КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представників власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги представників власників майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2019 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою поновлено прокурору строк для звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна; задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на майно, вилучене за місцем проживання ОСОБА_8 у приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , перелік та ідентифікуючі ознаки якого наведено в клопотанні сторони обвинувачення та ухвалі слідчого судді; накладено арешт на майно, вилучене за місцем проживання ОСОБА_9 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , перелік та ідентифікуючі ознаки якого наведено в клопотанні сторони обвинувачення та ухвалі слідчого судді.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представники власників майна подали апеляційні скарги.

Представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі та доповнення до неї, просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2019 року щодо арешту, накладеного на майно ОСОБА_8 , постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна ОСОБА_8 .

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що слідчим суддею незаконно було поновлено прокурору процесуальний строк щодо звернення з клопотанням, оскільки нормами кримінально-процесуального закону поновлення такого строку слідчому, прокурору не передбачено. Крім того, ОСОБА_8 , майно якого було вилучено на даний час перебуває у статусі свідка, а арештоване майно не відповідає ознакам речового доказу.

Представник власника майна ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 за аналогічних доводів та підстав просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2019 року щодо арешту, накладеного на майно ОСОБА_9 , постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, думку представників власників майна, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а відтак необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів судового провадження, Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001932 від 10.082018 за фактом незаконного відчуження невстановленими особами аеродрому « ІНФОРМАЦІЯ_1 », його при аеродромної території з метою подальшої забудови та незаконного відчуження земельних ділянок службовими особами Петропавлівсько Борщагівської та Віто Поштової сільських рад Києво Святошинського району Київської області, за попередньою змовою із працівниками правоохоронних органів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб протягом 2011 2019 років, що перебували у власності держави на користь підставних осіб, що завдало тяжких наслідків державним інтересам, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Постановою слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 від 05.12.2019 року вказане в клопотанні майно визнано в кримінальному провадженні №0001932 від 10.082018 речовим доказом.
09.12.2019 року прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене за місцем проживання ОСОБА_8 у приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем проживання ОСОБА_9 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , перелік та ідентифікуючі ознаки якого наведено в клопотанні сторони обвинувачення, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України. Крім того, у вказаному клопотанні прокурор порушує питання і про поновлення пропущеного процесуального строку, з підстав, зазначених у ст. 117 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.12.2019 року прокурору поновлено строк для звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та задоволено зазначене клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної

особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Задовольняючи дане клопотання сторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0001932 від 10.082018, про накладення арешту на майно, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на вказане майно, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власників майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх, правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про перебування власника майна ОСОБА_8 у статусі свідка у відкритому кримінальному провадженні, а тому неможливості накладення арешту на його майна, є необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги про невідповідність арештованого майна ознакам речового доказу, то вони, як вважає колегія суддів, також не заслуговують на увагу та спростовуються наданими матеріалами справи.

Посилання представників власників майна про недотримання прокурором при зверненні з клопотанням вимог ч. 5 ст. 171 КПК України вже було предметом розгляду суду першої інстанції та належна оцінка викладених обставин надана в тексті оскаржуваного рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2019 року, якою поновлено прокурору строк для звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна; задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на майно, вилучене за місцем проживання ОСОБА_8 у приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , перелік та ідентифікуючі ознаки якого наведено в клопотанні сторони обвинувачення та ухвалі слідчого судді; накладено арешт на майно, вилучене за місцем проживання ОСОБА_9 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , перелік та ідентифікуючі ознаки якого наведено в клопотанні сторони обвинувачення та ухвалі слідчого судді, - залишити без змін, а апеляційні скарги представників власників майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/374/2020 Категорія ст.170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1