ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року. м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

а також сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000735 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червоноград Львівської області, громадянина України, з освітою вищою, неодруженого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 12.10.2018 року, о 00 год. 22 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись ним по автодорозі, що проходить по вулиці Ковельській міста Володимира-Волинського, в напрямку центру міста, не переконавшись в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, у місці де вказаний маневр заборонено білою суцільною лінією дорожньої розмітки 1.1, що розділяє смуги руху протилежних напрямків, де допустив зіткнення із зустрічним мотоциклом марки Кавасакі, р.н. знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який в цей час рухався по своїй смузі руху в напрямку вулиці Гоголя, чим спричинив водію ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи №11 від 24.01.2019, тілесні ушкодження у вигляді: відкритого уламкового перелому лівого стегна в середній третині зі значним зміщенням уламків, відкритого перелому лівого надколінника зі значним розходженням уламків і дефектом останнього на зовнішній поверхні на 1/3 його ширини, відкритого перелому внутрішнього надвиростка лівого стегна зі значним зміщенням уламків і кістковим дефектом останнього, відкритого вивиху лівої гомілки до заду, відкритого поперечного уламкового перелому лівої великогомілкової кістки в середній третині зі значним зміщенням уламків, подвійного поперечного перелому лівої малогомілкової кістки в верхній третині і нижній третині зі значним зміщенням уламків з розчавленням м`яких тканин гомілки і пошкодженням судинно-нервового пучка, закритого уламкового перелому лівого ліктевого суглобу зі зміщенням уламків, закритого розриву лонного зчленування з розходженням до 12 см, розриву крижово-клубового зчленування зліва з розходженням до 1,5 см і пошкодженням цілісності тазового кільця, травматичної ампутації нігтевої фаланги V пальця лівої кисті, закритого перелому основної фаланги V пальця лівої кисті, множинної забійно-рваної рани лівої гомілки і лівого колінного суглобу, травматичного шоку ІІІ ступеню, пост геморагічного шоку, розриву лівої стегнової артерії, ускладненого флеботромбозу лівого стегново-підколінного сегменту, пошкодження нервових стовбурів лівої нижньої кінцівки ускладнених гангреною лівої гомілки, котрі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та за ознакою тяжких за кінцевими наслідками, а саме за ознакою втрати органу.

У прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками є грубі порушення водієм ОСОБА_4 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеки дорожнього руху;

п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. 11.3 На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п. 8.5.1. Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Розділ 34. Лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
07 жовтня 2020 року між прокурором Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку під час судового засідання подано на затвердження суду.

За змістом угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України домовлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_7 та його представником ОСОБА_6 надано письмову згоду на укладення з прокурором угоди про визнання винуватості, відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, на умовах, які нею визначені. Потерпілий у заяві вказав про повне відшкодування йому заподіяної шкоди, просив залишити без розгляду його цивільний позов у кримінальному провадженні. Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання потерпілого, подав до суду письмову заяву про залишення цивільного позову потерпілого без розгляду.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Крім того, прокурор просив вирішити питання про скасування арешту на транспортні засоби і повернути їх володільцям, а також вирішити питання про стягнення з обвинуваченого коштів за заявленим цивільним позовом прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради в загальній сумі 32129 гривень 72 копійок, цивільним позовом в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації в загальній сумі 3329 гривень 44 копійок, та судові витрати.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений зрозумів роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України. Заявлені до нього прокурором в інтересах держави цивільні позови про відшкодування витрат на лікування потерпілого обвинувачений визнав повністю, просив вироком їх задовольнити.

Під час судового засідання захисник ОСОБА_5 пояснив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки його довіреною особою дійсно надано згоду на затвердження угоди. Вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно ч.3 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Така угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Проте, відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілі, у випадку надання потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.

Як встановлено судом, потерпілий в даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з ОСОБА_4 , що підтверджується відповідною письмовою заявою.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди потерпілому.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, передбаченої санкцією частини другої статті 286 Кримінального кодексу України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Накладений у справі арешт майна слід скасувати, речові докази, які під час досудового розслідування були повернуті їх власникам, залишити їм.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 слід залишити без розгляду.

У відповідності до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, оскільки ОСОБА_4 визнав повністю та беззаперечно цивільні позови прокурора про стягнення з обвинуваченого коштів на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради та Департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації, вказані цивільні позови слід задовольнити.

Відповідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 370-374, 469, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 07 жовтня 2020 року про визнання винуватості між прокурором Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 і обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , поданий до суду 12 лютого 2019 року - залишити без розгляду.
Цивільні позови прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради та в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації до ОСОБА_4 - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого: АДРЕСА_1 ) на користь держави в особі Департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації витрати, які були понесені Волинською обласною клінічною лікарнею на лікування потерпілого ОСОБА_7 у розмірі 3329 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 44 копійок.

Стягнути із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого: АДРЕСА_1 ) на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області витрати, які були понесені Володимир-Волинським територіальним медичним об`єднанням на лікування потерпілого ОСОБА_7 у розмірі 32129 (тридцять дві тисячі сто двадцять дев`ять) гривень 72 копійок.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави понесені витрати на залучення у кримінальному провадженні експертів у розмірі 4004 (чотири тисячі чотири) гривень.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 жовтня 2018 року - скасувати.
Речові докази:
1.автомобіль марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 який на праві власності належить ОСОБА_8 , та був повернутий останній на відповідальне зберігання - вважати повернутим власнику ОСОБА_8 ;
2.мотоцикл марки «Кавасакі ЗР 400», р.н. НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , який був повернутий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , вважати повернутим ОСОБА_7 .
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1