Справа № 473/11/21
Номер провадження1-кп/473/105/2021
Категорія: ч.2 ст.286 КК України.
ВИРОК
іменем України
"21" січня 2021 р. місто Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Воронівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, освіта повна вища, не працює, сімейний стан не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

19 липня 2019 року обвинувачений ОСОБА_7 у встановленому законодавством порядку набув права керування транспортними засобами категорії «В». Тому, обвинувачений ОСОБА_7 будучи особою, яка у встановленому законодавством порядку набула права керування транспортними засобами, під час керування транспортним засобом, повинен дотримуватися та виконувати вимоги Закону України «Про дорожній рух», а також пункти «Правил дорожнього руху України» (далі ПДР України), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Так, 04 жовтня 2020 року біля 13 годин 36 хвилин, обвинувачений водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним транспортним засобом, легковим автомобілем моделі «Geelly Emgrand 7» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , рухався у світлий час доби по проїжджій частині автомобільної дороги 1507 «Братське Вознесенськ» по території Вознесенського району Миколаївської області у напрямку міста Вознесенськ.
На 30 км даної автомобільної дороги «Братське Вознесенськ» на території Вознесенського району Миколаївської області, обвинувачений водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1, та 12.6 «ґ» ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, із відповідними змінами та доповненнями, а саме: керуючи транспортним засобом легковим автомобілем моделі «Geelly Emgrand 7» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , обвинувачений водій ОСОБА_7 не встеживши за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, а також під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, обвинувачений водій ОСОБА_7 не урахувавши дорожню обстановку, і стан транспортного засобу легкового автомобіля моделі «Geelly Emgrand 7» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , хоча мав таку технічну можливість, перевищив допустиму швидкість руху на даній ділянці автомобільної дороги 115 км/год., при максимально допустимій швидкості на вказаній ділянці автомобільної дороги до 90 км/год. та допустив виїзд поза межі проїзної частини на ліве узбіччя по напрямку свого руху в кювет з подальшим перекиданням транспортного засобу легкового автомобіля моделі «Geelly Emgrand 7» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на дах.
Внаслідок дорожньо транспортної пригоди пасажир транспортного засобу легкового автомобіля моделі «Geelly Emgrand 7» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла лівої лопатки, перелому лівої ключиці, переломи другого, третього, четвертого, п`ятого, шостого, сьомого, восьмого, дев`ятого ребер з ліва з наявністю повітря в лівої плечової ділянки, лівої воротникової ділянки, лівої сосцевидної ділянки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Дана дорожньо транспортна пригода настала внаслідок злочинного порушення обвинуваченим водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 12.1 та 12.6 «ґ» ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з виниклою дорожньо транспортною пригодою та наслідками, що настали.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного кримінального правопорушення при викладених вище обставнах.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_7 .

Неумисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_5 .

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Мотиви ухвалення рішень щодо питань, які вирішуються судом та положення закону, якими керувався суд.

21 січня 2021 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , якому згідно із статтею 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_7 , з участю захисника адвоката ОСОБА_6 , при отриманні згоди на укладення угоди про визнання винуватості від потерпілої ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.4 ст.469, ст.472 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Цією угодою визначено покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України в виді позбавлення волі строком на 04 /чотири/ роки без позбавлення права керування транспортними засобами, із застосуванням вимог ст.75 КК України та звільненням обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Крім того обвинувачений ОСОБА_7 зобов`язується відшкодувати судові витрати за проведення судових інженерно транспортних експертиз /висновок експерта №695 від 01 грудня 2020 року 2615 гривень 20 копійок, висновок експерта №690 від 26 жовтня 2020 року 1307 гривень 60 копійок, а також висновок експерта № СЕ 19/115 20/16223 ІТ від 15 грудня 2020 року 1307 гривень 60 копійок/ на загальну суму 5230 гривень 40 копійок.

Даною угодою встановлені наслідки її укладання і затвердження, відповідно до вимог ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, або будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, і тому вона може бути затверджена судом. На умовах цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 вірно надана за ч.2 ст.286 КК України.

Умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим ОСОБА_7 взятих на себе зобов`язань, наявність у нього фактичних підстав для визнання винуватості.

Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання на підставі угоди про визнання винуватості від 21 січня 2021 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 просили суд затвердити угоду про винуватість на визначених в ній умовах.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_6 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_7 основне покарання відповідно до визначеного угодою про визнання винуватості.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 та главою 35 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 січня 2021 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 , з участю захисника адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і на підставі угоди про визнання винуватості, обвинуваченому ОСОБА_7 призначити узгоджене сторонами покарання в виді 04 /чотирьох/ років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши йому строк випробування 01 /один/ рік, зобов`язавши обвинуваченого, у відповідності до вимог п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ за кримінальним провадженням: легковий автомобіль моделі «Geelly Emgrand 7» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , на який накладено арешт ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2020 року /Справа №473/3401/20, провадження № 1-кс/473/800/2020/ та який передано на збереження до майданчика для зберігання транспортних засобів Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 24 повернути безоплатно його власнику громадянину ОСОБА_8 .

Ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2020 року /Справа №473/3401/20, провадження № 1-кс/473/800/2020/ про накладення арешту на транспортний засіб легковий автомобіль моделі «Geelly Emgrand 7» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 скасувати.

Судові витрати, які документально підтверджені в судовому засіданні, на загальну суму 5230 /п`ять тисяч двісті тридцять/ гривень 40 копійок, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави в особі Вознесенської міської ОТГ, р/р: UA0014446, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України /ЕАП/, МФО банку: 899998, код класифікації доходів бюджету: 21081100:

-2615 /дві тисячі шістсот п`ятнадцять/ гривень 20 копійок за проведення судової інженерно транспортної експертизи /висновок експерта №695 від 01 грудня 2020 року/.

-1307 /одну тисячу триста сім/ гривень 60 копійок за проведення судової інженерно транспортної експертизи /висновок експерта №690 від 26 жовтня 2020 року/.

-1307 /одну тисячу триста сім/ гривень 60 копійок за проведення судової інженерно транспортної експертизи /висновок експерта № СЕ 19/115 20/16223 ІТ від 15 грудня 2020 року/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги на вирок можуть бути подані з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення вироку, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1