Провадження № 1-кп/537/38/2020
Справа № 537/3156/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2020 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000184 від 25.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садки Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.11.2018 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.1,2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі . На підстав ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 287 КК України,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах: 10 березня 2019 року приблизно о 12 годині, відпочиваючи поблизу берега річки Дніпро в м. Кременчуці Полтавської області, разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Цього ж дня, близько 13 години, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння та не має посвідчення водія на керування транспортними засобами, тобто діючим в порушення вимог

- підпунктів г), ґ) пункту 2.9. Правил дорожнього руху України, а саме: - підпункт „г пункту 2.9. Водієві забороняється: передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у станів стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу;

- підпункт „ґ пункту 2.9. Водієві забороняється: передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним,

передав право керування автомобілем Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , яка взагалі не мала посвідчення водія і перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а, у подальшому, допустила грубі порушення вимог ПДР України, що призвело до смерті потерпілої ОСОБА_9 , допустив останню до керування автомобілем Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він користується на підставі довіреності серії ННК № 789102 від 30.08.2018 наданої власником автомобіля ОСОБА_10 , та разом з іншими пасажирами поїхали в напрямку вул. Набережна Лейтенанта Дніпрова в м. Кременчуці Полтавської області.

У цей час за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_6 , а в салоні автомобіля в якості пасажирів ОСОБА_4 (на передньому пасажирському сидінні), ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та (з лівого та правого боку відповідно, на задніх пасажирських сидіннях).

Рухаючись по вул. Набережна Лейтенанта Дніпрова в м. Кременчуці Полтавської області, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, зі сторони с. Садки Кременчуцького району в напрямку вул. О. Білаша м. Кременчука, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка не маючи посвідчення водія відповідної категорії, яке дає право керувати автомобілем і яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, допустила наїзд на пішохода ОСОБА_9 .

У результаті наїзду пішохід ОСОБА_9 отримала смертельні тілесні ушкодження та загинула на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 209/1 від 15.04.2019, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в м`які тканини грудної клітини, в м`які тканини лівої гомілки; переломів ребер зліва 2-6 по заднє-підпахвовій лінії; 4, 5, 6, 7 по навколохребцевій лінії, справа по навколохребцевій лінії 2, 3, 4, 5, 6; перелому тіла 1-го грудного хребця; переломів великогомілкової та малогомілкової кістки зліва; розтрощення печінки, які утворилися від дії тупих предметів можливо і під час ДТП, і по ступеню тяжкості відносно до живої людини відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні під час отримання, що спричинили смерть.

Смерть ОСОБА_9 настала в результаті множинних травм тіла, внутрішніх органів, що викликало шок, внутрішню крововтрату.

Між отриманими тілесними ушкодженнями і настанням смерті мається прямий причинний зв`язок.

Причиною дорожньо-транспортної події та наслідків, що настали, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 248 від 22.05.2019, є порушення ОСОБА_6 вимог п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», для чого у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру.
Своїми умисними діями, які виразилися у допуску до керування транспортним засобом особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння та не має права на керування транспортним засобом, вчинене особою, відповідальною за технічний стан або експлуатацію транспортного засобу, яке спричинило смерть потерпілої, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 287 КК України.

