Провадження №1-кп/748/47/20
Єдиний Унікальний № 748/1937/19
У Х В А Л А
01 червня 2020 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові заяву захисника ОСОБА_7 про відвід суддям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які здійснюють розгляд кримінального провадження №0000276 від 24.03.2019 відносно ОСОБА_6 за ч.3 ст.410 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Під час судового розгляду захисником ОСОБА_7 заявлено відвід суддям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, зазначаючи, що вони приймали рішення у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є свідками у даному кримінальному провадженні, надавали оцінку подіям, які стосуються даного кримінального провадження та досліджували докази, які проходять як докази по даному кримінальному провадженні, а отже у них склалася певна думка щодо події, зазначеної в обвинувальному акті , і вони не можуть бути об"єктивними і безсторонніми при оцінці показів свідків, по яким приймали рішення. Даний відвід був підтриманий обвинуваченим.
Прокурор проти заявленого відводу заперечував, зазначивши, що хоча судді при розгляді адміністративної справи і досліджували події даного кримінального правопорушення, разом з тим давали оцінку не діям обвинуваченого, а діям свідків.
Вивчивши матеріали справи, копії постанов по справам №748/837/19 та № 748/838/19 про адміністративні правопорушення, які винесенні відносно свідків по даному кримінальному провадженні - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , колегія дійшла наступного висновку.
Так, суддею Чернігівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_2 розглядалась справа №748/837/19 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП відносно ОСОБА_8 , а суддею Чернігівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 - справа №748/838/19 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-14 КУпАП відносно ОСОБА_9 , які є свідками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000276 від 24.03.2019 та яке на даний час перебуває в провадженні колегії суддів у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Як вбачається з копії постанов по справах №748/837/19 та № 748/838/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з"ясовували питання, пов"язані з подіями 23 березня 2019 року, які зазначені в обвинувальному акті по даному кримінальному провадженні та надавали оцінку доказам, які є доказами у даному кримінальному провадженні та зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Положенням частин 1, 5 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 1 ст. 6 Конвенції зазначено «Кожен має право на справедливий… розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом…, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
Стаття 75 КПК України передбачає, зокрема, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Згідно правової позиції Верховного Суду сформованої у постанові від 13.12.2018 у справі №552/4932/17, яка узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові №13-13зво18 від 14.11.2018 у справі №1-96/2007, суддя, який раніше висловився щодо винності особи у іншій справі про ті ж події та в порядку іншого судочинства, підлягає відводу.
Таким чином, з метою усунення обставин, які можуть викликати в учасників процесу сумніви у неупередженості судді під час розгляду вказаного кримінального провадження, зокрема, при аналізі показань обвинуваченого та свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , колегія суддів вважає за необхідне заяву адвоката ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35, 75, 80, 81, 82 КПК України, колегія суддів,
Ухвалила:
Заяву про відвід суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , задовольнити.
Кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000276 щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України - передати до канцелярії Чернігівського районного суду Чернігівської області, для подальшого розподілу відповідно до ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуюча-суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3