УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03.07.2020 у кримінальному провадженні № 0000126 від 16.06.2020,

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03.07.2020 у кримінальному провадженні № 0000126 від 16.06.2020.

Клопотання обґрунтоване тим, що вказаною ухвалою було арештовано вилучене майно під час особистого обшуку в ході затримання ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «iPhonе» модель 6S, імеі: НОМЕР_1 , ID:BCG-E2946A, IC:579C-E2946A, сріблястого кольору в чохлі чорного кольору з сім картою з номером НОМЕР_2 ; грошові кошти: 1 купюра номінальною вартістю 200 гривень серії ПВ 4627418 та 1 купюра номінальною вартістю 50 гривень серії СУ 5539138; чотири аркуші паперу з рукописними написами; банківська карта «Приватбанк» Карта універсальна № НОМЕР_3 ; банківська карта «Приватбанк» Карта для виплат № НОМЕР_4 ; грошові кошти: 1 купюра номінальною вартістю 500 гривень серії ХЗ 0644074; грошові кошти 4 (чотири) купюри номінальною вартістю 100 доларів США наступними серіями та номерами: KB 56643408 Q, KF 31486117 D, FG 18447516 B, HE 48064876 D; мобільний телефон марки «iPhon» модель 6S, імеі: НОМЕР_5 , ID:BCG-E2946A, IC:579C-E2946A, сріблястого кольору в прозорому силіконовому чохлі з сім картою з написами « НОМЕР_6 »; банківська карта «Райффайзенбанк Аваль» № НОМЕР_7 ; грошові кошти 10 купюр номінальною вартістю 500 гривень з наступними серіями та номерами: СЖ5634607, ЛГ7568602, ФД7767299, БР7613500, ЗИ9100639, СЗ3643550, МБ1637891, ЛГ8397721, ФЖ5810671, ЛИ6446838. В загальній сумі 5000 гривень; грошові кошти 33 купюри номінальною вартістю 200 гривень з наступними серіями та номерами: ЦБ4904030, СК7968499, УК5270802, СГ4361217, ВД7004994, УВ4066076, КМ3318782, КВ8865083, ХЗ3149573, УБ4684976, УА6430881, СЄ0636928, СЄ5673334, УЄ5223686, КЛ1781020, ХЕ3610734, ХБ3066220, ЄЯ6224945, СЖ2895210, ТА1957787, УМ5985729, ПЕ4257014, УБ2499507, ХВ7009828, ПЗ8100081, ВЗ3807258, ТД1094824, ПЄ7454050, ХГ0722783, ХЖ8911949, УВ5437466, КЛ3532742, ХВ8749131. В загальній сумі 6 600 гривень; 1 купюра номінальною вартістю 100 гривень серія УУ1419841; 1 купюра номінальною вартістю 2 гривні з серією ТБ4446446; 3 купюри номінальною вартістю 1 гривня з серіями та номерами: УЖ4705361, УБ1786068, СЕ6306460.

Враховуючи, що вилучене і арештоване майно належить ОСОБА_6 , не є предметом злочину, у зв`язку з чим представник власника майна просить скасувати арешт в цій частині як такий, що накладений не обґрунтовано та порушує права власності.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий проти клопотання заперечувала, зазначила, що на час звернення із клопотанням тимчасово вилучене майно було речовим доказом.

Слідчий суддя, вислухавши адвоката, слідчого, дослідивши клопотання про скасування арешту, додані до нього матеріали, дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

СУ ГУНП в Київській області розслідується кримінальне провадження №0000126 від 16.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03 липня 2020 року було накладено арешт на вилучене майно під час особистого обшуку в ході затримання ОСОБА_6 , яке перелічено в клопотанні.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у ОСОБА_7 права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2020 при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Згідно частини першої статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 3 зазначеної статті визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В досліджених матеріалах відсутнє обґрунтування відповідності вилученого особистого майна ОСОБА_6 критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, а також не обґрунтовано їх доказове значення для даного кримінального провадження та не надана їм оцінка в розумінні статті 94 КПК України, відповідно до якої слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про необґрунтованість арешту майна ОСОБА_6 .

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у правомірне володіння ОСОБА_6 належним йому майном на підставі зазначених обставин, оскільки представником власника майна у клопотанні та у судовому засіданні доведено, що арешт був накладений необґрунтовано.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Враховуючи тривалий час існування арешту, слідчий суддя вважає, що у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення всіх необхідних дій з даним майном, слідчий суддя вважає, що існує правова підстава для скасування арешту, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03.07.2020 на вилучене майно під час особистого обшуку в ході затримання ОСОБА_6 , а саме:

-мобільний телефон марки «iPhonе» модель 6S, імеі: НОМЕР_1 , ID:BCG-E2946A, IC:579C-E2946A, сріблястого кольору в чохлі чорного кольору з сім картою з номером НОМЕР_2 ;

-грошові кошти: 1 купюра номінальною вартістю 200 гривень серії ПВ 4627418 та 1 купюра номінальною вартістю 50 гривень серії СУ 5539138;

-чотири аркуші паперу з рукописними написами;

-банківська карта «Приватбанк» Карта універсальна № НОМЕР_3 ;

-банківська карта «Приватбанк» Карта для виплат № НОМЕР_4 ;

-грошові кошти: 1 купюра номінальною вартістю 500 гривень серії ХЗ 0644074;

-грошові кошти 4 (чотири) купюри номінальною вартістю 100 доларів США наступними серіями та номерами: KB 56643408 Q, KF 31486117 D, FG 18447516 B, HE 48064876 D;

-мобільний телефон марки «iPhon» модель 6S, імеі: НОМЕР_5 , ID:BCG-E2946A, IC:579C-E2946A, сріблястого кольору в прозорому силіконовому чохлі з сім картою з написами « НОМЕР_6 »;

-банківська карта «Райффайзенбанк Аваль» № НОМЕР_7 ;

-грошові кошти 10 купюр номінальною вартістю 500 гривень з наступними серіями та номерами: СЖ5634607, ЛГ7568602, ФД7767299, БР7613500, ЗИ9100639, СЗ3643550, МБ1637891, ЛГ8397721, ФЖ5810671, ЛИ6446838. В загальній сумі 5000 гривень;

-Грошові кошти 33 купюри номінальною вартістю 200 гривень з наступними серіями та номерами: ЦБ4904030, СК7968499, УК5270802, СГ4361217, ВД7004994, УВ4066076, КМ3318782, КВ8865083, ХЗ3149573, УБ4684976, УА6430881, СЄ0636928, СЄ5673334, УЄ5223686, КЛ1781020, ХЕ3610734, ХБ3066220, ЄЯ6224945, СЖ2895210, ТА1957787, УМ5985729, ПЕ4257014, УБ2499507, ХВ7009828, ПЗ8100081, ВЗ3807258, ТД1094824, ПЄ7454050, ХГ0722783, ХЖ8911949, УВ5437466, КЛ3532742, ХВ8749131. В загальній сумі 6 600 гривень;

-1 купюра номінальною вартістю 100 гривень серія УУ1419841;

-1 купюра номінальною вартістю 2 гривні з серією ТБ4446446;

-3 купюри номінальною вартістю 1 гривня з серіями та номерами: УЖ4705361, УБ1786068, СЕ6306460.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1