Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

23 жовтня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
судді доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 (далі прокурор) на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2020 року у кримінальному провадженні №0000080 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 24 червня 2019 року) за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою прдовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах дії ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2020 року, а саме до 21 листопада 2020 року з визначенням застави в розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 471 400 грн .

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ, погодженого процесуальним прокурором, та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю та покладенням обов"язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, до 21 листопада 2020 року включно.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків фактичним обставинам кримінального провадження. Доводить, що слідчим суддею не в повній мірі враховано наявні у даному кримінальному провадженні ризики, а у своєму рішенні слідчий суддя не обгрунтував чим сторона обвинувачення не довела у своєму клопотанні наявність цих ризиків. Вказує, що дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні має також статус підозрюваної, оскільки ОСОБА_5 втягнув дружину у злочинну діяльність, що свідчить про нехтування ОСОБА_5 сімейними, суспільними та державними цінностями та відсутність стримуючого фактору у виді міцних соціальних зв"язків.

Крім того зазначає, що 03.06.20 р. слідчим суддею Рівненського міського суду ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 1 996 900 грн. 16.07.20 р. задоволено клопотання захисника про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, але 28.07.20 р. ухвала слідчого судді скасована Рівненським апеляційним судом і ОСОБА_5 взято під варту в залі суду. 30.07.20 р. до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. До того ж, на даній стадії досудового розслідування продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив в ухвалі, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, на утримання в нього перебувають бюатьки-інваліджи та малолітня дитина, яка народилась в період його перебування під вартою, а тому, на його думку, має міцні соціальні зв"язки. Перебуваючи під домашнім арештом, покладених на нього обов"язків не порушував, свідки у даному кримінальному провадженні допитані, а також ні слідчим, ні прокурором не доведено наявність ризику, що ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, думку підозрюваного та його захисника адвоката, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За вимогами ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити:

- виклад обставин, які свідчать, про те, що заявлений ризик не зменшився або з"явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

- виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування дор закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст.ст.177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п.«е» ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

У ст.183 КПК України зазначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, в клопотанні слідчого належним чином викладено існування обставин для продовження тримання підозрюваного під вартою та дані, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також, необхіно зазначити, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна.

Відмовляючи слідчому в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , слідчий суддя в ухвалі зазначив, що ні слідчий, ні прокурор при розгляді клопотання не довели про існування ризиків, які зазначені в клопотанні, а, обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зазначив, що ним береться до уваги те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні батьків-інвалідів та дитину, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто в період перебування його під вартою.

Однак, слідчим суддею не спростовані доводи клопотання, що ОСОБА_5 протягом 2019-2020 років неодноразово виїжджав на територію Республіки Польща, що свідчить про наявність у нього стійких соціальних зв"язків за кордоном та вказує на ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, що на даній стадії досудового розслідування не встановлені всі фактичні обставини справи та особи, причетні до вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , що вказаний злочин характеризується латентністю його організації та подальшої незаконної реалізації прекурсорів тощо .

Про тривалий час (більше семи років) перебування на території Республіки Польща, про його тривалі зв"язки з громадянами вказаної держави в суді апеляційної інстанції пояснив і сам підозрюваний.

Тому, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про недоведеність у клопотанні обставин для продовження тримання підозрюваного під вартою, не грунтуються на матеріалах кримінального провадження та законі.

Також колегія суддів враховує наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження. Зокрема, можливість переховування від органів досудового розслідування, підтверджується наявністю вагомих доказів вчинення підозрюваним інкримінованого злочину, обставин його вчинення та тяжкістю покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим. Також існують ризики, що підорзюваний зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів або ж впливати на свідків чи потерпілих, оскільки перебуваючи під домашнім арештом у підозрюваного ОСОБА_5 буде доступ до телекомунікаційних засобів зв`язку, через які останній буде мати можливість вчиняти тиск на свідків та повідомляти інших осіб, причетність до злочину яких перевіряється. Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, про що правомірно йдеться і в доводах прокурора.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий судля при постановленні ухвали про застосування запобжного аходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Враховуючи що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного корисливого тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 10 років з конфіскацією майна, дані які містяться в матеріалах НРСД, щодо тривалості вчинення кримінального правопорушення, вартість зазначених псевдоефедриновмісних пігулок, які становлять понад 2 400 000 гривень, колегія суддів приходить до висновку, що підозрюваному слід обрати розмір застави, про який просить у апеляційній скарзі прокурор, 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 471 400 гривень, що буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків. ст. 177 КПК України.

У разі внесення застави за підозрюваного, з урахуванням тяжкості злочину та обставин злочину, слід покласти обов`язки передбачені статтею 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2020 року про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяти під варту із зали суду та утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».
Одночасно визначити розмір застави 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 471 400 (один мільйон сотириста сімдесят одна тисяча сотириста) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача, ДКСУ, м.Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0010559.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати слідчого, прокурора та суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Строк дії ухвали та покладених обов`язків визначити до 21 листопада 2020 року включно.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3