Справа № 136/1468/19
провадження 1-в/136/57/19
УХВАЛА
іменем України

"12" грудня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області із клопотанням про зняття судимості, мотивуючи тим, що вироком Апеляційного суду Вінницької області від 18.05.2006 його, ОСОБА_4 , було засуджено за п.п. 9, 12 ст. 115 ч.2, ст. 304 КК України на підставі ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років. 17.12.2014 його було звільнено умовно-достроково від відбування покарання згідно ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 09.12.2014.
Ураховуючи те, що з дня звільнення від відбування покарання пройшло більше половини строку погашення судимості, передбаченого п. 9 ст. 89 КК України, а після звільнення з місць позбавлення волі він усвідомив свою поведінку та зробив належні висновки, довів своє виправлення, просить суд вирішити питання про зняття з нього судимості.
Суд, вислухавши засудженого, який клопотання підтримав, прокурора, який не заперечив щодо задоволення клопотання з підстав наведених у ньому, вивчивши та дослідивши матеріали, що додані до клопотання встановив, що ОСОБА_4 було засуджено 10.05.2006 Апеляційним судом Вінницької області за п.9, п.12 ч.2 ст.115, ст.304 КК України, на підставі ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.
Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 09.12.2014 ОСОБА_4 звільнено умовно достроково від відбування покарання призначеного вироком Апеляційного суду Вінницької області від 18.05.2006 строком на 2 роки 11 місяців 04 дні. Судове рішення набрало законної сили 16.12.2014.
ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить вирішити питання про зняття із нього судимості.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджено за особливо тяжкий злочин, який передбачений ст.115 ч.2 п.9, 12 КК України та відповідно тяжкий, що передбачений ст.304 КК України.

Порядок зняття судимості передбачено ст.91 КК України.

Судом встановлено, що до ст. 91 КК України було внесено зміни Законом України «Про Національне антикорупційне бюро» від 14 жовтня 2014 року 1698-УІІ, який набрав чинності 25.01.2015, де ч. 2 ст. 91 КК України викладена в наступній редакції: «Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочин».

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин у 2005 році, тобто до набрання чинності змін до ст. 91 КК України.

У відповідність до ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, тому з урахуванням положень ч. 2 ст.5 КК України і відповідно до принципу ретроактивності вказаний закон не має зворотної дії в часі, оскільки він погіршує становище засудженого у частині заборони зняття судимості після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17) вказано, що відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України чинність закону про кримінальну відповідальність у часі визначається щодо злочинності, караності, а також інших кримінально - правових наслідків діяння. Вжиті законодавцем словосполучення «інші кримінально-правові наслідки діяння», а також «поліпшення (чи погіршення) становища особи іншим чином» охоплюють собою всі інші кримінально-правові наслідки діяння, окрім злочинності й караності, та всі можливі аспекти впливу на кримінально-правове становище особи, в якому вона опиняється внаслідок вчинення нею злочину. «Іншими кримінально-правовими наслідками діяння» можуть визнаватися будь-які передбачені КК України примусові заходи кримінально-правового характеру, здатні змінити (поліпшити чи погіршити) кримінально-правове становище особи.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що до застосування підлягають норми ст.91 КК України до внесення змін Законом України «Про Національне антикорупційне бюро» від 14 жовтня 2014 року 1698-УІІ, відповідно до якої якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.

Правилами ст.89 ч.1 п.9 КК України, передбачено, що особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Із довідки про звільнення (а.с.10) встановлено, що ОСОБА_4 звільнено умовно достроково на 2 роки 11 місяців 04 дні 17.12.2014, з часу його звільнення пройшло більше чотирьох років, тобто більше половини строку погашення судимості, передбаченого п. 9 ст. 89 Кримінального кодексу України для осіб, які скоїли особливо тяжкий злочин.

Як убачається із довідки - характеристики виданої виконавчим комітетом Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с.11), ОСОБА_4 проживає на території даної територіальної громади, до складу сім`ї ОСОБА_4 входять батьки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .. За місцем проживання ОСОБА_4 зарекомендував себе виключно з позитивної сторони, до адміністративної та кримінальної відповідальності з часу звільнення з місць позбавлення волі не притягувався, його поведінка з позицій суспільної моралі гідна для наслідування іншими особами, працьовитий товариський, ввічливий, бере активну участь у громадському житті села.

Згідно відомостей Мурованокуриловецького ВП Могилів Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області від 04.11.2019, ОСОБА_4 до адміністративної та кримінальної відповідальності з часу звільнення 22.12.2014 по даний час не притягувався.

Згідно до ст.538 Кримінального процесуального кодексу України, після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Наведене свідчить, що після відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 довів своєю зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці своє виправлення, а оскільки судимість є наслідком відбування покарання за конкретний злочин, то зняття судимості здійснюється стосовно кожного із них окремо, а ОСОБА_4 вчинив злочини передбачені п.п. 9, 12 ст. 115 ч.2, ст. 304 КК України, суд дійшов висновку, що судимість слід зняти за обидва злочини.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Сумлінне відношення засудженого до праці підтверджується характеристикою з місця проживання, згідно якої засуджений характеризується, як працьовита людина, що може бути виключно в разі сумлінного відношення до праці.

На підставі викладеного та керуючись ст.372, 538, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості, - задовольнити.

Зняти з ОСОБА_4 судимість за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 18.05.2006 за п.п. 9, 12 ст. 115 ч.2, ст. 304 КК України.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом семи днів з дня її проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1