ІІ. Позиція обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчинення злочину, передбаченого ст. 287 КК України не визнав і показав, що 09.03.2019 року близько 20 години до нього додому за адресою : АДРЕСА_1 , де він проживав разом з ОСОБА_6 , прийшла її тітка ОСОБА_11 і вони втрьох вжили пляшку горілки ємкістю 0,5 л. після цього тітка близько 21 години пішла, а він з ОСОБА_12 залишився вдома. Зранку 10.03.2019 року близько 11 години ОСОБА_4 зв`язався з ОСОБА_13 та домовився піти на риболовлю в цей день. Після цього він перебуваючи за кермом, разом з ОСОБА_6 приїхали до ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які проживали разом, на належному йому автомобілі Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він користується на підставі довіреності серії ННК № 789102 від 30.08.2018 наданої власником автомобіля ОСОБА_10 і який він придбав у останнього за 1250 доларів США. Хтось з них ОСОБА_14 чи ОСОБА_15 запропонували йому поїхати до нього на шашлики і він погодився. Вони сіли в авто - він за кермо, ОСОБА_12 поряд, ОСОБА_16 і ОСОБА_17 позаду і поїхали до магазину, де ОСОБА_16 чи ОСОБА_15 купили продукти, м`ясо та горілку. По дорозі до нього він запропонував ОСОБА_16 поїхати до води і подивитись на лід та лунки. Він проїхав по дамбі і в районі початку с. Садки по дорозі на полігон «Кречет» звернув на пісок, який був вологий і поїхав в сторону річки Дніпро. Зупинившись від берега близько 50 метрів, всі вийшли з автомобіля і він разом з ОСОБА_12 пішов подивитись на лід. Він заглушив авто, коли розвернувся в сторону дамби, ввімкнувши першу передачу чи поставивши на ручні гальма, точно не пам`ятає, ключі залишив в замку запалювання, який знаходиться зліва від керма. Козир і ОСОБА_17 залишились біля автомобіля, що вони робили сказати не може. Іванова в цей час попрохала його дати їй проїхатись за кермом авто до дамби, відстань до якої була близько 300-400 метрів, але він відмовив їй, хоча раніше передавав їй кермо, так як у останньої були навички водіння, але водійського посвідчення не було, вона тільки навчалася в автошколі. Вони були на березі близько 20 хвилин. Коли вони поверталися до авто і підійшли до нього на 15-20 метрів, він зупинився справити природні потреби, в цей час ОСОБА_16 та ОСОБА_17 сіли на задні сидіння авто і він в цей час почув, що машина завелась. Він підбіг до авто і відкривши ближчі до нього передні пасажирські дверцята побачив, що ОСОБА_6 сидить за кермом. Він сказав їй, щоб вона вийшла з авто, але та відмовилась і включила на коробці передач першу передачу і почала рухатись. Він застрибнув на переднє сидіння авто і почав казати ОСОБА_6 , щоб вона зупинилась і «заглушила» двигун. ОСОБА_6 цього не зробила і відповіла, що доїде до дамби і все. Будь яких дій, щоб зупинити авто він не вживав, тільки підбив кермо кілька раз та намагався дотягнутися до ключа, а ОСОБА_6 виривала кермо і продовжувала їхати до дамби зі швидкістю близько 30 км/год., кажучи, що доїде до дамби, до якої було близько 300 метрів і зупиниться. Він чекав і нічого не робив, повіривши ОСОБА_6 . Пасажири позаду ОСОБА_16 та ОСОБА_17 нічого не робили, так як були п`яні. До його будинку потрібно їхати вліво по дамбі, а ОСОБА_6 , виїхавши на дамбу повернула кермо вправо і натиснула на педаль газу, швидкість авто була близько 50 км/год. Тоді він їй почав кричати зменшити швидкість і зупинитись, але ОСОБА_6 не реагувала. При цьому, він ніякий дій, щоб зупинити авто не робив, так як вони вже рухались по дамбі, тобто по асфальтованій дорозі. Доїхавши до гаражів близько 300 метрів, авто попадає в першу яму переднім правим колесом, потім в другу. Від другого удару в авто відкрився капот і від удару капоту лобове скло авто потріскалося. В цей час він закричав ОСОБА_6 тиснути на гальма і вона почала гальмувати, і через 3-4 секунди почув хлопок і авто зупинилось. Він, ОСОБА_12 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 вийшли з машини і він закривши капот побачив стовп від авто на відстані 20 см і між авто і стовпом на землі лежить жінка на спині головою в сторону руху авто. Він сів за кермо і від`їхав назад на півтора метра і сказав ОСОБА_16 викликати швидку. Він присів до