Справа № 199/8620/20
ВИРОК
іменем України

10.02.2021 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий: суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпрі кримінальне провадження №0000187 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростов-на-Дону РСФСР, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, дітей та непрацездатних осіб не має, не зареєстрований, тимчасово мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
-08.01.2019 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2015, та остаточно призначено покарання 1 рік 8 місяців позбавлення волі;
-23.12.2020 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи судимий за умисні корисливі злочини проти власності, повторно вчинив умисні корисливі злочини проти власності за наступних обставин.

1.04.09.2020 приблизно о 12 годині 32 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Артеківська, 21/1, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи з корисливого мотиву, підійшов ззаду до ОСОБА_5 , після чого повторно, своєю рукою таємно викрав з відчиненої сумки яка знаходилась у лівій руці потерпілої мобільний телефон «Samsung Galaxy J7», сірого кольору, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , вартістю 2650 гривень 00 копійок, після чого з місця злочину зник, а в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

2.13.09.2020 приблизно о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в палаті № 4 відділення «Ендокринології», яке знаходиться у приміщенні Міської Клінічної лікарні №9, розташованої за адресою: м. Дніпро, просп. Мануйлівський, 29, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи з корисливого мотиву, з шухляді повторно таємно викрав мобільний телефон марки «Vivo 1915» чорного кольору, імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 , вартістю 4652,70 гривні, який належить ОСОБА_6 , після чого з місця злочину зник, а в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
3.30.09.2020 приблизно о 09 годин 05 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в салоні маршрутного таксі №124, яка була на зупинці громадського транспорту по вул. Калинова, 87 м. Дніпро, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи з корисливого мотиву, з правої передньої кишені джинсових брюк, одягнених на ОСОБА_7 , своє рукою повторно таємно викрав мобільний телефон марки «Redmi Note 8» 64 Gb, білого кольору, імеі 1: НОМЕР_5 , імеі 2: НОМЕР_6 , вартістю 4082 гривень 34 копійки, після чого на зупинці громадського транспорту «Донецька», яка розташована біля будинку №73 по просп. Слобожанський в місті Дніпро, вийшов з маршрутного таксі, тобто, з місця злочину зник, а в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

4.12.10.2020 приблизно о 10 годині 01 хвилин ОСОБА_4 ,, знаходячись на зупинці громадського транспорту по вул. Калинова, 73 м. Дніпро, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи з корисливого мотиву, з лівої кишені куртки одягненої на ОСОБА_8 , своє рукою повторно таємно викрав мобільний телефон марки «Redmi Note 9» Midnight Grey 4 Gb RAM 128 Gb ROM, імеі: НОМЕР_7 , імеі2: НОМЕР_8 , вартістю 5194 гривень 12 копійок, після чого з місця злочину зник, а в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

5.20.10.2020 близько о 11 годині 05 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні магазину «Му Device», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 14, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи з корисливого мотиву, шляхом вільного доступу, з прилавку вказаного магазину повторно таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia М528» Blek, імеі1: НОМЕР_9 , Імеі2: НОМЕР_10 , вартістю 530 гривень 00 копійок, який належить ОСОБА_9 , після чого з місця злочину зник, а в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєних кримінальних правопорушень визнав повністю. Фактичні обставини кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті, не оспорював та не заперечував.

Суду показав, що дійсно він, за обставинами, часом, місцем, викладених в обвинувальному акті: 04.09.2020 у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: м.Дніпро, вул. Артеківська, 21/1, таємно викрав у ОСОБА_10 мобільний телефону «Samsung Galaxy J7»; 13.09.2020 з палати № 4 відділення «Ендокринології» Міської Клінічної лікарні №9, розташованої за адресою: м. Дніпро, просп. Мануйлівський, 29, таємно викрав у ОСОБА_6 телефон марки «Vivo 1915»; 30.09.2020 в салоні маршрутного таксі №124, якє прямувало з ж/м Фрунзенський, з правої передній кишені джинсових брюк ОСОБА_7 , таємно викрав мобільний телефон марки «Redmi Note 8»; 12.10.2020 на зупинці громадського транспорту по вул. Калинова, 73 м. Дніпро, з лівої кишені куртки одягненої на ОСОБА_8 , таємно викрав мобільний телефон марки «Redmi Note 9»; 20.10.2020 з торгівельного прилавку магазину «Му Device», розташованого за адресою: м.Дніпро, вул.Калинова,14, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia М528» Blek, що належить ОСОБА_9 . Вказані телефони він збув у торгівельній точці, яка здійснювала продаж телефонів бувших у використані, гроші витрачав на продукти харчування, спиртне, інші власні потреби. Після затримання добровільно поліції повідомив про торгівельну точку, де телефони потерпілих були вилучені і повернути останнім.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за викликами до суду не прибули, у судові засідання не з`явилися. Звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 без їх участі. Зазначили, що претензій матеріального характеру не мають, цивільний позов заявляти не будуть. Пропонували призначити ОСОБА_4 покарання на розсуд суду.

