ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/370/20 Справа № 210/6542/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2019 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2019 року у задоволенні заяви захисника ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання останнього відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що засуджений ОСОБА_11 своєю поведінкою та ставленням до умов та правил режиму утримання не довів свого виправлення, а саме не став на даний час на шлях виправлення, тому задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення є передчасним.

В апеляційній скарзі засуджений просить розглянути питання про застосування до нього положення ст. 81 КК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, засуджений посилається на те, що суд ретельно не з`ясував його ставлення до вчиненого злочину та праці, а також не врахував, що він має інвалідність 3 групи, був та залишається годувальником, раніше не судимий, а стан його здоров`я за час відбування покарання погіршився.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого щодо безпідставної відмови у застосуванні до нього умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень закону видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції при розгляді клопотання щодо ОСОБА_9 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_9 відбуває покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, призначене йому з урахуванням положень ст. 71 КК України Дніпровським апеляційним судом за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Поряд із цим, згідно наданих установою виконання покарань відомостей, ОСОБА_9 за час перебування в ДУ Криворізька виправна колонія (№80) характеризується негативно, 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення порядку відбування покарання, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Окрім того, 24 січня 2019 року адміністративною комісією засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, а 18 липня 2019 року ст. 81 КК України.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування ст. 81 КК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, який характеризується посередньо, двічі притягувався до адміністративної відповідальності, та з огляду на суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, його поведінку протягом строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним.
Доводи ОСОБА_9 про ненадання судом належної оцінки його особі, колегія суддів розцінює як безпідставні.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд оцінив вагомі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Вирішуючи питання обґрунтованості вимог засудженого, колегія суддів виходить з того, що поведінка ОСОБА_9 не зазнала позитивних змін, на що вказує його посередня характеристика, відсутність заохочень за весь час відбування покарання, а також наявність стягнення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2019 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4