ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1589/20 Справа № 178/1564/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2020 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000433, за ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановленні слідчим суддею обставини.
Вказаною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000433, за ч.1 ст.286 КК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим не підтверджено, що вилучений автомобіль перебуває у володінні ОСОБА_6 на правових підставах, а також не підтверджено перебування даного транспортного засобу в користуванні ОСОБА_6 .. Крім того, з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що огляд закінчено 01.10.2020 року о 23 год.55 хв., що суперечить даті складення вказаного протоколу «01.11.2020».
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на автомобіль ВАЗ-2107.
Вважає ухвалу слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального законодавства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що законодавством передбачено накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучено, як у власника так і у інших осіб, у володінні яких перебувало таке майно, якщо воно відповідає вимогам встановленим Кодексом. На думку прокурора, ОСОБА_6 , який здійснив наїзд на пішохода, правомірно використовував автомобіль ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_1 , остільки він мав при собі свідоцтво про реєстрацію. Крім цього, даний автомобіль визнаний знаряддям вчинення злочину та речовим доказом.
Позиція учасників апеляційного процесу.
Захисник підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати, зобов`язавши орган досудового розслідування негайно повернути майно ОСОБА_7 , а зазначений автомобіль з техпаспортом та ключами, - директору ТОВ Ай Темс 09.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, думку учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого про арешт майна та надані матеріали, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Але, вказаних вимог Закону районний суд належним чином не дотримався.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджується, що Криничанським ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, яке внесено 02.11.2020 року за № 0000433, за знаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Органами досудового слідства було встановлено, що близько 21:20 годині 01.11.2020 року водій ОСОБА_6 керуючи автомобілем ВАЗ-2107 р/н НОМЕР_1 (який на праві власності належить ОСОБА_8 ) на 155км+300 метрів автошляху Дніпро-Миколаїв, прямуючи з м. Дніпро до м. Кривого Рогу, не врахував дорожньо-транспортну обстановку та не вибрав безпечної швидкості для руху, здійснив наїзд на невстановленого пішохода який рухався на зустріч руху вказаного автомобіля. В результаті вказаної дорожньо транспортної пригоди невстановлений пішохід отримав тілесні ушкодження та було госпіталізовано до лікарні.

Постановою слідчого від 02.11.2020 року вказаний транспортний засіб було визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотання про арешт майна автомобіля ВАЗ-2107 р/н НОМЕР_1 , остільки транспортний засіб зберіг на собі сліди та речові докази вказаного ДТП, з метою збереження речових доказів.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що автомобіль ВАЗ-2107 р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_2 виданого Дніпропетровським МРЕВ-1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, належить ОСОБА_8 .
Згідно п.2.2. Правил дорожнього руху України, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
Також колегія суддів, враховує положення КПК України яким передбачено накладення арешту на майно яке було тимчасово вилучено, як у власника так і у інших осіб, у володінні яких перебувало таке майно, якщо воно відповідає вимогам встановленим Кодексом.
Тому, на переконання колегії суддів слідчий суддя дійшов не обґрунтовано висновку щодо непідтвердженого перебування зазначеного автомобіля у володінні та користуванні у ОСОБА_6 на правових підставах, у зв`язку з вищенаведеним, а також з пояснень самого ОСОБА_6 , де він зазначив, що дійсно керував даним автомобілем в момент вчинення ДТП.
Колегія суддів, звертає увагу, що суд в ухвалі невірно зазначив, як одну підстав щодо не накладення арешту, у зв`язку з невірною датою закінчення огляду зазначеною в протоколі огляду місця події, а саме початок огляду 01.11.2020 року, а закінчено 01.10.2020 року, остільки зазначений недолік у протоколі є технічною опискою, та не є суттєвим недоліком, який перешкоджає накладення арешту.
Враховуючи, що досудове розслідування проводиться за фактом вчинення ДТП на зазначеному автомобілі, яке є знаряддям вчинення злочину, а також зберіг на собі сліди, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і в майбутньому матимуть доказове значення для доведення вини причетної особи до скоєного кримінального правопорушення.
При цьому колегія суддів зазначає, що статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (ч. ч. 3, 4 ст. 173 КПК України).
В рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії», що при утримувані державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку вимогам охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді, не можна визнати законною і вона підлягає скасуванню, а клопотання слідчого слід задовольнити частково, слід накласти арешт, шляхом позбавлення права відчуження, розпоряджання на автомобіль ВАЗ-2107, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого Дніпропетровським МРЕВ ДАІ УМВС в Дніпропетровській області серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 ..
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2020 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000433, за ч.1 ст.286 КК України скасувати.
Постановити нову, якою частково задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт, шляхом позбавлення права відчуження, розпоряджання на автомобіль ВАЗ-2107, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого Дніпропетровським МРЕВ ДАІ УМВС в Дніпропетровській області серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3