Ухвала

13 січня 2021 року

м. Київ
справа №607/9820/14-к
провадження № 51-141ск20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року і
ВСТАНОВИВ:
Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року ОСОБА_4 визнано невинним та виправдано за ст. 356 Кримінального кодексу України (далі КК) (по епізоду від 01 вересня 2010 року) у зв`язку із відсутністю в його діянні складу даного кримінального правопорушення; визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356 КК (по епізоду від 29 вересня 2010 року), ч. 1 ст. 122 КК та призначено покарання. У зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року вирок місцевого суду залишено без змін.
Не погоджуючись із постановленими судовими рішеннями щодо себе, ОСОБА_4 оскаржив їх у касаційному порядку.
Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) та встановив, що її подано із порушенням пункту 4 названої статті.
ОСОБА_4 стверджує про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не зазначаючи в чому саме вони полягають та як могли вплинути чи вплинули на прийняття постановлених щодо нього судових рішень.
Обґрунтування доводів засудженого зводиться до переоцінки фактичних обставин справи (оцінки судами обставин справи, висновку експерта, вирішення судом заявлених клопотань його та захисника тощо), що не може бути предметом касаційного перегляду, оскільки касаційний суд виступає судом права, а не факту.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно зі ч. 1 ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати засудженому.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3