КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001823 за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року, з підготовчого судового засідання, повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001823 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, для виконання вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що 01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII, яким внесено зміни в Кримінальний кодекс України та встановлено нову класифікацію кримінальних правопорушень, які, відповідно до положення ст. 12 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018 р.), поділяються на кримінальні проступки і злочини.При цьому, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи ________________________________________________________

Справа №11-кп/824/3085/2020 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10
Категорія: ч. 2 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_1
бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Разом з цим, згідно з прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Тому, оскільки кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_9 , а саме за ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018 р.), відноситься до кримінальних проступків, обвинувальний акт стосовно якого направлений до суду до набрання чинності цього Закону та на момент набрання ним чинності не призначений до судового розгляду, то суд прийшов до висновку про необхідність повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001823 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу суду незаконною через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону України, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання на підставі зазначеного обвинувального акту.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом під час ухвалення рішення про повернення обвинувального акту прокурору, не враховано та залишено поза увагою, що, окрім вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

В той же час, згідно з положеннями ч. 2 ст. 217 КПК України, до якої Законом № 2617-VIII внесено зміни, не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.
В даному випадку, у разі ухвалення рішення про повернення обвинувального акта, суду першої інстанції необхідно було вирішити питання щодо наявності або відсутності обставин, які можуть негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду, в разі виділення матеріалів про вчинення кримінального проступку в окреме провадження, але у даному рішенні судом не надано оцінки доводам прокурора про те, що виділення матеріалів щодо кримінального проступку із матеріалів кримінального провадження № 0001823 може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду, що призвело до істотного порушення кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, а також заперечення захисника ОСОБА_7 та обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право із стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Пунктами 1 9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт.
Зокрема, обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;
9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
До обвинувального акта додається:
1) реєстр матеріалів досудового розслідування;
2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;
3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування;
4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Як убачається з обвинувального акта стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ньому зазначені всі відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за формою та змістом відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд в ухвалі зазначив єдину підставу - необхідність його внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", що набрав чинності 01 липня 2020 року, діяння, вчинені ОСОБА_9 , передбачені ч. 1 ст. 185 КК України, що є кримінальним проступком, та ч. 2 ст. 187 КК України, що є злочином, тобто фактично про необхідність виділення вказаних діянь в окремі кримінальні провадження для подальшого окремого їх розгляду судом.

Однак, колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції та звертає увагу на те, що положеннями ч. 2 ст. 217 КПК України передбачено, що не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду, і у таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства, а положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.
При цьому, з викладених у обвинувальному акті фактичних обставин інкримінованих ОСОБА_11 та ОСОБА_9 діянь слідує, що ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, застосовуючи стамеску, викрав у період з 23 год. 50 хв. 29.11.2019 року до приблизно 02 год. 45 хв. 30.11.2019 року значок-емблему з автомобіля "Мазда", н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля під`їзду 3 буд. 8-а по вул. Сверстюка в м. Києві та належить ОСОБА_12 , що відповідає юридичній кваліфікації діянняч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а 30.11.2019 року приблизно о 02 год. 45 хв. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу буд. 15 по вул. Ованеса Туманяна у м. Києві побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_13 та в цей час у них виник єдиний умисел на заволодіння майном ОСОБА_13 шляхом вчинення розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазначала нападу, і такі дії ОСОБА_9 та ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазначала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Таким чином, в даному випадку вчинені злочинні дії ОСОБА_9 , як окремо, так і у співучасті з ОСОБА_11 , не можуть бути виділені в окремі кримінальні провадження і розглядатись окремо один від одного, так як це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду, що є прямим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України (в редакції Закону № 2617-VIII) матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність, передбачених кримінальним процесуальним законом, підстав для повернення обвинувального акта, і тому доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставності повернення обвинувального акта судом першої інстанції є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_11 як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду обвинувального акта в даному кримінальному провадженні у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 ПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні задовольнити.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001823 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, для виконання вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України, - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ___________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3