Провадження №1-кс/523/53/21
УХВАЛА
про відмову у наданні тимчасового доступу до речей та документів,
які містять охоронювану законом таємницю

19 січня 2021 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача-старшого інспектора СД Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 08.12.2020 року, подане у кримінальному провадженні №0000529 від 19.02.2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, -

в с т а н о в и в:
09.12.2020 року до Суворовського районного суду м.Одеси від дізнавача-старшого інспектора СД Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 надійшло погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 клопотання про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю та знаходяться у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за яким в період часу з 01.01.2020 до 18.02.2020 року ОСОБА_5 погрожував вбивством та фізичною розправою ОСОБА_6 .

Як слідує з матеріалів клопотання, за заявою ОСОБА_6 , СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000529 від 19.02.2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, в рамках якого дізнавач ОСОБА_4 звернулась з клопотанням про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні оператора телекомунікацій ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване по АДРЕСА_1 , із зобов`язанням оператора телекомунікації виготовити на паперовому і електронному носіях документи щодо з`єднань мобільного номеру № НОМЕР_1 , в період часу з 01.01.2020 до 01.12.2020 року.

В обґрунтування внесеного клопотання дізнавач ОСОБА_4 вказує про те, що (з клопотання - дослівно) «…у користуванні ОСОБА_5 знаходився мобільний телефон з сім-картою мобільного оператора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_1 , за допомогою якого, останній здійснює телефонні дзвінки та надсилає повідомлення з погрозами ОСОБА_6 …», «…інформація…має суттєве значення для встановлення всіх обставин скоєного кримінального правопорушення…», «…у випадку отримання тимчасового доступу до вказаних документів інформація, яка в них міститься може бути використана як доказ факту скоєного кримінального правопорушення…».

В судове засідання представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не з`явився, про день, час та місце судового розгляду клопотання повідомлявся належним чином, з огляду на що й з метою дотримання розумності строків, слідчий суддя в порядку ч.4 ст.163 КПК України, вирішив здійснити розгляд клопотання за відсутності вказаного представника.

З`ясувавши в судовому засіданні позицію прокурора ОСОБА_3 на підтримку клопотання, розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст.160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах; неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.163 вказаного Кодексу, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, у тому числі які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або у сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Положеннями ч.ч.3, 4, 5 ст.132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, а для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний враховувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За ч.1 ст.9 означеного Кодексу, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчий суддя у контексті ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
Зі змісту ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Попри те, незважаючи на явку прокурора ОСОБА_3 в судове засідання, останнім до суду не надано та до матеріалів клопотання не додано відповідних документів в розумінні вимог ст.ст.36-37, 110, 214 КПК України, якими мають бути підтверджені процесуальні повноваження вказаного прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 у кримінальному провадженні №0000529, адже зі змісту доданого до клопотання витягу з ЄРДР від 19.02.2020 року, не вбачається відповідних відомостей щодо залучення цього прокурора до конкретного кримінального провадження.
Між тим, зміст розглядуваного клопотання дізнавача ОСОБА_4 не відповідає наведеним положенням ч.2 ст.160, ч.ч.2, 3, 6 ст.163 КПК України, а також не обґрунтовується доданими до нього матеріалами та доводами прокурора ОСОБА_3 , виходячи з нижчевикладеного:

- незважаючи на вимоги п.2 ч.2 ст.160 КПК України, розглядуване клопотання не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР №0000529 від 19.02.2020 року та у зв`язку з розслідуванням якого подається це клопотання, а в ньому лише зазначено посилання на статтю і частину статі закону України про кримінальну відповідальність;
- в порушення ч.3 ст.132, ч.6 ст.163 КПК України, вказане клопотання або додані до нього документи не містять відомостей щодо існування обґрунтованої підозри про вчинення відповідною особою кримінального правопорушення у конкретному випадку, а зважаючи на кінцеву мету і завдання запропонованого стороною обвинувачення тимчасового доступу, про які йдеться у розглядуваному випадку, матеріалами означеного клопотання або прокурором в судовому засіданні не доведено неможливість іншими способами встановити обставини кримінального правопорушення;

- не доведено підтвердження перебування у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » інформації, про яку йдеться у цьому клопотанні та яка стосується певного абоненту цього оператора телекомунікацій, що у випадку надання тимчасового доступу до цієї інформації та її подальшого моніторингу або використання, може призвести до безпідставного втручання у права і свободи відповідної особи;
- матеріалами означеного клопотання всупереч приписам ч.2 ст.160 КПК України взагалі не доведено неможливість іншими способами встановити обставини кримінально-протиправного діяння, оскільки в матеріалах розглядуваного клопотання відсутні будь-які доручення слідчого чи прокурора на проведення саме таких розшукових заходів у цьому кримінальному провадженні.
За таких обставин та виходячи з приписів ч.2 ст.93, п.1 ч.3 та ч.4 ст.132, ч.1 ст.223 КПК України, слідчий суддя вважає, що у розглядуваному випадку, поза увагою дізнавача ОСОБА_4 і прокурора ОСОБА_3 залишились ті положення закону, за якими збирання доказів з боку сторони обвинувачення, зокрема, задля встановлення обставин кримінального проступку у конкретному випадку, відбувається через інститут слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, а відтак ініціювання цього клопотання зазначеною стороною кримінального провадження поза існування обґрунтованої підозри є, за переконанням слідчого судді, фактичною підміною слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій заходами забезпечення кримінального провадження.
Тотожну правову позицію висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у справі №154/3213/16 (постанова від 28.03.2019 року, провадження №51-6359км18), який підтвердив, що збирання доказів з боку сторони обвинувачення шляхом застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасового доступу до речей та документів, - є неприпустимим.

Наряду з викладеним, додані до означеного клопотання й надані до суду копії матеріалів оформлені дізнавачем ОСОБА_4 всупереч вимогам «Інструкції з діловодства в органах Національної поліції», затвердженої наказом Голови Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року (непрошиті, не пронумеровані, не складений опис та засвідчувальний напис є неповним, оскільки копії не містять дати їх створення, відсутній супровідний лист на матеріали клопотання й реєстраційний номер вихідної кореспонденції), що у свою чергу не надає слідчому судді можливості пересвідчитись у ідентичності таких копій документів та у дотримання порядку їх подання до суду.
Аналогічні висновки містяться в Розділі 1 та у п.п.5, 6, 7, 9 Розділу 2.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, погодженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.
Оскільки з наданих до суду клопотання й доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду дізнавачем-старшим інспектором СД Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 та погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 клопотання про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, є необґрунтованим й безпідставним, а саме клопотання не відповідає вимогам ст.ст.160, 163 КПК України та процесуальні повноваження вказаного прокурора не підтверджені доданими до клопотання матеріалами, а відтак єдиним можливим судовим рішенням з розгляду цього клопотання уявляється його залишення без задоволення.

Керуючись ст.ст.3, 9, 26, 131-132, 159-163, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:
Клопотання дізнавача-старшого інспектора СД Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 08.12.2020 року, погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000529 від 19.02.2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », залишити без задоволення.

Копію ухвали направити до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1