жінки, яка подивилась на нього і він почув її останні вздох. Після цього він сів за кермо авто, ОСОБА_12 поряд на пасажирське сидіння,чи сідали ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не пам`ятає. Через 10-15 хвилин приїхала машина швидкої допомоги, вони з ОСОБА_12 вийшли з авто і лікарі, підійшовши до потерпілої, оглянули її та накрили простинею. Козир та ОСОБА_17 пішли коли приїхали швидка допомога. Після цього він пішов в бар через дорогу і взяв два стакани горілки по 100 грам для зняття стресу, і сівши в авто випили з ОСОБА_12 і чекали поліцію, яка приїхала через півтори години. По прибуттю поліції на місце, слідчий забрав у нього ключі від машини і запитав, хто був за кермом авто і ОСОБА_12 відповіла, що вона. Також підтвердив, що 17.12.2018 року та 04.01.2019 року постановами суду був двічі підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст. 130 КУпАП за керування авто в стані алкогольного сп`яніння і будучи позбавлений права керування на 1 рік не мав права керувати авто. Висловлює співчуття потерпілій і щиро кається в тому, що сталося, прохає його суворо не карати.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений вину визнав частково, в тому, що дозвіл на рух авто ОСОБА_4 . ОСОБА_6 не надавав, останній вживав дії, щоб зупинити авто. ОСОБА_4 також не є суб`єктом даного злочину, передбаченого ст. 287 КК України, так як не є керівником підприємства, не є відповідальною особою за вихід транспортного засобу, тощо. Вважає у ОСОБА_4 необережну форму вини, тому на підставі викладене прохала винести виправдувальний вирок.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що проживала разом з ОСОБА_4 в цивільному шлюбі, який офіційно оформили 12.07.2019 року. 09.03.2019 року близько 20 години до них додому за адресою: АДРЕСА_1 , де вони проживали разом з ОСОБА_4 прийшла її тітка ОСОБА_11 і вони втрьох вжили пляшку горілки ємкістю 0,5 л. після цього тітка близько 21 години пішла, а вони залишилися вдома. Зранку 10.03.2019 року близько 11 години вона, ОСОБА_18 , тітка ОСОБА_17 , ОСОБА_16 з ОСОБА_19 поїхали на річку Дніпро, так як ОСОБА_18 та ОСОБА_16 хотіли піти на зимову риболовлю подивитися лід. Поїхав за кермом ОСОБА_18 на належному йому автомобілі Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зупинившись від берега близько 50 метрів, всі вийшли з автомобіля і вона разом з ОСОБА_18 пішли подивитись на лід, так як вона навчалась в автошколі то постійно прохала ОСОБА_18 дати їй покататися на його авто, який він на словах подарував їй, але він заперечував. Вона прохала його проїхатися від води до дамби, до якої було близько 100 метрів. З приводу відмови ОСОБА_18 вони посварилися. Коли вони вдвох поверталися до авто і ОСОБА_18 відвернувся, вона сіла за кермо авто, яке було від них на відстані близько 10 метрів, а ОСОБА_16 та ОСОБА_17 сіли в цей час на заднє сидіння. Вона завела авто, так як ключі були в замку запалювання а авто стояло на ручному гальмі, ОСОБА_18 в цей час вона не бачила і почала рухатися. Козир і ОСОБА_17 казали, що давай почекаємо ОСОБА_18 , на що вона відповіла, що сам догонить і почала тихенько рухатись. Від`їхавши близько 5 метрів ОСОБА_18 наздогнав авто і постукавши руками по багажнику сказав зупинитись, але вона не зупинилась і продовжила не швидко їхати далі, після чого ОСОБА_18 заскочив в авто на переднє пасажирське сидіння і почав кричати на неї і однією рукою вихвачувати кермо, а іншою намагався дотягнутися до замка запалювання. Вона намагалась тримати кермо і відштовхувати його руку від запалювання своєю рукою, куди саме не може сказати. ОСОБА_18 до запалювання не дотягувався а кермо не зміг вивернути. Це все відбувалося, коли вони їхали по піску до дамби. Так як перед дамбою був крутий під`йом необхідно було збільшити швидкість авто, що вона і зробила, розігнавшись десь до 60 км/год.. Вона думала доїхати тільки до дамби і все. В цей час ОСОБА_18 перестав перешкоджати їй фізично керувати авто, попрохавши тільки, що коли вона виїде на дамбу щоб зупинилась. Тобто ОСОБА_18 нічого не робив до дамби, чекав. Виїхавши на дамбу потрібно було їхати вліво до дому до ОСОБА_18 , але вона повернула вправо, так як зліва по дамбі