Справа № 396/1681/19
Провадження № 1-кп/396/61/20
УХВАЛА
Іменем України
20.08.2020 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
особи, відносно якої внесено клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей Новоукраїнської РДА ОСОБА_7 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Новоукраїнка клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Кіровоград, жителя АДРЕСА_1 , освіта початкова загальна, студент 2 курсу Центральноукраїнського вищого професійного училища імені Миколи Федоровського, раніше не судимого,-
Судом встановлено, що 14.12.2018 року близько 9.00 години, більш точного часу ні слідством, ні судом не встановлено, неповнолітній ОСОБА_4 , перебував на подвір`ї філії Рівнянської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів № 5 «Приютівська загальноосвітня школа», що знаходиться за адресою вул. М. Конєва, 4 с. Приют Новоукраїнського району, Кіровоградської області, спільно з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де відкидали згорнутий на купу сніг.
Під час того, як неповнолітні здійснювали прибирання снігу, ОСОБА_9 знаходячись зліва від ОСОБА_4 , присів, щоб зав`язати шнурок на кросівку. В цей час ОСОБА_4 здійснював маневр лопатою щоб викинути сніг, не маючи при цьому наміру на нанесення та заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , через необережність, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, наніс один удар лопатою в праву сторону голови ОСОБА_9 . Внаслідок нанесеного удару ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми: забій головного мозку легкого ступеню, уламковий втиснений перелом правої тімяної кістки, забита рана в правій тім`яній ділянці.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 42 від 28.06.2019 року, дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для житгя в момент їх заподіяння, утворились внаслідок не менш одного травматичного впливу тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею. Враховуючи локалізацію тілесного ушкодження можливість виникнення при падінні з положення стоячи виключається.
Малолітній ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні суспільно небезпечного діяня, підтвердивши всі обставини, вказанні в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру, а саме, що він 14.12.2018 року відкидаючи сніг на подвір`ї філії Рівнянської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів № 5 «Приютівська загальноосвітня школа» через необережність, наніс один удар лопатою в праву сторону голови ОСОБА_9 . Він усвідомив, що вчинив суспільно-небезпечне діяння, жалкує за вчинене.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні вважала за можливе застосування примусових заходів виховного характеру до ОСОБА_4 у виді застереження.
Законний представник ОСОБА_4 - його мати ОСОБА_6 не заперечувала проти застосування примусових заходів виховного характеру, запевнила суд, що буде більше уваги приділяти вихованню сина.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_11 в судове засідання не з"явились, телефонограмою просили розгляд справи провести у їх відсутностіі, підтримали цивільний позов та просили його задовольнити.
Представник служби у справах дітей Новоукраїнської РДА не заперечувала проти застосування примусових заходів виховного характеру.
Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним вчинення неповнолітнім ОСОБА_4 , суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діянь, передбачених ст. 128 КК України, а саме спричинення необережного тяжкого тілесного ушкодження.
Крім того, в процесі розгляду клопотання судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме докази, що характеризують особу малолітнього та його сім`ї.
За місцем проживання, неповнолітній ОСОБА_4 характеризується задовільно. За місцем навчання зарекомендував себе з позитивної сторони, пропусків занять без поважних причин, запізнень не допускав. На заняттях працює, дисципліну не порушує, зауважень з боку педагогічних працівників немає. Проживає разом з матір"ю ОСОБА_6 в с. Карлівка, Кіровоградського району Кіровоградської області, раніше проживав з бабусею, оскільки мати знаходилась на заробітках. ОСОБА_4 раніше вчиняв суспільно небезпечне діяння передбачене ч.1 ст. 289 КК України, та Новоукраїнським районним судом 25.11.2016 року щодо останнього було застосовано міри виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків на строк один рік. Сім`я забезпечена продуктами харчування, створено умови для належного виховання дитини, що підтверджено дослідженими актами обстеження та звітом служби про умови проживання та виховання малолітнього.
Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за даний злочин настає з шістнадцяти років, що свідчить про те, що неповнолітній ОСОБА_4 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Згідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх та малолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
Відповідно до п. 5 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» застереження (п. 1 ч. 2 ст. 105 КК), яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, особу, відносно якої внесено клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4 , законного представника, захисника, представника служби в справах дітей Новоукраїнської райдержадміністрації, які не заперечували проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження, суд вважає за можливе задовольнити дане клопотання.
При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , суд враховує його особу, який характеризуються задовільно, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 16 років і таким чином не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за скоєне діяння, розкаявся у вчиненому, в зв`язку з цим до нього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.
Стосовно позовних вимог ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 матеріальної та моральної шкоди, суд вказує, що відповідно до п.24 Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» від 15.05.2006 року відмічено, що цивільний позов заподіяний внаслідок учинення злочину чи суспільно небезпечного діяння, у справі про застосування примусових заходів виховного характеру суд не вирішує (він має бути розглянутий у порядку цивільного судочинства).
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 368, 370-374, 484, 498 КПК України, суд, -
Визнати неповнолітнього ОСОБА_4 таким, що вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 128 КК України.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження.
Цивільний позов ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, роз"яснивши право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Речовий доказ: лопату, вилучену в ході ОМП від 24.07.2019 року, яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Новоукраїнського ВП ГУНП - знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1