Справа № 635/5186/20
Провадження №1-в/635/747/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання в.о. начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» ОСОБА_4 , про пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України, відносно ОСОБА_5 , 1967 року народження,
ВСТАНОВИВ:
начальник ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить привести вирок у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року відносно ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначає, що 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. №2617-VIII, яким внесено зміни до ст. 309 КК України.
Засуджений та представник ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30.12.2011 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 310 ч.3, 309 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3, 70, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КК України (в редакції чинній з 01.07.2020 року) санкція цієї статті передбачає максимальний вид покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.
Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Із змісту п. б ч. 1 ст. 72 КК України вбачається, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
У відповідності до ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Із змісту п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України вбачається, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Із змісту п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України вбачається, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України) , 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 КПК України.
Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який набрав чинності з 01.07.2020 року, було змінено санкцію ч. 2 ст. 309 КК України, згідно якій передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.
При кваліфікації дій засудженого за вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30.12.2011 року врахована кваліфікуюча ознака злочину ч.2 ст. 309 КК України вчинення злочину особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст. 310 КК України, в зв?язку із чим призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На теперішній час законом внесені зміни до диспозиції ч. 2 ст. 309 КК України і замість попередньої кваліфікації передбачена нова кваліфікуюча ознака, а саме для кваліфікацій дій засудженого за ч. 2 ст. 309 КК України визначено як «вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України протягом року після засудження за цією статтею». Отже кваліфікуюча ознака змінена на спеціальну повторність.
Із змісту попереднього вироку від 01.06.2009 року Великобагачанського районного суду Полтавської області вбачається, що ОСОБА_5 засуджено за ст. 263 ч.2 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, а новий злочин вчинено в період, що перевищує один рік, а тому на теперішній час дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме за законом, що пом?якшує покарання.

Можливість перекваліфікації дій засудженого прямо передбачена в перехідних положеннях КК України, які застосовувались щодо злочинів, які раніше кваліфікувались за правилами КК України 1960 року, зокрема п. п. 9 та 10 Прикінцевих та перехідних положень КК України 2001 року містять алгоритм і правила перекваліфікації дій засуджених, вироки щодо яких набрали законної сили в разі зміни кваліфікації дій засудженого новим законом, що пом?якшує покарання і за аналогією суд має право дотримуватись зазначених правил в цьому випадку.
Таким чином, оскільки призначене ОСОБА_5 покарання вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30.12.2011 року за ч. 2 ст. 309 КК України визначено у виді 2 років позбавлення волі, то в такому випадку за умови скасування ознаки злочину «вчинення злочину особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст. 310 КК України» дії засудженого слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України та змінити вид покарання на 4 роки обмеження волі за правилами ст. 72 КК України, що пом?якшує становище засудженого, оскільки застосовується більш м?який вид покарання що приводить до зменшення строку відбування покарання з урахуванням відбутої частини покарання у виді позбавлення волі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 5, 61, 70, 72, 74, 309 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
клопотання в.о. начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» ОСОБА_4 , про пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України, відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Дії ОСОБА_5 за вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30.12.2011 року перекваліфікувати зі ст. 309 ч. 2 КК України на 309 ч. 1 КК України

Покарання призначене за вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30.12.2011 у вигляді 2 років позбавлення волі змінити на 4 роки обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1