УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2020 року

м. Київ
справа № 487/2962/20

провадження № 51-5335ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 22 липня 2020 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 30 липня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Суть питання
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ухвалою від 22 липня 2020 року продовжив строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000363 до чотирьох місяців, а саме до 30 вересня 2020 року.
Не погоджуючись з указаним рішенням слідчого судді захисник звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Миколаївський апеляційний суд ухвалою від 30 липня 2020 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 22 липня 2020 року, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Захисник не погодився з вищезазначеними ухвалами і звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вказані судові рішення.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно зі ст. 310 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Тобто касаційного оскарження ухвал слідчого судді законом не передбачено.
Відповідно до норми п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Таким чином, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 22 липня 2020 року не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, то у відкритті касаційного провадження в цій частині має бути відмовлено на зазначеній підставі.
Разом з тим, як передбачено ч. 6 ст. 399 КПК, ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
Частиною 3 ст. 392 КПК визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 309 КПК передбачено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Відповідно до ч. 9 ст. 295-1 КПК ухвала слідчого судді, прийнята за результатами розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування, оскарженню не підлягає.
Частиною 4 ст. 399 КПК установлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Тому суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційну скаргу подано на ухвалу слідчого судді, яка відповідно до положень КПК не підлягає апеляційному оскарженню, керуючись положеннями ч. 4 ст. 399 КПК, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника.
В ухвалі Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.
За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя. А тому твердження захисника про відмову суду апеляційної інстанції у доступі до правосуддя не ґрунтуються на положеннях закону.
Посилання захисника в касаційній скарзі на постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року (провадження № 13-16сво18 та № 13-19кс18), як на підставу відкриття апеляційного провадження є необґрунтованими, оскільки у вказаних рішеннях йдеться про можливість апеляційного оскарження лише ухвал слідчого судді, які не передбачені КПК. Однак ухвала слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 22 липня 2020 року прийнята у порядку, визначеному ст. 295-1 КПК.
З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала Миколаївського апеляційного суду від 30 липня 2020 року про відмову у відкритті провадження постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
З касаційної скарги та наданих до неї судових рішень Верховний Суд не вбачає підстав для задоволення скарги, а тому вважає за необхідне на виконання п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 22 липня 2020 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 30 липня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3