В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0005706 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомиргород Кіровоградської області, громадянки України, з повною вищою освітою, одруженої, не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

з участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

малолітньої потерпілої ОСОБА_5

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 17 вересня 2019 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, у світлу пору доби, керуючи автомобілем ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Севастопільської в м. Рівне зі сторони вул. Степана Бандери в напрямку вул. Малорівненської, навпроти буд. № 37 вул. Севастопільської, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), проявила неуважність до дорожньої обстановки та в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху перед зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, допустила виїзд за межі проїзної частини ліворуч, де здійснила наїзд на бетонну електричну опору.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми: відкритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку середнього ступеня важкості з наявністю перелому склепіння черепа з переходом на основу черепа (вдавлений перелом лобної кістки справа з переходом на решітчастий лабіринт справа і на орбіту) та зовнішніми ушкодженнями м`яких тканин - забійною раною лобної ділянки голови справа, забійною гематомою повік правого ока, множинними осадненнями обличчя; осаднень лівої гомілки, синця правої гомілки; забою органів грудної клітки; закритої тупої травми живота, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Порушення ОСОБА_3 вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно-небезпечними наслідками, що настали.

Тобто, ОСОБА_3 , визнається винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винною у вчиненні злочину, підтвердила обставини вчинення злочину. Пояснила, що 17 вересня 2019 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по проїзній частині вул. Севастопільської в м. Рівне зі сторони вул. Степана Бандери в напрямку вул. Малорівненської, навпроти буд. № 37 вул. Севастопільської, відволіклась на свою дитину, яка перебувала в автомобілі і допустила виїзд за межі проїзної частини ліворуч, де здійснила наїзд на бетонну електричну опору. У результаті ДТП її дочка ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаюється. На досудовому слідстві та в суді усе добровільно розповіла.

Малолітня потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 вказали, що вони не заперечують проти того, щоб не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Вказали, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченої не мають.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченої, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченої, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченої, характеризуючих даних на неї.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винної, яка раніше не була судима, характеризується позитивно, на «Д» обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, яка є потерпілою від злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину та приймаючи до уваги позицію потерпілої та її законного представника та наявність у ОСОБА_3 декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують тяжкість вчиненого злочину, з урахуванням особи винної, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України.

Крім того, зважаючи на те, що у обвинуваченої ОСОБА_3 на утриманні наявна малолітня дитина, яку необхідно матеріально забезпечувати, а також позицію потерпілої, законного представника потерпілої та прокурора по даному питанню, які просили не застосовувати додаткове покарання, суд вважає за можливе не призначати ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

По справі проведено ряд експертиз за ухвалою слідчого. Ці судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 1884,12 (одну тисячу вісімдесят чотири) гривні 12 копійок.

Речовий доказ автомобіль ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1