їхала машина в їх сторону. ОСОБА_20 в цей час прохав її зупинитись, але ніяких дій не робив. По дамбі вона їхала зі швидкістю близько 50 км/год. і проїхала так близько 100 метрів. При цьому, вона намагалась зупинитись і об`їжджаючи яму на обочині, де закінчується асфальт потрапила в дві ями, так як авто стукнуло два рази, після чого відкрився капот авто і від удару капота потріскалось лобове скло. Натиснувши гальма вона обома руками схопилася за кермо. Скільки після цього вона проїхала сказати не може і авто зупинилось від удару спереду. Вона вийшла з авто і побачила поряд перед авто жінку, яка лежала на спині, головою в напрямку руху авто. Вона закричала і в цей час з авто вийшов ОСОБА_18 , сів за кермо і від`їхав назад на 1 метр. Вона стояла в шоковому стані, хтось викликав швидку допомогу і поліцію. Швидка приїхала, але жінка померла в цей час. Через 5 хвилин приїхала поліція. До приїзду поліції ОСОБА_18 приніс стаканчик горілки і вона випила близько 70 грам., чи вживав ОСОБА_18 сказати не може. Поліція питала про обставини події, потім поїхали в наркодиспансер. Також перевіряли стан на приладі «Драгер», який показав, що вона була в стані алкогольного сп`яніння. Без дозволу сіла за кермо та не зупинилась, коли казав ОСОБА_18 через свій характер. На річці вона на вживала алкоголь, вживала напередодні з ОСОБА_18 по 250 грам горілки. ОСОБА_18 перестав заважати керувати авто перед під`їздом до дамби. Чи гальмував ОСОБА_18 ручними гальмами, щоб зупинити авто сказати не може. ОСОБА_18 їй руками очі не закривав, щоб зупинити авто.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що знає обвинуваченого близько року, підтримує дружні стосунки, потерпілу не знає. Навесні 2019 року близько 11 години ОСОБА_18 подзвонив йому і вони домовились піти на рибалку з льоду на річку Дніпро. Коли приїхав до нього додому близько 12 голини з ОСОБА_6 , у нього була в цей час тітка його жінки ОСОБА_7 . В магазині вони з ОСОБА_17 купили пляшку горілки 0, 5 л і всі вчетверо поїхали на річку Дніпро в районі кафе «Томас». ОСОБА_18 був за кермом авто ОСОБА_21 , ОСОБА_12 сиділа поряд з ним на пасажирському сидінні, він за ОСОБА_12 , а ОСОБА_17 за ОСОБА_18 позаду. Зупинившись на відстані близько 300-400 метрів від дамби біля берега, ОСОБА_18 та ОСОБА_12 пішли разом до води, а він з ОСОБА_17 вживали горілку близько по 150 грам. В цей час через 10 хвилин вони почули крики з місця, де були ОСОБА_18 та ОСОБА_12 . Після він побачив ОСОБА_12 , яка прибігла до авто, сіла за кермо, після чого він з ОСОБА_17 також сіли на заднє сидіння авто, а ОСОБА_18 підбігав до авто. В цей час ОСОБА_12 завела двигун, так як ключ був в замку запалювання і почала рухатися не швидко в сторону дамби. ОСОБА_18 в цей момент сів на переднє пасажирське сидіння поряд з ОСОБА_12 і почав вихвачувати кермо у ОСОБА_12 , а остання відбиватися від нього, авто зупинилось через 2 метри, потім знову поїхало. Вони махали руками а потім перестали і ОСОБА_12 продовжила рух авто до дамби, а ОСОБА_18 сидів і лаявся на неї, казав «зупинись», але більше ніяких активних дій не робив. Іванова, перед виїздом на дамбу прискорилась перед підйомом і виїхала на дамбу на асфальт. Що робив в цей час ОСОБА_18 сказати не може,так як вони з ОСОБА_17 сиділи позаду. Він думав, що вони поїдуть наліво додому до ОСОБА_18 , а ОСОБА_12 повернула направо і поїхала до дорозі, ОСОБА_18 при цьому сидів спокійно і матюкався, що казав ще не пам`ятає. При руху авто пару раз наїхало на яму і потім відкрився капот авто і авто зупинилось зліва на обочині дороги біля стовпа від удару. Ями та удари були по смузі зустрічного руху зліва. Далі ОСОБА_18 , ОСОБА_12 і вони з ОСОБА_17 вийшли з авто ті він побачив спереду авто на дорозі лежить на спині жінка. Він сказав ОСОБА_17 , щоб викликала швидку допомогу, яка прибула через 10-15 хвилин, були свідки події. Лікарі підійшли до жінки, спілкувались з ними і відпустили його і ОСОБА_17 . Коли прибула поліція сказати не може, так як вони з ОСОБА_17 пішли з місця пригоди. Всього зранку він вжив 250 грам, потім з ОСОБА_17 вдома по 150 грам, на річці з ОСОБА_17 по 150 грам горілки.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_8 ..

