Справа № 739/1781/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/551/20
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 14 травня 2020 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця міста Новгород-Сіверський, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє 05.03.2019 Сосницьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 125 КК України до 6 місяців арешту,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 14 травня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

Питання речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у розмірі 471 грн вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 в середині липня 2019 року, точної дати та часу органом досудового слідства не встановлено, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів, таємно викрав частину належної потерпілому ОСОБА_9 алюмінієвої сітки «рабиці», що відмежовувала господарство його матері ОСОБА_10 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , від сусіднього господарства. Вага сітки 16,25 кг вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3286/2947/19-24 від 23.08.2019, складає 260,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та закрити провадження по справі за не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпані можливості їх отримати.

В обґрунтування таких вимог вказує, що під час розгляду справи у суді першої інстанції факт викрадення сітки обвинуваченим визнавався, проте останній не погоджувався ані з вартістю, ані з кількістю виявленого майна, оскільки вважають недоведеним поза розумним сумнівом того, що виявлені потерпілим на території ТОВ «Метал нот» куски сітки «рабиці» не доводять того, що це та сама сітка, яка була викрадена у потерпілого, тоді як під час огляду місця події були виміряні куски виявленої сітки, однак не було зроблено замірів відсутньої на місці сітки, яка саме сітка зважувалася також не відомо, тому вважає такий доказ неналежним та таким, що не доводить вину обвинуваченого. Тоді як будь-які сумніви та протиріччя мають тлумачитися на користь обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вважаючи таку безпідставною, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду першої інстанцій обвинувачений ОСОБА_7 вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України визнав частково, не заперечуючи факту викрадення ним сітки «рабиці», заперечував її кількість та вартість, встановлену досудовим розслідуванням та інкриміновану в обвинуваченні.

Попри часткове визнання вини ОСОБА_7 , вина його у інкримінованому діянні повністю підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_9 суду першої інстанції показав, що йому повідомили про те, що з господарства матері зникла сітка «рабиця», яка розмежовувала два господарства, по приїзду він виявив пропажу та сліди прим`ятої трави у сусідньому обійсті та пошкодження паркану. Потім у пошуках сітки звернувся до прийому металобрухту, де знайшов свою сітку, яка виявилася понівеченою, розрізаною на два куски, один він, із дозволу поліції, відновив та встановив, інший же відновленню не підлягає.

Такі показання потерпілого узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що сітку, яку він видав потерпілому на його прохання, у двох рулонах за два рази йому здали ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , який стояв у стороні. Один рулон сітки важив близько 11 кг, а інший близько 5 кг, за що він сплатив 117 грн. та 65 грн. відповідно.

Аналогічну вагу сітки підтвердила і свідок ОСОБА_13 , яка приймала участь у її зважуванні.

Такі показання потерпілого та свідків у повній мірі узгоджуються і з показаннями обвинуваченого, який показував, що зняв, розрізав на дві частини та у рулонах попросив здати її ОСОБА_12 , отримавши за це 170 грн.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується документальними доказами:

- відомостями з протоколів огляду місця події від 23.07.2019 та від 20.08.2019 в ході яких було встановлено, що при огляді господарства за адресою АДРЕСА_2 було виявлено відсутність паркану з сітки на відстані 11,4 м. На землі біля відсутнього паркану прим`ята трава (а.п. 82-87, 89-98);

- інформацією з тексту заяви ОСОБА_14 про добровільну видачу працівникам поліції сітки «рабиці» довжиною біля 10 м, яку він придбав у ОСОБА_15 приблизно в середині липня 2019 року (а.п. 100);

- відомостями з протоколу огляду від 24.07.2019 за адресою: м. Новгород-Сіверський вул. Залінійна поблизу ТОВ «Метал Нот», де було оглянуто сітку «рабицю» загальною довжиною 11,4 м (яка складалась з двох частин 3,5 м та 7,9 м ) та зі слів свідка ОСОБА_11 , яку йому приніс ОСОБА_16 (а.п. 101-102);

- відповідно до протоколу огляду речових доказів від 20.08.2019 та постанови про визнання речовим доказом речовий доказ сітка алюмінієва довжиною 11,4 м., вагою 16,25 кг (а.с. 103-105, 107);

Таким чином, колегія суддів приходить переконання, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених у судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення.

За встановлених фактичних обставин, суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо недоведеності вартості викраденої сітки «рабиці» та її метражу.

Так, довжина сітки була визначена як під час огляду місця події, так і під час проведення огляду на території ТОВ «Метал Ком», куди її продав обвинувачений через ОСОБА_17 , який не був обізнаний із його злочинним наміром, та звідки її і вилучили працівники поліції. Подальші параметри викраденої сітки визначалися із первинних документів та узгоджуються із показаннями як свідків так і частково обвинуваченого. Те, що це саме та сітка, яку було викрадено у потерпілого підтверджується показаннями свідка ОСОБА_14 , який указав на неї як на ту, яку йому здав обвинувачений через ОСОБА_17 та в подальшому впізнав потерпілий.

Вартість викраденого у повній мірі доводиться експертними дослідженнями № 2946/2947/19-24 від 07.08.2019 та № 3286/19-24 від 23.08.2019, відповідно до висновків яких маркетинговим дослідженням ринку сіток «рабиць», в мережі Інтернет було встановлено, що сітка «рабиця» алюмінієва з зазначеним розміром вічок 40х40 мм, діаметром дроту 3 мм відсутня, внаслідок чого визначити вартість сітки «рабиці» не надалося можливим, тому визначено вартість брухту алюмінію, вагою 16 кг. Згідно цінової інформації ТОВ «Чернігів-Вторкольормет» середня ринкова вартість 1-го кілограму брухту алюмінію станом на 15 липня 2019 року складала: 16 грн. Вартість брухту алюмінію вагою 16 кг станом на 15 липня 2019 року склала 256 грн., вартість брухту алюмінію вагою 16,25 кг станом на липень 2019 року склала 260 грн. (а.с. 113-116, 119-121).

Таким чином, позиція апелянта, що фактична вартість сітки становить 170 гривень, спростовується вищевказаними доказами.

Також є необґрунтованими посилання захисника в апеляційній скарзі на визнання недопустимими ряду доказів, в тому числі протоколу огляду сітки, протоколу огляду речових доказів та постанови про визнання та приєднання речових доказів, оскільки ці доказі зібрані з додержанням вимог чинного законодавства.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючу покарання обставину визнання вини, та обтяжуючу рецидив злочину, особу винного, який раніше неодноразово притягувався як до кримінальної, так і до адміністративної відповідальності, на шлях виправлення не став, враховано судом і досудову доповідь, відповідно до якої встановлено високий ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства, те, що викрадене майно повернуто потерпілому, який матеріальних претензій не має, однак наполягав на суворості покарання, а також те, що обвинувачений перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2015 року та має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, однак клінічних ознак психічного захворювання не виявлено, ОСОБА_7 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тому дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону та порушень прав обвинуваченого, які б потягли за собою безумовне скасування вироку суду.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Менського районного суду Чернігівської області від 14 травня 2020 року, відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3