Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/647/2020 Справа № 641/4990/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суд м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003534 від 21.09.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід тримання під вартою, строк тримання під вартою закінчується 27 липня 2020 року.

У судовому засіданні прокурор прокуратури Харківської області, ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотаннями про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , посилалась на те, що існує обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також вважає, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, та продовжують існувати і наразі їх вагомість не зменшилась, а саме, переховування від суду, незаконний вплив на потерпілих та свідків.

Захисники адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та заявили клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи дане клопотання тим, що у сторони обвинувачення відсутні підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також тим, що обвинувачений потребує постійного лікування, та страждає хронічним захворюванням.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та підтримав клопотання захисників про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання щодо доцільності продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , прийшов до наступного висновку.

За вимогами частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків і потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню.

Підставами продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, наявність ризиків переховування ОСОБА_6 від суду, можливість чинення тиску на потерпілих та свідків з метою уникнення відповідальності, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що виключає підстави для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який.

Жодних відомостей, які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу суду не надано.

Таким чином, суд виходить із того, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Вирішуючи клопотання захисників про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт суд зазначає наступне.

Щодо наявності у обвинуваченого певних хронічних захворювань, суд зазначає, що вказані захворювання, не є підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки суду не надано жодного доказу про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_6 у місцях попереднього ув`язнення за станом здоров`я.

Стаття 181 КПК України закріплює, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Однак, суд не вбачає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_6 його обов`язків, дотримання останнім належної поведінки, імовірної можливість чинення тиску на потерпілих та свідків та прибуття до суду за першою вимогою.

Виходячи з викладеного у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 19 вересня 2020 року.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя- ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3