УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ТОВ «НІАН» - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000315,

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника ТОВ «НІАН» - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

На обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000315 від 17.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, в рамках якого 29.07.2020 - 31.07.2020, на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 24.07.2020, проведено обшук на території складських приміщень за адресою: м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 25, в ході якого було вилучено документи та алкогольну продукцію, що належить ТОВ «НІАН».

Заявник вказує, що вилучене в ході обшуку майно товариства є тимчасово вилученим майном, оскільки арешт на майно не накладався, а ухвала слідчого судді від 24.07.2020 не містить дозволу на його вилучення, у зв`язку з чим, заявник просить визнати протокол обшуку від 29.07.2020 - 31.07.2020 недопустимим доказом, бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000315 протиправною та зобов`язати повернути ТОВ «НІАН» вилучене під час обшуку майно.

Заявник в судове засідання не з`явився, разом з тим до суду надійшла заява представника ТОВ «НІАН» - адвоката ОСОБА_3 про розгляд скарги за його відсутності. Заявлені вимоги підтримав та зазначив, що ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 17.11.2020 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, вилученого 29.07.2020 - 31.07.2020 в ході проведення обшуку.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлений належним чином, що у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши додані до скарги матеріали, доходить наступного висновку.

Встановлено, що СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000315 від 17.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, в рамках якого 29.07.2020 - 31.07.2020, на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 24.07.2020, проведено обшук на території складських приміщень за адресою: м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 25, в ході якого було вилучено документи та алкогольну продукцію.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор мають, зокрема оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Звертаючись до суду зі скаргою, адвокат ОСОБА_3 вказує на те, що вилучене майно не входить до переліку щодо якого надано дозвіл на вилучення ухвалою слідчого судді від 28.03.2020, а також те, що ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 17.11.2020 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, вилученого 29.07.2020 - 31.07.2020 в ході проведення обшуку, у зв`язку з чим просить зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0000015 повернути тимчасово вилучене майно.

Також на підтвердження зазначених обставин до матеріалів скарги адвокатом долучено копії ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 24.07.2020 про надання дозволу на проведення обшуку та ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 17.11.2020 якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, що не засвідчені в належний спосіб.

Так, згідно Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затверджена наказом ДСА України від 20 серпня 2019 року № 814 (зі змінами, наказ ДСА України від 24 грудня 2019 року № 1196) копія судового рішення, виготовлена апаратом суду, засвідчується відповідальною особою апарату суду та печаткою суду із зазначенням дати. У разі якщо судове рішення не набрало законної сили, про це працівником апарату суду зазначається на копії, що видається чи надсилається. Копія судового рішення (документу) засвідчується відміткою: "Згідно з оригіналом" (у разі засвідчення копії з паперового оригіналу документу) та може доповнюватися відмітками "Відповідає документу, що міститься в матеріалах справи" (у разі засвідчення копії з фотокопії (сканованої копії) судового рішення); "Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду" (у разі засвідчення з оригіналу електронного документу, збереженого в АСДС); на лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка "Копія". На копії документу зазначається найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів і прізвища, дати засвідчення копії. Відмітка про засвідчення розміщується нижче реквізиту документа "Підпис". Копія документа скріплюється відповідною печаткою суду.

Разом з тим, долучені до матеріалів скарги ухвали слідчих суддів не містять ознак засвідчення вказаних рішень у належний спосіб, що позбавляє слідчого суддю можливості перевірити достовірність таких рішень.

Частиною 1 статті 22 КПК України закріплено принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Слідчі судді у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами ( ст. 26 КПК України).
Таким чином, матеріали, які надані у розпорядженні слідчого судді не містять належних доказів в обґрунтування заявлених вимог, у зв`язку з чим слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Що стосується вимоги заявника визнати протокол обшуку від 29.07.2020 - 31.07.2020 недопустимим доказом, бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000315 протиправною, такі задоволенню не підлягають, оскільки в силу ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, тобто визнання бездіяльності протиправною та визнання доказу недопустимим за результатами розгляду скарги не передбачено вимогами КПК України, а звернення із зазначеними вимогами не передбачені положеннями ст.303 КПК України в порядку якої звертається адвокат ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 169, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні скарги представника ТОВ «НІАН» - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000315 щодо неповернення майна, вилученого 29.07.2020 - 31.07.2020 під час проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 25.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя