Справа № 307/878/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16.06.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/363/20, за апеляційною скаргою, яку подала підозрювана ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 й продовжено щодо підозрюваної у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, неодруженої, з повною загальною середньою освітою,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 червня 2020 року включно.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 19 травня 2020 року до Тячівського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 .. Відповідно до клопотання, 20 березня 2020 року, приблизно о 22 годині, ОСОБА_5 , знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , України, де проживає її співмешканець ОСОБА_7 , під час спільного розпиття спиртних напоїв на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з гр. ОСОБА_8 , мешк. АДРЕСА_3 , яка перебувала у гостях, розпочала сварку, в ході якої з метою заподіяння тілесних ушкоджень, почала наносити руками удари руками по тілу та в область обличчя ОСОБА_8 , внаслідок чого остання впала на землю. Після цього, ОСОБА_5 , нанесла ще декілька ударів ОСОБА_8 ногами в область грудної клітки, після чого сіла зверху на ОСОБА_8 та почала руками наносити їй тілесні ушкодження. Через деякий час, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, на грунті неприязних відносин, які виникли через ревнощі, 21.03.2020, у період часу з 02:00 год. до 05:00 год., підійшовши до ОСОБА_8 , яка спала в сусідній кімнаті будинку в АДРЕСА_2 , та знявши з останньої одяг невстановленим предметом спричинила ОСОБА_8 проникаюче поранення черевної порожнини, яка від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події. Цими діями, ОСОБА_5 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої. Згідно висновку експерта Тячівського відділення судмедекспертизи № 48 від 21.03.2020, смерть громадянки ОСОБА_8 насильницька і наступила від проникаючого поранення черевної порожнини. 21 березня 2020 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду ОСОБА_9 від 23.03.2020 стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 19.05.2020 включно. Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000306 постановою керівника Тячівської місцевої прокуратури продовжено до 21.06.2020. Під час досудового розслідування не встановлено обставин, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшилися, тобто тримання ОСОБА_5 під вартою є виправданим, а тому слідчий у клопотанні просить продовжити строк тримання підозрюваної під вартою.

В ухвалі слідчого судді вказується, що під час досудовим розслідуванням не встановлено обставин, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшилися, тобто тримання ОСОБА_5 під вартою є виправданим. А тому враховуючи, що ОСОБА_5 вчинила тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може знищити, сховати речові докази, які ще не відшукані органом досудового розслідування; може незаконно впливати на потерпілого, свідків ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. У зв`язку з вищенаведеним, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність продовження строку тримання підозрюваної під вартою в межах досудового розслідування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Зазначає, що надала всі покази, не збирається переховуватись від слідства, має ряд хронічних хвороб, котрі потребують амбулаторного лікування. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати щодо неї запобіжний захід непов`язаний із позбавленням волі, тобто домашній арешт.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника адвоката ОСОБА_10 , неявка яких з урахуванням вимог ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що: вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду судового провадження; прокурор подав заяву про розгляд судового провадження без його участі; підозрювана та захисник не подавали заяви про відкладення апеляційного розгляду та даних про поважність причин їх неявки; підозрювана не подавала й клопотань про бажання приймати участь у розгляді апеляційної скарги; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваної, а тому, її участь у розгляді апеляційної скарги не є обов`язковою.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою подано до слідчого судді в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З журналу судового засідання та ухвали слідчого судді вбачається, що участь у розгляді клопотання приймали як підозрювана ОСОБА_5 , так і її захисник адвокат ОСОБА_10 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог, передбачених ст. 193 КПК України.
Колегія суддів обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй у кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), - на підставі яких 21.03.2020 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру в учиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла скоїти кримінальне правопорушення. При цьому, враховується те, що обґрунтованість підозри стороною захисту не оспорюється. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які, на даний час, не відпали, не зменшились і продовжують існувати. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано враховано наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину, фактичні обставини та спосіб вчинення злочину, дані про особу підозрюваної, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування та необхідність у проведенні ряду слідчих дій. Тому, колегія суддів також вважає, що передбачені ст. 177 КПК України ризики (переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, сховання речових доказів, незаконний вплив на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином), які стали підставою для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились і продовжують існувати, у зв`язку з чим, застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів є неможливим з огляду на те, що такі будуть недостатніми для запобігання вищевказаних ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.
Колегія суддів також вважає, що зазначеним вище обставинам слідчий суддя при розгляді клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою дав належну оцінку, при цьому, належним чином умотивувавши свій висновок.
Зі змісту клопотання слідчого вбачається, що в такому містяться посилання на вищенаведені обставини, у тому числі, викладені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились і виправдовують подальше тримання особи під вартою, а також викладено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_5 під вартою, а із судового рішення що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Під час розгляду апеляційної скарги не встановлено обставин, у тому числі, й даних про особу підозрюваної, які б свідчили про незаконність та необґрунтованість указаного висновку.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що вона надала всі покази, не збирається переховуватись від слідства, має ряд хронічних хвороб, котрі потребують амбулаторного лікування, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не впливають на висновки слідчого судді про необхідність продовження строку тримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою.
При оцінці доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрювана і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких вчинене кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що стороною захисту не надано таких доказів, які б свідчили про те, що стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_5 унеможливлює тримання її під вартою.
На які-небудь інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею, з урахуванням постанови керівника Тячівської місцевої прокуратури, якою продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до 21.06.2020, обґрунтовано продовжено підозрюваній ОСОБА_5 строк тримання під вартою саме у межах строку досудового розслідування - до 19.06.2020 включно.
Разом із тим, колегія суддів вважає, що, прийшовши до висновку про необхідність продовження підозрюваній ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано не визначив їй розмір застави. Погоджуючись із указаним висновком, апеляційний суд також враховує вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і є необґрунтованими, задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що жодних доказів, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, до апеляційної скарги не додано; що з письмової заяви прокурора про розгляд судового провадження без його участі вбачається, що 15.06.2020 обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України направлено до суду першої інстанції для розгляду по суті, що також підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що в свою чергу свідчить про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу, яку подала підозрювана ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2020 року, якою щодо підозрюваної за ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 19 червня 2020 року, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: