Справа № 496/3333/20
Провадження № 1-кп/496/433/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, українки, громадянки України, яка має середню освіту, не заміжня, офіційного місця реєстрації та проживання на території Одеської області не має, офіційно не працевлаштована, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, що 12.09.2019 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , знаходячись по вул. Комарова в с. Усатове, разом з ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення обрали предметом злочину майно ОСОБА_6 , що зберігалось у буд. АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, розподіливши між собою ролі таким чином, що ОСОБА_4 залишилася біля воріт спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_4 через вхідну хвіртку проникла на територію подвір`я вищевказаного будинку, після чого увійшла крізь незачинені вхідні двері у середину житлового будинку, у якому на той час знаходився малолітній ОСОБА_7 , 2011 року народження. ОСОБА_4 , знаходячись у середині будинку, з метою реалізації свого злочинного наміру на заволодіння чужим майном відволікла увагу малолітнього ОСОБА_7 , попросивши у останнього принести їй води. Огли ОСОБА_8 , скориставшись тим, що малолітній ОСОБА_7 , вийшов з приміщення будинку, реалізуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном, пройшла до спальної кімнати вказаного житлового будинку та за допомогою ключа, який знаходився зверху шафи, відчинила її дверці, де з паперового конверту заволоділа грошовими коштами у сумі 930 доларів США ( по курсу НБУ 100 доларів США 24,99 грн., на загальну суму 23240,7 грн.), та 1000 гривень, що належали ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_4 разом з ОСОБА_4 з викраденими грошима з місця події зникли, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 24250 гривень.

Крім того, 20.09.2019 року, у період часу з 16.00 по 18.00 годину, ОСОБА_4 , знаходячись по вул. Західна в с. Дачне, Біляївського району, Одеської області, разом з ОСОБА_4 маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_4 , обрали предметом злочину майно ОСОБА_9 , що зберігалось у буд. АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_4 , через хвіртку проникли на територію подвір`я вище вказаного будинку, після чого прослідували до дверей будинку, у якому на той час знаходилась малолітня ОСОБА_10 , 2011 року народження, яка і відчинила останнім двері будинку. З метою не бути поміченими при заволодінні чужим майном, яке зберігалось у спальній кімнаті будинку, ОСОБА_4 , попросилася у малолітньої ОСОБА_10 , надати можливість скористатись туалетом. У той час коли малолітня ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_4 зникли з полю зору, ОСОБА_4 , скориставшись тим що малолітня ОСОБА_10 , біля будинку відсутня та остання не буде помічена при заволодінні чужим майном, діючи навмисно, таємно проникла у середину приміщення житлового будинку, де з шафи таємно скоїла крадіжку грошей, які належали ОСОБА_9 у сумі 12000 гривен, після чого ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_4 , з викраденими грошима з місця події зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на загальну суму 12000 гривен.

Також, 24.09.2019 року, близько о 19:20 годин, ОСОБА_4 перебуваючи разом з ОСОБА_4 , у приміщенні супермаркету «АТБ», розташованого по вул. Іцхака Рабіна м. Одеса, маючи умисел на заволодіння чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою, обрали предметом злочину майно що належить ОСОБА_11 , а саме мобільний телефон марки MEIZU М3 NOT ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 1619 грн., 40 коп, який знаходився у відкритій жіночої сумці, яка була при ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний намір на скоєння крадіжки, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_4 , підійшли з обох сторін до ОСОБА_11 , де ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу проникла рукою у незастебнуту жіночу сумку, звідки скоїла крадіжку вказаного мобільного телефону вартістю 1619 грн., 40 коп., після чого ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_4 , з викраденими майном ОСОБА_11 з місця події зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_11 , матеріальну шкоду на загальну суму 1619 грн., 40 коп.

За сукупністю вчиненого ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-за епізодом відносно потерпілої ОСОБА_6 , від 12.09.2019 р. за ч. 3 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до житла;

-за епізодом відносно потерпілої ОСОБА_10 , від 20.09.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою осіб, поєднана з проникненням до житла;

-за епізодом в приміщенні супермаркету «АТБ» від 24.09.2019 року. - за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні не з`явилась, але в матеріалах справи наявна від неї заява в якій вона просила кримінальне провдження розглядати без її участі та призначити обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі на максимальний строк, який передбачений законодавством України та зазначила, що має до обвинуваченої моральні та матеріальні притензії у розмірі 12000 гривень, в подальшому надала до суду заяву, що отримала від захисника 200 доларів США в рахунок погашення нанесених збитків (а.с. 40, 75).

Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні не з`явилась, але надала до суду заяву в якій просила кримінальне провадження розглядати без її участі (а.с. 41).