Відповідно до ч.1 ст.337, п.1,2,3,4 ч.1 ст.368 КПК України, суд вважає, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та ОСОБА_4 винен у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду, а саме:

-протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення: 04.09.2020 від ОСОБА_10 , про викрадення невідомим її мобільного телефону марки «Samsung GalaxyJ7», сірого кольору, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 ; 13.09.2020 від ОСОБА_11 , про викрадення невідомим її мобільного телефону марки «Vivo 1915», чорного кольору, імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 ; 20.09.2020 від ОСОБА_7 , про викрадення невідомим її мобільного телефону марки «Redmi Note 8» 64 Gb, білого кольору, імеі 1: НОМЕР_5 , імеі 2: НОМЕР_6 ; 10.11.2020 від ОСОБА_8 , про викрадення невідомим її мобільного телефону марки «Redmi Note 9» Midnight Grey 4 Gb RAM 128 Gb ROM, імеі: НОМЕР_7 , імеі2: НОМЕР_8 ; 11.11.2020 від ОСОБА_9 , про викрадення невідомим його мобільного телефону марки «Nokia М528» Blek, імеі1: НОМЕР_9 , Імеі2: НОМЕР_10 ;

-копіями документів торгівельних установ, наданих слідчому потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтверджують наявність у потерпілих мобільних телефонів на час скоєння кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 ;

-протоколами огляду: від 26.11.2020 мобільного телефону марки «Vivo 1915» чорного кольору, імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 ; від 19.11.2020 мобільного телефону «Nokia М528» Blek, імеі1: НОМЕР_9 , Імеі2: НОМЕР_10 ; 28.11.2020 мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J7», сірого кольору, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , визнаних речовими доказами, оскільки були викрадені ОСОБА_4 , та повернуті потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 ;

-висновками експерта судово-товарознавчої експертизи, що ринкова вартість мобільного телефону, станом на момент скоєння злочину, з урахуванням зносу, складала: № 3932 від 27.11.2020 - мобільний телефон «Samsung Galaxy J7», сірого кольору, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 - 2650 гривень 00 копійок; №3802 від 18.11.2020 - мобільний телефон марки «Vivo 1915», чорного кольору, імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 - 4652,70 гривні; №3803 від 18.11.2020 - мобільний телефон марки «Redmi Note 8» 64 Gb, білого кольору, імеі 1: НОМЕР_5 , імеі 2: НОМЕР_11 гривні 34 копійки; №3760 від 16.11.2020 - мобільний телефон марки «Redmi Note 9» Midnight Grey 4 Gb RAM 128 Gb ROM, імеі: НОМЕР_7 , імеі2: НОМЕР_8 - 5194 гривні 12 копійок; №3761 від 16.11.2020 - мобільний телефон марки «Nokia М528» Blek, імеі1: НОМЕР_9 , Імеі2: НОМЕР_10 - 530 гривні 00 копійок;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання від 12.11.2020, 18.11.2020,19.11.2020,26.11.2020 за участю свідка ОСОБА_12 , який впізнав ОСОБА_4 , як кліента, що заклав йому за гроші та за певний період часу мобільні телефони: «Vivo 1915»; «Redmi Note 8»; «Redmi Note 9»; Midnight Grey «Nokia М528» Blek; «Samsung Galaxy J7»;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання від 12.11.2020 за участю потерпілого ОСОБА_9 , від 26.11.2020 за участю потерпілої ОСОБА_7 , які впізнали обвинуваченого ОСОБА_4 : потерпілий ОСОБА_9 . 20.10.2020 бачив ОСОБА_4 у приміщенні магазину «Му Device», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 14; потерпіла ОСОБА_7 бачила ОСОБА_4 30.09.2020 у салону маршрутного таксі №124, після чого пропав її телефон;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 01.12.2020 за участю ОСОБА_4 фототаблицею до протоколу, який підтвердив свої покази про скоєні ним кримінальні правопорушення, вказав обставини, місця, де він таємно викрав мобільні телефони у потерпілих та показав свої дії спрямовані на скоєння крадіжок, зазначених у обвинувальному акті відносно нього;

