Справа № 283/137/20
провадження №1-кп/283/90/2020
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2020 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
з секретарем судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
його законного представника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,
законного представника обвинувачених ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 14 листопада 2019 року за №0000680 по обвинуваченню:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з базовою середньою освітою, студента 2 курсу Київського вищого професійного училища деревообробки, не судимого
в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з базовою середньою освітою, студента 2 курсу Київського вищого професійного училища деревообробки, не судимого
в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті і підтриманого прокурором під час судового розгляду:

09 листопада 2019 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_10 в м. Малині Житомирської області по вул. Вокзальна поблизу магазину «Експрес» в результаті словесного конфлікту з ОСОБА_4 , вчинили хуліганство.

Так, ОСОБА_11 з хуліганських спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, нехтуючи елементарними правилами поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, протиставляючи себе суспільству та загально прийнятим нормам моралі, виражаючи зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, поклавши руку на плече потерпілого, наніс один удар правим кулаком в область тулубу, після цього, схопивши ОСОБА_4 обома руками за верхній одяг, наніс один удар головою в область носа. Потерпілий обороняючись, наніс ОСОБА_12 один удар правим кулаком в область тулубу та один удар правим кулаком в область щелепи. ОСОБА_11 , продовжуючи свої злочинні дії наніс ОСОБА_4 ще один удар правим кулаком в область шиї та один удар лівим кулаком в область щелепи, та схопивши потерпілого за капюшон пригнув його до землі.

В цей час, ОСОБА_13 з хуліганських спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, нехтуючи елементарними правилами поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, протиставляючи себе суспільству та загально прийнятим нормам моралі, виражаючи зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, наніс один удар правим кулаком в область лівої брови потерпілого, в результаті чого ОСОБА_4 упав на асфальтне покриття.

Внаслідок спільних злочинних дій ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , потерпілому заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, саден перенісся, лівої кисті, що відносяться до легкого ступеню важкості з короткочасним розладом здоров`я.

ІІ. Докази, здобуті під час розгляду із показань учасників кримінального провадження:

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_10 свою винуватість у вчиненні злочину визнав, зазначивши, що завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 викликане неприязним ставленням до нього та бажанням припинити конфлікт між останнім та ОСОБА_16 . Інформацію щодо кількості нанесених ударів та механізм їх нанесення, викладену в обвинувальному акті, підтвердив.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_10 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю, зазначивши, що став на захист свого брата від дій ОСОБА_4 , який натягнув курточку на голову ОСОБА_12 . Саме в цей момент обвинувачений наніс один удар правим кулаком в щелепу потерпілому, в результаті чого ОСОБА_4 впав на землю.

Потерпілий в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, та показав, що 09.11.2019 року близько 19 години відпочивав з ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в м. Малині Житомирської області по вул. Вокзальна поблизу магазину «Експрес». До них підійшла інша компанія, в якій були ОСОБА_20 з її старшою сестрою, ОСОБА_21 та інші дівчата, пізніше до них приєднався ОСОБА_22 . Між дівчатами виник конфлікт з приводу одягу та аксесуарів. Потерпілий зробив зауваження ОСОБА_23 , на що ОСОБА_16 покликав його за магазин на розмову. В цей час підійшла ще одна компанія з братами ОСОБА_24 , один з яких наблизився до ОСОБА_4 . З`ясувавши у ОСОБА_16 , що потерпілий зробив зауваження дівчині, ОСОБА_11 наніс йому один удар кулаком правої руки в грудну клітину та один удар головою в ніс. Захищаючись, ОСОБА_4 натягнув обвинуваченому капюшон на голову, і в цей момент до нього підбіг ОСОБА_13 та наніс по одному удару в праве та ліве око. Після цього, ОСОБА_21 допомогла потерпілому підвестися та витерти кров з обличя. Обвинувачені навіть не вибачилися за свій вчинок.

Допитаний свідок ОСОБА_16 підтвердив суду ту обставину, що першочергово конфлікт виник між ним та потерпілим з приводу його дівчини. В цю розмову за приміщенням магазину "Експрес" втрутився ОСОБА_11 , який наніс один удар в грудну клітину ОСОБА_4 . Подальших дій він не знає, оскільки відійшов з цього місця.

Свідок ОСОБА_25 пояснила, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_16 виник конфлікт, з приводу чого вона не пам`ятає. Свідок не бачила як брати ОСОБА_24 наносили удари ОСОБА_4 , однак бачила як потерпілий наніс удар ОСОБА_12 , та впав на землю після удару ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_26 показала, що восени 2019 року, точної дати не пам`ятає, відпочивала з ОСОБА_25 та ОСОБА_27 поблизу магазину «Експрес» в м. Малині по вул. Вокзальна. До них приєднався хлопець на ім`я ОСОБА_15 та підійшла інша компанія. Бійку між ОСОБА_4 та братами ОСОБА_24 свідок не бачила. Всі присутні сперечалися між собою. Побачивши, що потерпілий впав на землю, вона допомогла йому підвестися та витерти кров.

Свідок ОСОБА_27 пояснила, що бачила як один з братів ОСОБА_24 , хто саме вона не знає, наніс удар потерпілому в обличчя, в результаті чого він впав на землю. ОСОБА_26 допомогла ОСОБА_4 підвестися та витерти кров. Зі слів ОСОБА_25 свідок дізналася, що конфлікт виник між дівчатами.

Свідок ОСОБА_28 пояснила, що наприкінці осені 2019 року, точної дати не пам`ятає, відпочивала з ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_4 на зупинці поблизу магазину «Експрес» в м. Малині по вул. Вокзальна. Туди ж підійшла компанія в які були ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 та ОСОБА_16 . Між дівчатами виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_4 словесно заступився за ОСОБА_29 і ОСОБА_28 та зробив зауваження ОСОБА_25 , на що ОСОБА_16 покликав його за магазин на розмову. За тим що відбувалося між ними далі, свідок не спостерігала. Побачила ОСОБА_4 , коли той повернувся з побоями. Про бійку за участю братів ОСОБА_24 дізналася пізніше.

Аналогічні показання в судовому засіданні надала ОСОБА_29 . Про те, що до бійки причетні брати ОСОБА_24 , свідок дізналася від ОСОБА_31 .

Свідок ОСОБА_32 пояснив, що не пам`ятає коли саме, восени 2019 року, він сидів на зупинці поблизу магазину «Експрес» в м. Малині по вул. Вокзальна, та до нього підійшов ОСОБА_13 і сказав, що за магазином бійка за участю його брата ОСОБА_33 . Підійшов на місце події, свідок побачив, як ОСОБА_4 наніс удар ОСОБА_12 , який у відповідь наніс удар в обличчя потерпілому. ОСОБА_13 заступився за брата та наніс удар в обличчя ОСОБА_4 , в результаті чого останній впав на землю. Зі слів інших осіб, не пам`ятає кого, ОСОБА_34 почав бійку за дівчину, яку образив ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_35 показав, що коли він підійшов до магазину «Експрес» в м. Малині по вул. Вокзальній сутичка між ОСОБА_4 та обвинуваченими вже закінчилася, потерпілого вже не було. Зі слів ОСОБА_9 свідок дізнався, що конфлікт виник між ОСОБА_16 та потерпілим, так як ОСОБА_4 образив дівчину. Саме зі слів ОСОБА_33 свідок дізнався про бійку.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_36 пояснив, що бійки не бачив, про все дізнався зі слів інших.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

відомості про кримінальне провадження внесено в ЄРДР 14 листопада 2019 року за №0000680 про те, що 09 листопада 2019 року близько 20 години 30 хвилин в м. Малині Житомирської області по вул. Вокзальній, 1 поблизу магазину «Експрес» особа на прізвище ОСОБА_24 спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_4 ;

дані протоколу проведення слідчого експерименту від 12.12.2019 року та ілюстровані таблиці до нього, згідно якого ОСОБА_4 показав механізм нанесення одним з братів Борисенків удару правим кулаком в область грудної клітки, удару головою в область носа, удару правим кулаком в область грудної клітки, удару правим кулаком в область щелепи, удару правим кулаком в область шиї, удару лівим кулаком в область щелепи, та механізм нанесення іншим з братів ОСОБА_24 одного удару правим кулаком в область лівої брови, що мало місце 09.11.2019 року в м. Малині Житомирської області по вул. Вокзальній поблизу магазину «Експрес»;

даними висновку експерта №484 від 13.12.2019 року встановлено, що у ОСОБА_4 малися тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, саден перенісся, лівої кисті, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості з короткочасним розладом здоров`я, що могли виникнути від дії твердих тупих предметів і не залишили по собі ідентифікуючих ознак. Експертом зазначено, що дані ушкодження малоймовірно могли виникнути внаслідок падіння потерпілого з положення стоячи на тверду поверхню. Показання ОСОБА_4 дані під час проведення слідчого експерименту відповідають характеру та механізму заподіяння йому тілесних ушкоджень в тій частині, де він вказує, що йому було спричинено травмуючи дії в ділянку обличчя;

дані протоколу проведення слідчого експерименту від 21.12.2019 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_10 показав як він 09.11.2019 року в м. Малині Житомирської області по вул. Вокзальній поблизу магазину «Експрес», підійшовши до потерпілого та поклавши ліву руку на його ліве плече, наніс один удар правим кулаком в область грудної клітки, удар головою в область носа, удар правим кулаком в область грудної клітки, удар правим кулаком в область обличчя,а також показав, як його брат ОСОБА_10 наніс ОСОБА_4 один удар правим кулаком в область обличчя в результаті чого потерпілий впав;

згідно висновку експерта №501 від 23.12.2019 року показання підозрюваного ОСОБА_10 дані під час проведення слідчого експерименту відповідають механізму заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 в тій частині, де він вказує, що спричинив потерпілому травмуючу дію в ділянку обличчя;

дані протоколу проведення слідчого експерименту від 21.12.2019 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_10 показав як його брат ОСОБА_10 09.11.2019 року в м. Малині Житомирської області по вул. Вокзальній поблизу магазину «Експрес», підійшовши до потерпілого та поклавши ліву руку на його ліве плече, наніс один удар правим кулаком в область грудної клітки, удар головою в область носа, удар правим кулаком в область грудної клітки, удар правим кулаком в область обличчя,а також показав, як він наніс ОСОБА_4 один удар правим кулаком в область обличчя в результаті чого потерпілий впав;

висновок експерта №500 від 23.12.2019 року, яким встановлено, що показання підозрюваного ОСОБА_10 дані під час проведення слідчого експерименту відповідають механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 в тій частині, де він вказує, що спричинив потерпілому травмуючу дію в ділянку носа.

ІV. Цивільний позов потерпілого:
ОСОБА_4 подано цивільний позов вимогами якого просить суд стягнути з обвинувачених по 1147,12 грн. матеріальної шкоди з кожного, по 9446 грн. моральної шкоди з кожного, по 5000 грн. витратна правову допомогу з кожного.

Розмір матеріальної шкоди в 2294,24 грн., що полягає у витратах на лікування, проходження обстежень, консультації лікарів, підтверджено квитанцією №83 від 12.11.2019 року, квитанцією №18213-62266-70207 від 13.11.2019 року, квитанцією №18213-6226-70328 від 13.11.2019 року, чеком №571335 від 09.11.2019 року, чеком №164813 від 12.11.2019 року.

Розмір моральної шкоди потерпілий обґрунтовує фізичним болем та душевними стражданнями, емоційним стресом, порушенням нормальних життєвих зв`язків.

Витрати на правову допомогу згідно акту надання послуг №02 від 31.01.2019 року становлять 10000 грн.

ОСОБА_11 відносно позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди не заперечив, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди визнав в частині 3000 грн., щодо стягнення витрат на правову допомогу - в розмірі 3000 грн.

ОСОБА_11 відносно позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди не заперечив, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди визнав в частині 3000 грн., щодо стягнення витрат на правову допомогу - в розмірі 3000 грн.

V. Мотиви ухвалення вироку:
Вирішуючи питання про належність та допустимість доказів, суд враховує, що в ході судового розгляду сторони провадження не мали заперечень щодо досліджених доказів, враховує дотримання процесуальної форми їх отримання, оцінку в їх сукупності, а тому приходить до висновку про належність і допустимість доказів, якими підтверджено завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Заслухавши всі показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_12 та ОСОБА_37 за ч.2 ст.296 КК України, а саме: у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом групою осіб, не доведене жодним доказом, а їх дії підлягають перекваліфікації на ч.1 ст. 28, ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Стороною обвинувачення не надано доказів наявності умислу у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на порушення громадського порядку.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», а саме пункту 4, суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин вчинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжуються погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винними щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду по справі №288/1158/16-к від 03.07.2019 року, хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Зазначені в обвинувальному акті обставини щодо вчинення обвинуваченими грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, так як органами досудового слідства обвинувачення в цій частині не доведено, зокрема, в чому полягають хуліганські мотиви дій обвинувачених та вказане обвинувачення спростовується показами свідків, потерпілого, обвинувачених які в судовому засіданні показали, що обвинувачені та потерпілий виясняючи між собою відносини зв`язані з конфліктом між потерпілим та свідком ОСОБА_16 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, обвинувачені умисно спричинили потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Аналіз та оцінка вищенаведених доказів у їх сукупності підтверджують той факт, що умисел обвинувачених був спрямований не проти громадського порядку та на вчинення хуліганських дій, а виключно на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень в ситуації конфлікту (навть надуманого) між їх знайомим ОСОБА_16 та ОСОБА_38 .