Крім показань свідків вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 287 КК України повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами:

- світлокопією з витягом з ЄРДР за № 0000111 року від 10.03.2019 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди, при якій авто Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_1 , під кернуванням ОСОБА_6 , внаслідок якої потерпіла ОСОБА_9 загинула на місці;

- світлокопією рапорту від 10.03.2019 року за № 3233, згідно якого отримано заяву та зареєстровано в ЄО за № 3233 від 10.03.2019 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю авто Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_1 , під кернуванням ОСОБА_6 , внаслідок якої потерпіла ОСОБА_9 загинула на місці;

- протоколом тимчасового доступу від 25.06.2019 року, згідно якого надано доступ до матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , а саме протоколу огляду місця пригоди від 10.03.20199 року;

- оглядом місця пригоди за протоколом від 10.03.2019 року та схемою до протоколу з фототаблицею, згідно якого складено огляд місця пригоди за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю авто Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_1 , під кернуванням ОСОБА_6 , внаслідок якої потерпіла ОСОБА_9 загинула на місці;

- висновком Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру № 335 від 10.03.2019 року о 14.50 год., згідно якого ОСОБА_6 перебуває в стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю;

- висновком Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру № 729 від 10.03.2019 року о 16.20 год., згідно якого ОСОБА_4 перебуває в стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю;

- копією повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 11.03.2019 року, згідно якого ОСОБА_6 пред`явлено підозру за ч.2 ст. 286 КК України ;

- світлокопією техпаспорту на авто Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 ;

- довіреністю, посвідченого приватним нотаріусом Миронівського нотаріального округу Київської області ОСОБА_22 , згідно якої ОСОБА_10 уповноважує ОСОБА_4 бути його представником при експлуатації та розпорядженні (продажу, передачі в оренду, страхування) тощо належного ОСОБА_10 авто Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- копією страхового полісу № АМ 7781262 від 15.06.2018 року на авто, згідно якого ОСОБА_4 здійснив обов`язкове страхування даного авто;

- лікарським свідоцтвом про смерть № 213 від 11.03.2019 року, згідно якого ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок травмування транспортним засобом;

- висновком судово-медичного експерта № 209/1 від 15.04.2019, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в м`які тканини грудної клітини, в м`які тканини лівої гомілки; переломів ребер зліва 2-6 по заднє-підпахвовій лінії; 4, 5, 6, 7 по навколохребцевій лінії, справа по навколохребцевій лінії 2, 3, 4, 5, 6; перелому тіла 1-го грудного хребця; переломів великогомілкової та малогомілкової кістки зліва; розтрощення печінки, які утворилися від дії тупих предметів можливо і під час ДТП, і по ступеню тяжкості відносно до живої людини відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні під час отримання, що спричинили смерть. Смерть ОСОБА_9 настала в результаті множинних травм тіла, внутрішніх органів, що викликало шок, внутрішню крововтрату;

- актом судово-медичного дослідження № 209 від 15.04.2019 року, згідно якого вказуються тілесні ушкодження ОСОБА_9 , які вказані у висновку № 209/1 та вказано, що при судово-токсикологічному дослідженні крові взятої від трупа гр. ОСОБА_9 етиловий та інші спирти не виявлено;

- висновком експерта № 224 від 25.04.2019 року, згідно якого на момент проведення огляду робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилась в працездатному стані. На момент проведення огляді рульове керування знаходилось в працездатному , але технічно несправному стані у зв`язку зі збільшенням сумарним люфтом рульового керування, що перевищує граничне значення 10 градусів. Несправності рульового керування автомобіля настали до моменту ДТП. Водій автомобіля Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_1 , мав можливість своєчасно виявити несправності рульового керування;

- висновком експерта № 77мк від 26.04.2019 року, згідно якого на виявленому взутті потерпілої ОСОБА_9 виявлені пошкодження, які враховуючи їх механізм, утворилися при контактуванні транспортного засобу з останньою в момент ДТП, вірогідніше всього потерпіла знаходилася в русі та в вертикальному положенні;