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник - ОСОБА_12 в судовому засіданні не з`явились, але від потерпілої надійшла до суду заява в якій вона просила кримінальне провадження розглядати без її участі.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування.
Захисник обвинуваченої просила в судовому засіданні призначити покарання обвинуваченій не пов`язане з позбавлення волі та застосувати до обвинуваченої дії ст. 65, 66, 69, 70, 75, 79 КК України.
Суд вважає, що у зв`язку з тим, що обставини встановлені в судовому засідані ніким не оспорюються, можливо обмежетися допитом обвинуваченої в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України та вважає за доцільне часткове дослідити докази відносно встановлених обставин і дослідити характеризуючі матеріали. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім визнання вини обвинуваченою її винна у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень також підтверджується:
-висновком товарознавчої експертизи по визначеню вартості майна № 19-6586 від 29.10.2019 року, мобільного телефону - MEIZU М3 NOT;
-постановами про визнання речовими доказами від 04.10,2019 року, 25.09.2019 року, 04.10.2019 року, 24.09.2019 року.
За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй злочинів доведена у повному обсязі і кваліфікує її дії наступним чином:
- за епізодом відносно потерпілої ОСОБА_6 , від 12.09.2019 р. за ч. 3 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до житла;
- за епізодом відносно потерпілої ОСОБА_10 , від 20.09.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою осіб, поєднана з проникненням до житла;
- за епізодом в приміщенні супермаркету «АТБ» від 24.09.2019 року. - за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, винну особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності, оскільки при розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїла кримінальні правопорушення в стані вагітності.

Також суд вважає, що ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, оскільки перебувала в стані вагітності та не мала при цьому джерел існування

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, згідно ст. 67 КК України, судом та органами досудового розслідування не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних правопорушень, конкретні обставини справи, особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого - визнання своєї вини, враховує думку потерпілих, які відповідно до розписки ОСОБА_9 та заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_11 не мають претензій до обвинуваченої та відповідно до розписки ОСОБА_9 та заяви ОСОБА_6 потерпілі отримали грошову компенсацію за вчиненнії обвинуваченею незаконні дії відносно їх майна.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує той факт, що на момент скоєння правопорушень по справі вона не була судима, обвинувачена щиро розкаялася у вчинених злочинах, відшкодувала потерпілим завдані збитки, потерпілі не мають до обвинуваченої претензій морального та матеріального характеру, а також те, що під час вчинення кримінальних правопорушень обвинувачена була вагітною та на сьогоднішній день відповідно до свідоцтва про народженя серії НОМЕР_3 виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків), актовий запис № 944 обвинувачена має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час вчинення злочину у обвинуваченої було тяжке матеріальне становище через відсутність роботи у зв`язку з її положення.
Суд враховує, що на момент скоєння правопорушень по справі, відносно ОСОБА_4 не діяли приписи кримінального законодавства щодо скоєння нових кримінальних правопорушень у період звільнення від відбування покарання застосованих вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.07.2020 року, згідно якого вона засуджена за ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з урахуванням ст. 75 КК України, звільнена від відбування покарання на строк 3 роки, та який долучено до матеріалів кримінального провадження, з підстав наведених судом вище.
Таким чином, з огляду на зазначене з урахуванням приписів ст. ст. 70, 75, 76 КК України, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком.
Щодо зазначеного органами досудового розслідування в обвинувальному акті про судимість обвинуваченої, суд дослідивши матеріали справи не погоджується із зазначеним у зв`язку з тим, що злочин за який було засуджено обвинувачену Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.07.2020 року було вчинено після злочинів, за які обвинувачена притягується згідно обвинувального акту, який розглядається Біляївським районним судом Одеської області, крім того відповідно до ст. 88 КК України, особи, засуджені за вироком суду із звільненням від покарання, визнаються такими, що не мають судимості.

Зважаючи на наявності обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи обвинуваченої та наведених вище обставин справи, суд, вважає за можливе обвинувачену звільнити від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України одночасно поклавши на неї обов`язки, які передбачені ст. 76 КК України давши таким чином їй шанс на виправлення без відбування реального покарання.

Проаналізувавши клопотання захисника обвинуваченої щодо застосування ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченій покарання та норми діючого законодавства, суд вважає, що ст. 69 КК України не підлягає застосуванню.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження - скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 1256,00 гривень.
Цивільний позов по справі заявлений не був.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 , 22.09.1995 року остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначеного за вироком Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.07.2020 року остаточно призначити ОСОБА_4 , 22.09.1995 року покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1, 4 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробувальним строком на 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти повноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнити з під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави суму витрат, пов`язаних із проведенням товарознавчої експертизи по визначенню вартості майна в сумі 1256,00 грн.

Арешт накладений на майно ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 25 вересня 2019 року справа № 496/3758/19 повадження № 1-кс/496/2357/19, ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2019 року справа № 496/3758/19 провадження № 1-кс/496/2470/19 скасувати.
Речові докази по справі:
- компакт диск з двома відео записами, який добровільно надала потерпіла ОСОБА_6 , цифровий диск DVD-R 4,7 GB з відео записом з камер зовнішнього спостереження супермаркету, розташованого за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Першотравнева, № 112, на якому міститься відеофайл у період часу з 15:00 до 16:00 год., відеофайл з 16:00 до 17:00 год. зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000647.
- мобільний телефон марки MEIZU М3 NOT вважати повернутим ОСОБА_11 .
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Біляївського районного суду
Одеської області ОСОБА_1