печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
особи, щодо якої вирішується клопотання, ОСОБА_5 ,
розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 про продовження строку дії покладених при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`зків для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави,-
ВСТАНОВИВ:
30.03.2020 року до провадження судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 про продовження строку дії покладених при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.
В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що 06.06.2018 о 18 год. 45 хв. працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який значиться в БД Інтерпол «Розшукуваних державами-членами міжнародної організації кримінальної поліції (МОКП) Інтерпол» у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації.
Відповідно до постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 03.03.2016 винесеної слідчим слідчого відділу Управління ФСБ Росії по Республіці Татарстан, громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто в якості обвинуваченого та пред`явлено йому обвинувачення в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК РФ.
Згідно з постановою про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 21.04.2016, винесеної суддею Набережночелнинського міського суду Республіки Татарстан, постановлено обрати по відношенню до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Старшим оперуповноваженим по особливо важливим справам відділу Управління ФСБ Російської Федерації по Республіці Татарстан 03.03.2016 винесено постанову про оголошення громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в міжнародний розшук.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.06.2018 до ОСОБА_5 , в порядку ст. 583 КПК України застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу.
Генеральною прокуратурою України 13.07.2018 отримано запит компетентного органу Російської Федерації про видачу ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності.
13.07.2018 Генеральна прокуратура України проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_5 відповідно до ст. 587 КПК України доручила прокуратурі Київської області.
У ході перевірки встановлено, що 28.09.2018 ОСОБА_5 звернувся із заявою до Управління державної міграційної служби України у Київський області з приводу визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, наказом УДМС в Київський області від 22.10.2018 №386 заявникові відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане рішення ОСОБА_5 оскаржив до ДМСУ. На даний час рішення ДМСУ по скарзі не прийнято.
Відповідно до інформації компетентних органів Російської Федерації ОСОБА_5 , розшукується за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації, а саме участь в незаконних збройних формуваннях не передбачених законом, в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідає ч. 2 ст. 260 КК України (створення не передбачених законом збройних формувань або участь у їх діяльності), який є тяжким злочином, максимальний строк покарання за який передбачено у вигляді до 8 років позбавлення волі, та який є екстрадиційним злочином.
Строк давності притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за вчинення ним злочинних діянь, відповідно ст. 49 КК України, не закінчився.

Документом, що підтверджує особу затриманого є його закордонний паспорт громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_1 , який було вилучено у останнього в момент затримання.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.08.2017 відповідно до вимог ст. 584 КПК України до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації строком на 60 днів, тобто до 11.09.2018.

Ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.09.2018, 31.10.2018, 27.12.2018 і від 21.02.2019 визнано наявність підстав для подальшого застосування до ОСОБА_5 екстрадиційного арешту строком до 21.04.2019.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2019 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт до 18.06.2019.

Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2019 та від 09.08.2019 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до 09.10.2019.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2019 ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України до 07.12.2019.

Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2019 та від 05.02.2020 ОСОБА_5 продовж ено обов`язки особистого зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив клопотання задовольнити.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, дійшов наступного висновку.

Правовідносини між Україною і Російською Федерацією врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 та Європейською конвенцією про видачу правопорушників від 13.12.1957.

Згідно ст. 17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах - у відносинах один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Відповідно до вимог ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах - Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбачених цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення їх до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання.

Згідно ст. 590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою. Про своє рішення центральний орган України повідомляє компетентний орган іноземної держави, а також особу, щодо якої воно прийняте. У разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо протягом десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави. Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, в порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, яке надіслало запит.
Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) до вирішення питання про видачу його на запит іноземної держави, слідчий суддя вважає наявними підстави для продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 585, 590 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Продовжити громадянину Російської Федерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави до 30.05.2020 року включно або до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію), а саме:
-прибувати до прокурора прокуратури Київської області із встановленою періодичністю;
- повідомляти прокурора про зміну свого місця проживання;
-прибувати за кожним викликом прокурора або слідчого судді;
-передати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) та, у разі наявності, інші документи, які надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
Ухвала слідчого судді піддягає негайному виконанню.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1