Ухвала
02 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 664/317/17
провадження № 51-5195ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 10 лютого 2020 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:
Прокурор звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Так, згідно зі вказаною статтею в касаційній скарзі, крім іншого, має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статями 412414 КПК. Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

У касаційній скарзі прокурор оскаржені судові рішення просить скасувати у звязку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
В обґрунтування своїх доводів не погоджується з оцінкою доказів, надає їм власну оцінку, зазначає про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що, з огляду на зміст статей 433, 438 КПК, не є предметом перевірки судом касаційної інстанції.

Водночас зазначає, що при ухваленні виправдувального вироку щодо ОСОБА_4 , судом першої інстанції визнано недопустимими окремі докази, однак не указує, яких саме норм матеріального та процесуального права допустився суд першої інстанції, визнаючи їх недопустимими, чи були вказані обставини предметом перегляду суду апеляційної інстанції, та яких порушень він допустився, з огляду на межі апеляційного перегляду, передбачені ст. 404 КПК, його порядок, визначений ст. 405 КПК та підстави для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, визначені

ст. 409 вказаного кодексу.

Крім того, прокурор указує про наявність доказів, які не отримали належної правової оцінки, а також про порушення апеляційним судом ч. 3 ст. 404 КПК щодо повторного дослідження вказаних обставин, однак не зазначає, яким саме доказам не надана належна правова оцінка та яким чином це перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, у касаційній скарзі, серед іншого, зазначаютьсявимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги визначено ст. 436 КПК. Відповідно до її змісту, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Вимога прокурора щодо скасування вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду з подальшим призначенням провадження до нового розгляду в суді апеляційної інстанції не узгоджується з передбаченими ст. 436 КПК повноваженнями суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Наявність вказаних недоліків та відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги

і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду

на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3