УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року cлідчий суддя Смілянського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого Смілянського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_5 від 31 липня 2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003124 від 17 грудня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

встановив:

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого Смілянського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_5 від 31 липня 2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003124 від 17 грудня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Свою скаргу мотивує тим, що слідчим Смілянського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_5 31 липня 2019 року було прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0003124 від 17 грудня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Вважає, що дана постанова не достатньо вмотивована, прийнята передчасно, слідчим не вжито заходів, спрямованих на перевірку та з`ясування усіх обставин вчинення злочину, які вказані потерпілим ОСОБА_4 , щоб обґрунтовано стверджувати про відсутність в події складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 вказує, що 11 грудня 2016 року у м. Смілі Черкаської області неподалік від бару «Делікат», що на перехресті вулиць родини Бобринських та Соборної у м. Смілі двоє невідомих потерпілому ОСОБА_4 на той час чоловіків, витягши останнього з автомобіля, яким він керував, подолавши опір, шляхом збиття з ніг, почали наносити останньому удари руками та ногами в різні частини тіла.

Внаслідок таких злочинних дій, згідно висновку експерта № 05-6-01/449 ОСОБА_4 завдано тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, рани тім`яної частини голови, синців лівого ока, лівої вушної раковини та перенісся, саден обох кистей, грудної клітки, лівої гомілки та спини.

При цьому, експерт прийшов до висновку про те, що вказані ушкодження заподіяні внаслідок ударів твердими тупими предметами та можуть бути нанесеними за обставин, що вказані ОСОБА_4 .

Представник потерпілого зауважив, що на тілі ОСОБА_4 наявні тілесні ушкодження, що характерні для самозахисту. Однак слідчий під час проведення досудового розслідування та прийняття рішення про закриття кримінального провадження вказаний факт до уваги не прийняв.

Крім того, в ході досудового розслідування кримінального провадження з потерпілим проведено слідчий експеримент, в ході проведення якого останній продемонстрував місце та механізм нанесення тілесних ушкоджень та повідомив, що після зупинки ним автомобіля до нього підбігли двоє чоловіків на підпитку, та діставши його із автомобіля, почали наносити тілесні ушкодження.

В той час, коли ОСОБА_4 перебував у положенні лежачи на асфальті, а невідомий чоловік наносив йому тілесні ушкодження, із магазину «Делікат» вийшов ОСОБА_6 , який перешкодив подальшому нанесенню тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

За результатами слідчого експерименту у кримінальному провадженні встановлено, що тілесні ушкодження, одержані ОСОБА_4 , могли бути спричинені під час обставин, що вказані в ході слідчого експерименту.

Разом із тим, не провівши усіх необхідних слідчих дій, беручи до уваги як достовірні показання осіб, відносно яких із заявою звернувся ОСОБА_4 , слідчий СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження. Відтак, на думку представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 , досудове розслідування проведено слідчим не повно.

Показання потерпілого у кримінальному провадженні не лише не перевірені, а навіть не вказані у постанові про закриття кримінального провадження та не наведено достатньо доводів, здобутих під час досудового розслідування, які б їх спростовували.

Натомість як правдиві до уваги прийняті показання особи, на яку заявник вказує як на ту, що вчинила злочин.

Представник потерпілого також вказує, що наразі Смілянським міськрайонним судом здійснюється розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за ст.ст. 122, 296 КК України.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні складений слідчим СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 за результатами розслідування кримінального провадження № 00003105, в якому ОСОБА_4 оголошено підозру за ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 296 КК України.

Предметом дослідження у вказаному кримінальному провадженні стали події, які відбулися після вчинення ОСОБА_7 перешкод ОСОБА_8 , який наносив тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Під час ознайомлення із вказаними матеріалами кримінального провадження представнику потерпілого стало відомо, що на тілі потерпілого ОСОБА_8 жодних тілесних ушкоджень окрім перелому ребер не виявлено. Однак, слідчим не прийнято до уваги вказану обставину.

Разом із тим, після конфлікту із останнім на тілі ОСОБА_4 наявні тілесні ушкодження на голові, тулубі та руках, що може свідчити про самозахист останнього.

Представник потерпілого зазначає, що слідчим ОСОБА_5 не виконано наступні слідчі дії:

- не проведено допит у якості свідка ОСОБА_9 , який перешкодив нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ;

- із ОСОБА_10 не проведено слідчого експерименту з метою з`ясування обставин нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ;

- за результатами слідчого експерименту не призначено судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні;

- не проведено слідчі експерименти із свідками та ОСОБА_8 , не перевірено правдивість їх показань.

Слідчим допитано ряд свідків виключно подій, які відбувалися після того, як ОСОБА_7 перешкодив ОСОБА_8 наносити тілесні ушкодження ОСОБА_4 , однак не допитано жодного свідка подій, які були очевидцями початку конфлікту та факту нанесення ушкоджень ОСОБА_4 .

З метою перевірки достовірності показань свідків із останніми також не проведено слідчі експерименти.

На підставі наведеного, представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах потерпілого ОСОБА_4 просить скасувати постанову слідчого Смілянського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_5 від 31 липня 2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003124 від 17 грудня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В судове засідання скаржник не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд скарги без його участі. Скаргу підтримав повністю та просив її задовольнити.

Представник Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи зазначену норму КПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду скарги без представника Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи зазначену норму та неявку всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового засідання без фіксування його технічними засобами.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що така підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження № 0003124 від 17 грудня 2016 року, слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР 17 грудня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку з встановленням відсутності в події складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак слідчий, приймаючи оскаржувану постанову, зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без належної перевірки та аналізу всіх обставин, про які зазначає представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 у своїй скарзі, без проведення повного обсягу слідчих дій спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: не проведено допит у якості свідка ОСОБА_9 , який перешкодив нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ; не проведено слідчого експерименту із ОСОБА_10 з метою з`ясування обставин нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ; за результатами слідчого експерименту не призначено судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні; не проведено слідчі експерименти із свідками та ОСОБА_8 , не перевірено правдивість їх показань; не допитано жодного свідка подій, які були очевидцями початку конфлікту та факту нанесення ушкоджень ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, що передбачено ст. 284 КПК України.

Як вбачається з матеріалів скарги слідчим вищезазначених вимог не дотримано.

Зокрема, зазначені підстави закриття кримінального провадження в постанові від 31 липня 2019 року є формальними, слідчим не вказано які заходи вживалися ним для встановлення об`єктивних обставин.

За таких обставин слідчий суддя вбачає правові підстави для задоволення скарги про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 31 липня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 9, 110, 284, 303, 304, 306, 307, 372 КПК України,-

ухвалив:

Скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого Смілянського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_5 від 31 липня 2019 року про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Смілянського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_5 від 31 липня 2019 року про закриття кримінального провадження та зобов`язати слідчого Смілянського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_5 продовжити досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003124 від 17 грудня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1