Номер провадження: 11-кп/813/686/20
Номер справи місцевого суду: 508/145/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 24.04.2019 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повернутий до Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області для усунення недоліків,-

встановив:
оскарженою ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 24.04.2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000191 від 04.10.2018 року, відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, зазначивши, що обвинувальний акт має містити документ, який встановлює особу обвинуваченого, його прізвище, ім`я та по-батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство. Крім того, в обвинувальному акті неконкретно зазначено місце вчинення кримінального правопорушення, а відповідно і не конкретне обвинувачення.

Також, суд першої інстанції вказує, що у формулюванні обвинувачення необгрунтовано зазначено, що виявлена у обвинуваченого ОСОБА_8 речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, коли це виключно функція суду і зазначене має бути встановлено тільки вироком суду.

Крім того, долучений до обвинувального акту реєстр матеріалів не містить відомостей про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення №0000191 від 04.10.2018 року за ч.1 ст. 309 КК України, натомість в ньому містяться відомості за ч.1 ст. 263 КК України за №0000146 від 01.10.2018 року, обвинувачення за якою ОСОБА_8 не висувається і досудове розслідування не проводилось.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність ухвали суду, як постановленої з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд обвинувального акту. В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а обвинувальний акт відповідає вимогам закону.

Прокурор вказує, що до обвинувального акту були долучені документи, передбачені ч.4 ст. 291 КПК України, а саме: реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту.

Крім того, в формулюванні обвинувачення не порушено принцип презумпції невинуватості, на який посилається суд, оскільки в обвинувальному акті відсутні твердження щодо винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Також судом не прийнято до уваги, що норми діючого законодавства не передбачають можливості повернення обвинувального акту через недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України - обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Крім того, зазначеною статтею передбачений порядок складання обвинувального акту, зазначені відомості, які повинні міститися в ньому та які додатки повинні бути долученими до нього. Із наведених положень кримінального процесуального закону вбачається, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акту прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Перевіривши зміст обвинувального акту, апеляційний суд дійшов до висновку, що підстави для повернення обвинувального акту, які наведені в ухвалі суду першої інстанції є такими, що суперечать вимогам 291 КПК України, а обвинувальний акт таким, який відповідає вимогам КПК України.

Як вбачається з змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000191 від 04.10.2018 року, він фактично містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 291 КПК України.

Посилання районного суду в оскаржуваній ухвалі на: не дотримання положення п.2 ч.2 ст.291 КПК України, за якими обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого (прізвище ім`я по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) спростовується наступним. Так, згідно вказаним в обвинувальному акті відомостям, в ньому наявні прізвище, ім`я та по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство обвинуваченого, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Молдавської РСР, с. Озерне, Лазовського району, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, національність молдован, з професійною технічною освітою, співмешкає, не працює, раніше не судимий. Також, прокурором, згідно ч. 4 ст. 291 КК України додано, зокрема реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку підозрюваного про отримання обвинувального акту, а згідно до абзацу 2 частини 4 ст. 291 КК України надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється, також обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання районного суду з`явився з паспортом та у районного суду була можливість належним чином встановити особу обвинуваченого.

Таким чином, в обвинувальному акті на виконання вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України зазначено анкетні відомості обвинуваченого, також особа обвинуваченого ОСОБА_8 посвідчується паспортом громадянина України, який судом досліджено не було.

Апеляційний суд погоджується також з доводами апеляційної скарги прокурора щодо необґрунтованості посилань районного суду на, начебто, порушення положень ст. 17 КПК України в частині доведеності вини, оскільки питання щодо доведеності вини у підготовчому судовому засіданні не вирішуються та є передчасними.

Так, в оскаржуваній ухвалі суд вказав на те, що у формулюванні обвинувачення орган досудового розслідування перебрав на себе функцію правосуддя, необгрунтовано зазначивши, що виявлена та вилучена під час обшуку у обвинуваченого ОСОБА_8 речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, та що це є порушенням ч.1 ст.17 КПК України, що такий висновок відноситься виключно до повноважень суду і може бути встановлено тільки вироком суду.

Проте, згідно Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 року (таблиця 1 списку 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів), канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено і саме на орган досудового розслідування законом покладено обов`язок висунути особі обвинувачення в категоріях кримінальних проваджень щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів у відповідності до цього законодавчого акту.

З огляду на викладене посилання районного суду на вказану обставину є надуманими і суперечать вимогам закону.

Також не може апеляційний суд погодитись із посиланням суду на невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам закону, як на підставу повернення прокурору обвинувального акту, оскільки норми діючого КПК України не передбачають можливість повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків через недоліки реєстру матеріалів кримінального провадження.

З огляду на викладене, посилання суду на недоліки обвинувального акту є необґрунтованими та не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала суду про повернення обвинувального акт у прокурору - скасуванню, а обвинувальний акт підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 24.04.2019 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України для усунення недоліків скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту в тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4