справа №619/102/21
провадження №1-кп/619/161/21
ВИРОК
іменем України

19 січня 2021 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі : головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши судовому засіданні обвинувальний акт №0000189 від 07.12.2020 року у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Слатине Дергачівського району Харківської області, громадянина України, офіційно працюючого в ТОВ «Дергачівський Моторно-Будівний завод» за адресою: Харківська область, Дергачівський район, вул.Залізнична, буд.31 Д на посаді різноробочий, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
06.12.2020 приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходячись біля «Піццерії», що розташована по вулиці Центральній в смт Слатине, помітив велосипед що стояв біля входу в «Піццерію», і нього раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння кримінального правопорушення, діючи з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що його подальші дії ніким помічені не будуть, ОСОБА_3 підійшов до велосипеду торгівельної марки «РRЕGО» темно зеленого кольору, гірського типу, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сів за нього, та поїхав в напрямку свого місця проживання, тим самим, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно та в подальшому розпорядився викраденим на свій розсуд.
Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 , майновий збиток, згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи №14 від 29.10.2020 на суму 2100 гривень 00 копійок.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Прокурор ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинуваченим ОСОБА_3 представленим захисником ОСОБА_6 подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.
Потерпілим ОСОБА_4 подано заяву, згідно якої він не заперечує проти розгляду обвинувального акту без його участі у спрощеному порядку.
Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до категорії проступків.
Відповідно до розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, цей Закон набирає чинності з 1 липня 2020 року, та у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України.
Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.
Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що внесені до ч.1 ст. 185 КК України зміни, які набули чинності з 01.07.2020, пом`якшують кримінальну відповідальність ОСОБА_3 його дії мають кваліфікуватися як кримінальне правопорушення-проступок.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюється.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до змісту ст. ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 суд, враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
Обставин, які обтяжують покарання винуватого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2019 з діагнозом: F88 інші розлади психічного розладу, за місцем роботи характеризується добре.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, правильну оцінку скоєного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті КК України.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому на досудовому слідстві не обиралась. Прокурор не звертався в судовому засіданні з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, тому у суду не має підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 .
Витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів - відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання - штраф у розмірі 1000/ однієї тисячі / неоподатковуваних доходів громадян що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Речові докази, а саме: вилучені запчастини від велосипеду, задній щиток, задні гальма, втулки коліс, під стіною було виявлено велосипедну раму без коліс темно-зеленого кольору, з написом «РRЕGО», з сідлом чорного кольору та кермом чорного кольору, 2 велосипедних колеса з покришками з написом «Duro», які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 залишити власнику.
ДВД-диск з записом з камери відеоспостереження. Яка знаходиться за адресою: смт Слатине біля магазину одягу, за фактом крадіжки майна, що належить ОСОБА_4 , який приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження №0000189.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1