Провадження № 11-кп/4820/583/20
Справа № 673/255/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому контрольне провадження у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 22 вересня 2019 року, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2020 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Деражнянського районного суду від 03 серпня 2020 року в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_10 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 відмовлено.

Клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 задоволено частково та обрано останньому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання та реєстрації із застосуванням електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати житло цілодобово, з покладенням відповідних обов`язків.

На вказану ухвалу суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу Деражнянського районного суду від 03 серпня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просив у задоволенні апеляційної скарги прокурора про скасування ухвали Деражнянського районного суду від 03 серпня 2020 року, відмовити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Установлено, що у провадженні Деражнянського районного суду перебуває кримінальне провадження №0000258 від 22 вересня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

У ході судового засідання у суді першої інстанції прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на строк 60 днів, вказуючи на те, що ризики, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, а застосування щодо нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою не забезпечить належну поведінку та виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечили та подали зустрічне клопотання про обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на тривалі строки досудового розслідування та судового розгляду, в ході якого ОСОБА_8 утримується в умовах позбавлення волі без вироку суду про його винуватість.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні вказаного питання місцевий суд дійшов висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_8 вже понад 10 місяців перебуває під вартою без належного доведення стороною обвинувачення підстав продовження відносно нього виняткового запобіжного заходу. Тому, на думку суду, застосування відносно обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом певного часу себе повністю вичерпало.
При цьому суд послався на положення ч.5 ст.199 КПК України, згідно яких слідчий суддя, суд зобов`язані відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 ст.199 КПК України, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити або скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Проте нормами КПК України прямо не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цих Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України (ч.2 ст.392 КПК України). Цими положеннями КПК України фактично встановлено, що право на апеляційне оскарження ухвали про продовження строку тримання під вартою у суді першої інстанції може бути реалізовано лише з відстрочкою на невизначений термін до оскарження рішення у справі.

Водночас колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що 13 червня 2019 року Конституційний Суд України у рішенні №-4 р/2019 визнав неконституційним положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання особи під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Тобто, з моменту прийняття рішення Конституційним Судом скасовано обмеження на окреме оскарження ухвал про продовження строку тримання особи під вартою, які постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції.

Зокрема, Конституційний Суд сформулював юридичну позицію, згідно з якою положення ст.ст.1, 3, 8, 21, 29, ч.1 ст.55 Конституції України гарантують особі, право на свободу та особисту недоторканність якої обмежено рішенням суду у кримінальному судочинстві, судовий захист, у тому числі можливість оскарження в апеляційному порядку судових рішень щодо обмеження її конституційного права на свободу та особисту недоторканність до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, окреме апеляційне оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою до вирішення справи по суті на підставі рішення Конституційного Суду України спрямоване на забезпечення обвинуваченому, конституційне право на свободу якого обмежено шляхом продовження строку тримання під вартою на підставі ухвали суду, ефективного судового захисту шляхом перевірки судом апеляційної інстанції законності цієї ухвали. Адже за результатами апеляційного перегляду в разі незаконного позбавлення волі право особи може бути повністю або частково поновлено судом апеляційної інстанції.

Наведене свідчить, що Конституційний Суд розширив права обвинуваченого на апеляційне оскарження ухвали, якою обмежено його право на свободу, а не наділив і не мав на меті наділити прокурора таким правом, оскільки оскарження прокурором ухвали про продовження строку тримання під вартою може призвести до погіршення становища обвинуваченого.

Отже, за рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 право на окреме оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою до вирішення справи по суті має лише особа, чиє право обмежено, обвинувачений, його захисник, законний представник; а інші учасники судового провадження, у тому числі і прокурор, не мають права подавати апеляційну скаргу на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою до вирішення справи по суті.

За таких обставин колегія суддів уважає, що прокурор не вправі оскаржувати ухвалу суду першої інстанції і про відмову у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що слід закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Деражнянського районного суду від 03 серпня 2020 року, як помилково відкрите, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 слід повернути апелянту.

Керуючись ст.ст.392, 393, 405, 418 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Деражнянського відділу Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, закрити.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами невідкладно повернути прокурору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4