- висновком експерта № 248 від 22.05.2019 року, згідно якого в умовах заданої події водій авто ОСОБА_6 мала технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, для чого у неї не було будь яких перешкод технічного характеру. У заданій дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_6 вбачаються невідповідності з вимогами п.10.1 ПДР, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди;

- висновком експерта № 74 від 22.05.2019 року згідно якого на наданих на дослідження липких стрічках з водійського сидіння і спинки та переднього пасажирського сидіння виявлені текстильні волокна , які входять до складу тканини предметів одягу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а саме зі спинки водійського сидіння волокна, які входять до складу штанів гр. ОСОБА_6 ;

- повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 30.05.2019 року, згідно якої уточнена підозра ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України ;

- вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 01.08.2019 року, згідно якого ОСОБА_6 визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26.11.2019 року вирок Крюківського районного суду м. Кременчука від 01.08.2019 року залишено без змін.

ІV. Оцінка суду.
Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 287 КК України, повністю підтверджується, як його показаннями, як обвинуваченого, так і іншими доказами по справі.

Суд приймаючи дане рішення виходив з наступного:

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст.ст. 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Докази повинні бути належними, тобто такими, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Також, докази повинні бути допустимими, тобто такими, що отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Так, надаючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_4 суд вбачає, що останній будь яких дій, коли ОСОБА_6 їхала за кермом авто до дамби, щоб зупинити авто не вживав, тільки підбив кермо кілька раз та намагався дотягнутися до ключа, а ОСОБА_6 виривала кермо і продовжувала їхати до дамби зі швидкістю близько 30 км/год., кажучи, що доїде до дамби, до якої було близько 100 метрів і зупиниться, тобто ОСОБА_4 чекав і нічого не робив.

Також, після виїзду ОСОБА_6 на дамбу на асфальт і руху по дорозі близько 300 метрів, тільки тоді ОСОБА_4 почав кричати останній зменшити швидкість і зупинитись, але ОСОБА_6 не реагувала. При цьому, ОСОБА_4 фактично ніякий дій, щоб зупинити авто не робив, пояснюючи це тим, що вони вже рухались по дамбі, тобто по асфальтованій дорозі.

В подальшому, вказані дії ОСОБА_4 призвели до пригоди, внаслідок якої була смертельно травмована потерпіла ОСОБА_9 ..

З показань свідка ОСОБА_6 , коли вона їхала за кермом авто від річки до дамби, в цей час ОСОБА_4 перестав перешкоджати їй фізично керувати авто, попрохавши тільки, що коли вона виїде на дамбу щоб зупинилась.

Тобто ОСОБА_4 нічого не робив для того, щоб зупинити рух авто під керуванням останньої до дамби, чекаючи, що ОСОБА_6 сама зупиниться. В подальшому, виїхавши на дамбу ОСОБА_6 не зупинила авто і продовжила рух по дорозі, однак ОСОБА_4 в цей час прохав її тільки зупинитись, але ніяких дій не робив. Також, ОСОБА_6 показала, що чи гальмував ОСОБА_4 ручними гальмами, щоб зупинити авто сказати не може, при цьому, ОСОБА_4 їй руками очі не закривав, щоб зупинити авто.

Вказані показання ОСОБА_6 спростовують показання обвинуваченого, що він все робив для того, щоб зупинити авто, але не зміг, не вказуючи, що він намагався зупинити авто шляхом застосування ручного гальма чи закриваючи видимість для руху ОСОБА_6 .

При цьому, обвинувачений не заперечував обставини вчиненням ОСОБА_6 наїзду автомобіля під її керуванням на потерпілу ОСОБА_9 10.03.2019 року близько 12 години, а саме спричинення потерпілій тілесних ушкоджень від яких остання померла.

Враховуючи показання ОСОБА_4 , суд вражає, що останній вказав на обставини вчинення ним відносно потерпілої злочину, його показання є наданими суду без будь яких сумнівів та суперечностей, що суд сприймає як беззаперечний, належний та допустимий доказ вини обвинуваченого у вчиненні даного злочину.