Оцінюючи докази, суд вважає що дії ОСОБА_4 повинні бути кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Відповідно до положень ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

ОСОБА_4 за короткий проміжок часу скоїв п`ять епізодів однакових за об`єктивною стороною умисних кримінальних правопорушень проти власності, які представляють підвищену суспільну небезпеку.

На думку суду вказане свідчить про стійку асоціальність обвинуваченого та його стійку, виключну схильність щодо скоєння умисних злочинів проти власності.

Враховуючи ступінь тяжкості злочинів, які вчинив ОСОБА_4 , суспільну небезпеку злочинів, характер та корисливий мотив злочинів, виняткові наміри обвинуваченого щодо скоєння умисних злочинів проти власності, кількість злочинів та їх характер, суд вважає, що це свідчіть про небезпеку обвинуваченого для суспільства, і, на думку суду, є обставиною для призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

За цих же обставин суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом або звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Але, загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд, призначаючи міру покарання, враховує обставини, що пом`якшують покарання: ОСОБА_4 свою провину визнав повністю; не перешкоджав слідству, активне сприяв розкриттю злочинів - своїми діями оказав допомогу на досудовому розслідуванні і суду у виясненні обставин скоєння кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для повного його розкриття, повідомивши про обставини, час та місце скоєння кримінального правопорушення, місце де він збув майно потерпілих, частина якого було вилучено, визнано речовими доказами та повернуто потерпілим; щиро каявся та дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки, що характеризує його суб`єктивне ставлення як винної особи до вчиненого злочину, та означає, що обвинувачений визнав свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дав правдиві свідчення, висловив жаль з приводу вчиненого, негативно оцінював злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

ОСОБА_4 ніде не зареєстрований, не має постійного місці проживання, не працевлаштований, на обліку нарколога, психіатра не перебуває.

Обставини, що обтяжують покарання, невстановлені.

З огляду на викладене, відсутність тяжких наслідків від кримінальних правопорушень, вчиненого ОСОБА_4 , з огляду на обставини, пом`якшуючи покарання, тому суд, вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання, яке пропонував прокурор, у вигляді позбавлення волі, у межах санкції, передбаченої ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням вимоги ч.4 ст.70 КК України, яке наближене до мінімально можливого, призначивши покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, з урахуванням не відбутого покарання призначеного обвинуваченому за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23.12.2020.

При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_13 документально підтверджені витрати на залучення експерта та проведення судово-товарознавчих експертизи у загальному розмірі 750 гривень.

За даним кримінальним провадженням до обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, до призначеного покарання за даним вироком, частково, у вигляді двох місяців позбавлення волі, приєднати покарання яке не відбуте засудженим за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23.12.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік та 3 (три) місяці.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

У відповідності з п.1 ч.6 ст.100 КПК України повернути потерпілим, визнані речовим доказом під час досудового розслідування: ОСОБА_6 - мобільний телефон «Vivo 1915», імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 ; ОСОБА_9 , - мобільний телефон «Nokia М528» Blek, імеі1: НОМЕР_9 , iмеі2: НОМЕР_10 ; ОСОБА_10 - мобільний телефон «Samsung Galaxy J7», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_13 документально підтверджені витрати на залучення експерта та проведення судово-товарознавчих експертизи у загальному розмірі 750 гривень.

Обвинувачений, прокурор та потерпілі мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду.

На підставі ч.6,7 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, а потерпілім надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1