Справа № 761/1665/20 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1198/2020 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.01.2020,
в с т а н о в и л а:
Адвокат ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.01.2020 скаргу адвоката ОСОБА_8 подану в інтересах ОСОБА_7 повернуто особі, яка її подала. В обґрунтування мотивів ухваленого рішення, слідчий суддя звернув увагу на порушення адвокатом ОСОБА_8 правил територіальної підсудності при оскарженні бездіяльності слідчого Державного бюро розслідувань. Указав, що відповідно до наказу директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 від 11.11.2019 № 310 місцем розташування усіх слідчих відділів Центрального апарату ДБР є м. Київ, бульвар Л.Українки, 26 (7 поверх), що знаходиться в Печерському районі м. Києва. Відтак, на підставі викладеного вважав, що Державне бюро розслідувань територіально не розташоване у межах юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.
Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану ухвалу та передати скаргу та додані до неї документи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття по ній судового провадження. В обґрунтування вимог апеляційної скарги указав на безпідставність висновків слідчого судді щодо непідсудності його скарги Шевченківському районному суду м. Києва. Указав, що наказ директора ДБР в матеріалах провадження за його скаргою відсутній, так як і відсутній він у відкритому доступі. Вважав, що підсудність розгляду скарг даної категорії повинна визначатись не за фактичним місцем розташування слідчого підрозділу, а за місцем знаходження відповідного державного органу у складі якого перебуває такий слідчий підрозділ.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження і додані до апеляційної скарги матеріали, а також обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Рішення про повернення адвокату ОСОБА_8 скарги на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань слідчий суддя мотивував тим, що дана скарга не підлягає розгляду у Шевченківському районному суді м. Києва, яка така, що подана із порушенням правил територіальної підсудності. Між тим, цей висновок слідчим суддею зроблений на підставі неправильного тлумачення положень КПК України, що призвело до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону. Так, ні положеннями § 1 Глави 26 КПК України, який регламентує оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, ні іншими положеннями Глави 26 КПК України не визначено територіальної підсудності розгляду скарг, які подаються в порядку § 1 Глави 26 КПК України. Для вирішення цього питання колегія суддів вважає за необхідне за аналогією закону застосувати ті норми КПК України, які регулюють подібні правовідносини. Такою нормою є ч.2 ст. 132 КПК України, яка визначає територіальну підсудність розгляду клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до цієї норми закону зазначені клопотання розглядаються судом у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованим ототожнення в даному випадку понять «місце знаходження органу досудового розслідування» та «місце реєстрації юридичної особи». Під місцем знаходження органу досудового розслідування необхідно розуміти фактичне місце знаходження цього органу, слідчих цього органу, проведення слідчих дій, тощо. Таке місце знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва. Також в матеріалах справи наявний супровідний лист за підписом керівника Другого управління організації досудових розслідувань ОСОБА_10 адресований ОСОБА_7 з повідомленням про направлення заяви ОСОБА_7 за належністю, з якого вбачається, що Державного бюро розслідувань розташоване за адресою: вул. С. Петлюри, 15, м. Київ. Наведене дає підстави стверджувати те, що скарга адвоката ОСОБА_8 подана в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність Державного бюро розслідувань повинна розглядатись саме у Шевченківському районному суді м. Києва.

За таких обставин ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.01.2020 про повернення зазначеної скарги не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а матеріали за цією скаргою - поверненню до Шевченківського районного суду м. Києва для виконання вимог ст. 306, 307 КПК України.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.01.2020 про повернення адвокату ОСОБА_8 скарги на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 скасувати.

Матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_8 повернути до Шевченківського районного суду м. Києва для виконання вимог ст. 306, 307 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4