Суд приходить до переконання, що дії обвинувачених невірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.2 ст. 296 КК України, як хуліганство та підлягають перекваліфікації на ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України виходячи з наступних обґрунтувань.

Судом враховується, що ОСОБА_10 проводив час поблизу магазину «Експрес» в м. Малині Житомирської області по вул. Вокзальній,1 та став свідком конфлікту ОСОБА_4 з ОСОБА_16 , який є його товаришем, втручаючись в який, він діяв з мотивів раптово виниклих неприязних стосунків до потерпілого, а не з безпричинних хуліганських мотивів та бажання протиставити себе оточуючим. В свою чергу, ОСОБА_10 завдав тілесні ушкодження потерпілому в метою захисту брата.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду по справі №288/1158/16-к від 03.07.2019 року, якщо потерпілий не подав заяву про злочин, але до початку чи під час досудового розслідування і/або судового провадження за злочином публічного обвинувачення беззастережно висловився про необхідність застосування щодо винного кримінально-правових заходів примусу, відповідне волевиявлення, зафіксоване у процесуальних документах, є достатньою підставою для здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення після зміни кваліфікації.

У разі перекваліфікації судом діяння на злочин приватного обвинувачення позиція потерпілого або притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за злочин публічного обвинувачення не може прирівнюватися до відмови від приватного обвинувачення і не є підставою для закриття кримінального провадження, регламентованою п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення вини ОСОБА_10 та ОСОБА_10 та їх дії слід кваліфікувати як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_4 , вчиненому групою осіб, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України.

При обранні покарання суд виходить із загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

За місцем свого проживання обвинувачені характеризуються позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання кожному є активне сприяння в розкритті злочину. Суд виключає з обвинувачення обставину, що пом`якшує відповідальність обвинуваченим як щире каяття, оскільки така обставина в даному злочині носить лише формальний характер. Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, у матеріалах провадження відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений намагався відшкодувати збитки потерпілому та вибачитися перед потерпілим.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченим вид і розмір покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та осіб винних, які до кримінальної відповідальності притягують вперше, а також те, що згідно з ч. 2, 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення Борисенкам покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст.125 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком відповідно до ст. 75, 104 КК України. Інші види покарання, передбачені санкцією статті до них не можуть бути застосовані, оскільки вони є неповнолітніми, не працюють та не мають самостійного джерела доходів.

На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

В силу ст.128 КПК України цивільний позивач має право на відшкодування матеріальної та/або моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Потерпілим підтверджено розмір матеріальної шкоди.

Оцінюючи завдану потерпілому моральну шкоду, суд враховує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» і бере до уваги характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав потерпілий, їх глибину, характер немайнових втрат та враховує інші обставини.

Виходячи із засад розумності та справедливості суд вважає, що розмір моральної шкоди саме в 15 000 грн. підлягає стягненню з обвинувачених на його користь, а також підлягає стягненню документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн., оскільки наявність одних лише усних заперечень проти заяви про відшкодування судових витрат, за відсутності доказів неспівмірності заявлених стороною витрат на правову допомогу або завищення їх розміру, не може бути підставою для зменшення розміру витрат на правову допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх" від 16.04.2014 року та ч.1 ст. 1182 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Згідно зі ст. 1190 ЦК особи, спільними діями яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність; за заявами потерпілого суд може визнати відповідальність таких осіб у частці відповідно до ступеню їхньої вини (постанова ККС ВС у справі 396/1802/17).

Питання про речові докази суд вирішує в порядку вимог ст. 100 КПК України відповідно.

Керуючись ст. 373, 374 КПК,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 45 діб арешту.

На підставі ч. 1 ст. 75, 104 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, поклавши на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України такі обов`язки:

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання;

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 45 діб арешту.

На підставі ч. 1 ст. 75, 104 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, поклавши на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України такі обов`язки:

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 1/2 частини з кожного

на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

2294,24 грн. завданої злочином матеріальної шкоди,

15 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди,

10 000 грн. витрат на правову допомогу, а всього 27 294,24 грн.

У разі відсутності в неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_10 майна, достатнього для відшкодування завданої ними матеріальної та моральної шкоди, витрат на правову допомогу, вказану шкоду та витрати в частці, якої не вистачає або в повному обсязі стягнути з їх батьків: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_1 , та ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_2 .

Речовий докази по справі: реєстратор камер відео спостереження, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_40 - залишити останньому за належністю, після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя