УХВАЛА
19 червня 2020 року

м. Київ

справа №391/735/19
провадження №51-2889ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2019 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 11 березня 2020 року,

встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставі п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано.
Покликаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого через суворість, ОСОБА_4 не наводить у скарзі обґрунтувань у чому саме полягає явна несправедливість заходу примусу, з урахуванням положень ст. 414 КПК, що є підставою для скасування або зміни оспорюваних судових рішень відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Окрім того, касаційна скарга засудженого не містить вимог, які мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції за наслідками касаційного перегляду оспорюваних ОСОБА_4 судових рішень.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання вимог ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Суд також роз`яснює, що відповідно до ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений має право звернутися через адміністрацію виконавчої установи до відповідного Центру з надання безоплатної правової допомоги для отримання кваліфікованої правової допомоги адвоката при виготовленні тексту касаційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд,
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2019 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 11 березня 2020 року залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків упродовж десяти днів із дня отримання копії даної ухвали.
У разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3