Справа № 539/1548/20
Провадження № 1-кп/539/171/2020
ВИРОК
іменем України
22 червня 2020 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Засулля Лубенського району, Полтавської області, громадянин України, освіта середня спеціальна, не працюючий, не одружений, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживаючий по АДРЕСА_2 , раніше судимого:
29.08.2017 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.;
10.04.2018 Хорольським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Знятий з обліку 18.11.2019 по закінченню іспитового строку;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Лубни, Полтавської області, громадянин України, освіта середня спеціальна, не працюючий, одружений, зареєстрований по АДРЕСА_3 , фактично проживаючий по АДРЕСА_4 , не судимий;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Москва, Російської Федерації, громадянин України, освіта середня спеціальна, не працюючий, не одружений, мешканець АДРЕСА_5 , в силу ст. 89 КК не судимий,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
29.04.2020, більш точного часу під час досудового розслідування не установлено, але після 22:00 год., ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння проходили поблизу домогосподарства, що по АДРЕСА_6 . В цей час у ОСОБА_3 разом із ОСОБА_8 і ОСОБА_4 виник умисел на незаконне проникнення до житлового будинку на території вказаного домогосподарства для спільного розпиття спиртних напоїв.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_8 і ОСОБА_4 , діючи групою осіб за попередньою змовою зайшли до домогосподарства, що по АДРЕСА_6 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_7 .
Підійшовши до житлового будинку у вищенаведеному домогосподарстві, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_8 і ОСОБА_4 переконались, що будинок призначений та придатний для проживання і в будинку нікого не має. Потім ОСОБА_9 діючи групою осіб за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за допомогою гайкового ключа, який знайшов на території вказаного господарства, умисно пошкодив замикаючий пристрій вхідних дверей в будинку та відкрив двері. Після цього, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи групою осіб за попередньою змовою разом із ОСОБА_8 і ОСОБА_4 , грубо порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, яка гарантує недоторканість житла, всупереч волі власниці житла, з метою незаконного перебування у житлі особи, незаконно проникли у середину приміщення вищенаведеного житлового будинку, що в домогосподарстві по АДРЕСА_6 , де разом стали вживати спиртні напої.
Після розлиття спиртних напоїв, вночі, 30.04.2020, точного часу під час досудового розслідування не установлено, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 покинули місце вчинення злочину, а ОСОБА_4 ліг спати у вказаному будинку, де 30.04.2020, приблизно о 09:00 год., його виявила потерпіла ОСОБА_7 .
Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у незаконному проникненні до житла, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
25.05.2020 між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладено угоду про примирення, яку передано на затвердження до суду.
25.05.2020 між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, яку передано на затвердження до суду.
25.05.2020 між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, яку передано на затвердження до суду.
У відповідності до умов вказаних угод потерпіла ОСОБА_7 та обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дійшли згоди щодо обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених за ч. 1 ст. 162 КК України, узгодили міру покарання за вчинений ними злочин, а саме у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.
Під час судового розгляду обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та просили затвердити угоди про примирення, вказавши, що вони повністю розуміють свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угод, а також наслідки укладення та затвердження угод про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які їм роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтвердили, що угоди про примирення укладені з потерпілою добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинуваченим зрозумілі та роз`ясненні судом права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України.
Потерпіла під час судового засідання також просила затвердити угоди про примирення, пояснила, що дані угоди укладені з обвинуваченими добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі.
Прокурор не заперечував проти затвердження угод про примирення від 25.05.2020 року, укладених між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які визнали свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даних угод про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п. 1-4 ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ч. 1 ст. 473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угод судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 беззастережно визнали себе винуватими, згідно з положеннями ст. 12 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.
Подані на розгляд суду угоди при примирення відповідають вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угод не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угод було добровільним.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення, укладених між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і призначення обвинуваченим узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 369 - 371, 373 376, 471, 473, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Речові докази по справі: відеозапис проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_10 , що знаходиться на оптичному носієві інформації - ДВД диск; відеозапис проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_3 , що знаходиться на оптичному носієві інформації - ДВД диск; відеозапис проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 , що знаходиться на оптичному носієві інформації - ДВД диск залишити при матеріалах кримінальної справи.
Роз`яснити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі скарги через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, потерпілій та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1