвинуваченого спрямована на затягування судового розгляду та може бути розцінена як спроба уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Також суд зазначає, що згідно п.12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, навіть якщо водій не бачить небезпеку, він повинен вміти передбачити потенційну небезпеку, що є особливо актуальним у зоні небезпечних поворотів, перехресть з обмеженою оглядовістю, при наближенні до пішохідних переходів, інших небезпечних ділянок позначених відповідними дорожніми знаками.

Крім того, будучи повторно допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що він перебуваючи на передньому пасажирському сидінні спостерігав за дорожньою обстановкою та до моменту ДТП жодних пішоходів не бачив.

Враховуючи наведене, на переконання суду, стороною захисту не доведено, що слідча дія у виді слідчого експерименту, про проведення якої просить захисник обвинуваченого, не могла бути проведена під час досудового розслідування, а показання обвинуваченого є нововиявленими обставинами і свідчать про необхідність проведення слідчого експерименту.

Обвинувачений надав покази суду, що є його правом, а оцінка належності та допустимості наданих суду доказів у відповідності вимогам ст.87 КПК України буде надана судом в нарадчій кімнаті при ухваленні вироку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності.
У відповідності до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доручення органу досудового розслідування про проведення слідчого експерименту з метою перевірки вказаних в клопотанні обставин по даному кримінальному провадженні є недоцільним та безпідставним, а тому клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 до задоволення не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст.ст.2, 240, 333, 369, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотаннязахисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 про доручення органу досудового розслідування проведення слідчого експерименту відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1