Приймаючи таке рішення, суд також враховує, що обставини вчинення злочину ОСОБА_4 вказує послідовно, логічно, його показання стосовно обставин ДТП та нанесення потерпілій тілесних ушкоджень повністю співпадають з висновками СМЕ та АТЕ, з показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ..

Враховуючи викладене, в сукупності з іншими обставинами вчинення злочину дають обґрунтовані підстави вважати обставини пригоди та механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, вказаними ОСОБА_4 , свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , правдивими та достовірними і відсутності причини вважати їх надуманими чи необґрунтованими.

При цьому, обвинувачений, свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 показання давали добровільно і у суду відсутні будь-які сумніви з їх правдивості та об`єктивності.

Отже, в даному кримінальному провадженні суд знаходить, що стороною обвинувачення доведено подію кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, також, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, що можливо встановити із показань обвинуваченого, показань свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , висновками судово-медичних експертиз, висновками судової автотехнічної експертизи, криміналістичними експертизами та іншими доказами по справі.
Всі докази на підтвердження доведеності вини ОСОБА_4 оцінені судом, як кожен окремо, так і в своїй сукупності. Вказані докази передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально процесуальним законодавством.
Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ «суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Оцінка доказів, в розумінні практики Європейського суду з прав людини, суд керується критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення випливає із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою («Кобець проти України», № 16437/08, п. 43, рішення від 14 лютого 2008).
Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину передбаченого ст. 287 КК України.
Отже, дослідивши під час судового розгляду надані сторонами та іншими учасниками кримінального провадження докази на предмет їх належності, достовірності, допустимості і достатності відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ст. 287 КК України, так як він своїми умисними діями допустив до керування транспортним засобом особу, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння та не має права на керування транспортним засобом, вчинене особою, відповідальною за технічний стан або експлуатацію транспортного засобу, яке спричинило смерть потерпілої.

Вина ОСОБА_4 , виходячи з критерію поза розумним сумнівом, доведена повністю.

V. Призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченим суд керується загальними засадами кримінального провадження, визначеними в ст. 7 КПК України, статтями, 50, 65-67 КК України. Відповідно до положень яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 , згідно вимоги МВС України раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на диспансерному обліку в Кременчуцькій районній лікарні у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; працездатний, але офіційно не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, вчинив злочин у період іспитового строку.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України судом не встановлено. При цьому, суд не може визнати обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, так як щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність. Однак, обвинувачений не визнав своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, вказуючи, що вчинив всі можливі і необхідні дії, щоб унеможливити рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_6 , пригода сталася через відкриття капоту авто, в результаті чого авто виїхало на смугу зустрічного руху з подальшим травмуванням потерпілої, яка перебувала на узбіччі. Суд також не може визнати такою обставиною активне сприяння розкриттю злочину, так як дана обставина означає, що винний добровільно в якійсь формі своїми активними діями надає допомогу органам слідства або суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного і всебічного його розкриття. Однак, обвинувачений в ході досудового розслідування та судового розгляду заперечував свою вину у вчиненні злочину, надав показання суду, які протирічать встановленим обставинам справи, тощо.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується довідкою Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру та показаннями самого обвинуваченого, про те, що він ввечері вживав горілку та до приїзду поліції на місце пригоди, мотивуючи це зняттям стресу.

При цьому, суд бере до уваги, що обвинувачений повинен був розуміти наслідки вживання алкоголю, як ним так і ОСОБА_6 після вчинення ДТП.

Суд звертає увагу, що з показань ОСОБА_6 швидка приїхала десь через 15 хвилин, а поліція приїхала через 5 хвилин після швидкої, що протирічить показанням обвинуваченого стосовно приїзду поліції через півтори години. Вказані обставини є непрямим доказом того, що обвинувачений вживанням алкоголю таким чином намагався приховати факт перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час пригоди та керування авто до цього. Суд звертає увагу, що за висновком Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру № 729 від 10.03.2019 року о 16.20 год., згідно якого ОСОБА_4 перебуває в стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, при цьому, останній повідомив суд, що після ДТП 10.03.2019 року близько 12 години вжив тільки близько 100 грам горілки, однак через більше чотирьох годин лікарем було встановлено стан сп`яніння, що у сукупності вказує на те, що ОСОБА_4 і до часу вживання алкоголю після ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При цьому, суд, окрім наведених вище мотивів враховує, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 покарання за ст.287 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання.

Суд бере до уваги, що на час судового розгляду кримінального провадження з боку ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_23 не було здійснено будь яке відшкодування завданої шкоди, пов`язаної з похованням потерпілої ОСОБА_9 , тощо.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 близьке до максимального покарання в межах санкції закону за вчинений ним злочин, у виді позбавлення волі, відповідно до позиції прокурора в судових дебатах, який просив призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Потерпіла в письмовій заяві не висловила свою думку щодо призначення покарання ОСОБА_4 ..

Суду не було подано доказів в обґрунтування неможливості утримання ОСОБА_4 за станом здоров`я в умовах ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, чи із застосуванням ст. 69 КК України, чи призначення покарання з послідуючим звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з тих підстав, що ОСОБА_4 вчинив умисний злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що потягли смерть потерпілої, раніше судимий, що вказує на неможливість його виправлення без відбування покарання в умовах ізоляції.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_4 протягом року двічі притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і цей факт також підтверджений матеріалами справи щодо неодноразового притягнення ОСОБА_4 за ч.1 ст.130 КУпАП постановами Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.12.2018 року та Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.01.2019 року, Постановами Полтавського апеляційного суду від 07.02.2019 року та 13.03.2019 року, якими постанови суду першої інстанції залишені без змін.
Вказане свідчить, що ОСОБА_4 будь яких висновків не зробив, будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, керував авто, надав право керування транспортним засобом особі, яка не мала на це права, про що ОСОБА_4 було достеменно відомо.

Суд критично оцінює посилання захисника обвинуваченого, що ОСОБА_4 не є суб`єктом даного кримінального правопорушення, враховуючи, що останній є відповідальною за технічний стан транспортного засобу особою, дотриманням правил його безпечної експлуатації, допуску осіб до керування авто, тощо. Науково-практичним коментарем до КК України прямо передбачено, що суб`єктом даного злочину можуть бути водії, за якими закріплено транспортний засіб, а також власники транспортного засобу.

Обвинувачений підтвердив факт, що є власником даного транспортного засобу, на його ім`я оформлена довіреність на експлуатацію, розпорядження транспортним засобом, оформлений страховий поліс, автомобіль перебував у його володінні та користуванні на час вчинення злочину, останній усвідомлював, що ОСОБА_6 не мала права на керування транспортним засобом, але дозволив це останній, тобто дозволив останній експлуатацію транспортного засобу, свідомо не вчинив всіх необхідних дій для зупинки транспортного засобу під час керування ним ОСОБА_6 та не намагався це зробити, тобто з суб`єктивної сторони вчинив умисні дії. Суд звертає увагу, що за висновком експерта № 224 від 25.04.2019 року, згідно якого на момент проведення огляді рульове керування знаходилось в працездатному, але технічно несправному стані у зв`язку зі збільшенням сумарним люфтом рульового керування, що перевищує граничне значення 10 градусів. Несправності рульового керування автомобіля настали до моменту ДТП. Водій автомобіля Ford Escort реєстраційний номер НОМЕР_1 , мав можливість своєчасно виявити несправності рульового керування. Тобто, ОСОБА_4 допустив ОСОБА_6 до керування технічно несправним транспортним засобом.

Під час досудового розслідування щодо ОСОБА_4 не обирався запобіжний захід.

Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, який не чинив перешкод у встановленні істини у справі, не ухилявся від органів досудового розслідування та суду, суд не вбачає ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжних заходів до набрання вироком законної сили.

Враховуючи викладене та особу обвинуваченого, обставини вчиненого ним злочину, його суспільно - небезпечні наслідки та відношення обвинуваченого до вчиненого, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання, думку прокурора, суд приходить до висновку, що виправлення, соціальна реабілітація обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів не можливі без реального відбуття ним покарання, що відповідає справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними. Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

VІ. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Цивільні позови під час судового розгляду не заявлялися.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, ст.ст. 50, 65, 66, 67 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ст.287 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підстав ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 27.11.2018 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Запобіжний захід відносно до вступу вироку в законну силу обрати особисте зобов`язання з`являтися за першою вимогою до суду та правоохоронних органів.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Обвинуваченому роз`яснити його право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1