Справа № 216/9650/13-к
провадження 1/216/1/20
ПОСТАНОВА
іменем України

13 травня 2020 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при підготовчому розгляді в судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Кривому Розі матеріалів кримінальної справи за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, перебуває в зареєстрованому шлюбі, має на утриманні неповнолітніх дітей, 2003 року народження, 2015 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звинувачується в тому, що 17.06.2007 приблизно о 16.00 год., керував згідно довіреності технічно справним автомобілем «ВАЗ 2121», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_5 , рухався по автодорозі селища Авангард, зі сторони асфальтного заводу в напрямку цегляного заводу Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, при цьому в салоні автомобіля перевозив трьох пасажирів. В цей же час ОСОБА_6 , керував згідно довіреності технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21101-125-51», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , рухався зі швидкістю 60 км/год. по автодорозі селища Авангард, зі сторони цегляного заводу в напрямку асфальтного заводу Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, при цьому в салоні автомобіля перевозив одного пасажира. Водій ОСОБА_4 , рухався у вказаному напрямку, зі швидкістю 20 км/год. і наближаючись до лівого заокруглення проїжджої частини по ходу руху автомобіля, виїхав на полосу зустрічного руху по якій рухався автомобіль «ВАЗ 21101-125-51», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який продовжував рухатися по ній, належним чином не оцінивши дорожню обстановку, проявив неуважність до навколишньої обстановки і її зміни, був непередбачливим, не прийняв відповідних мір до повернення на свою полосу руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, та маючи технічну можливість своєчасними одностороннім діями запобігти зіткненню, своєчасних мір не прийняв, і допустив на полосі зустрічного руху зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21101-125-51», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 . В результаті зіткнення водію автомобіля «ВАЗ 21101-125-51» - ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи №3447 від 19.10.2007 були завдані тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани обличчя, перелому таранної кістки праворуч, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за ознаками тривалого розладу здоров`я; пасажиру автомобіля «ВАЗ 2121» - ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи №3269 від 12.10.2007 були завдані тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани правого колінного суглобу, закритого осколкового перелому лівої плечової кістки, які за характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за ознаками тривалого розладу здоров`я.
Згідно з обвинуваченням своїми діями водій автомобіля «ВАЗ 2121» - ОСОБА_4 порушив вимоги п.п.1.5, 2.3 б), 10.1, 11.2, 11.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водій зобов`язаний:
п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 11.2 нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини;
п. 11.3 на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.
Невиконання водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 11.2, 11.3 Правил дорожнього руху України, згідно висновку авто-технічних експертиз №58/27-436 від 25.10.2007, №58/27-36 від 19.02.2008, № 58/27-255 від 25.09.2009, №2941 від 29.07.2010 знаходиться в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.
Діяння, інкриміновані обвинуваченому, кваліфіковані органом слідства за ч. 1 ст. 286 КК України.
Справа підсудна Центрально-Міському районному суду м. Кривого Рогу. Підстав для зупинення провадження у справі, повернення прокурору або на додаткове розслідування немає. Обвинувальний висновок складено відповідно до положень Кримінально-процесуального кодексу України (1960).
Під час порушення кримінальної справи, проведення досудового слідства порушень вимог кримінально-процесуального закону, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, не допущено.
При попередньому розгляді справи прокурором клопотань про кваліфікацію дій обвинуваченого за статтею Кримінального кодексу, яка передбачає відповідальність за більш тяжкий злочин або для пред`явлення звинувачення, яке до цього часу не було пред`явлено, а також про притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, підстав не виявлено.
Проте в судовому засіданні 13.05.2020 прокурором було заявлене клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.
Обвинувачений проти закриття провадження у справі заперечував та наполягав на ухваленні щодо нього виправдувального вироку.
Судом встановлено, що справа за обвинуваченням ОСОБА_4 надійшла до суду з обвинувальним висновком.
Крім того в обвинувальному висновку датою вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_4 , вказане 17.06.2007.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
При цьому максимальне основне покарання, передбачене санкцією ст. 286 ч. 1 КК України складає обмеження волі строком до трьох років.
Отже строк притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, мав сплинути 17.06.2010 року.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 7-1 КПК України (1960) передбачено, що провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку: із закінченням строків давності.
За приписами ч. 2 ст. 11-1 КПК України (1960) суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.
При цьому у справі, що надійшла від прокурора, суддя з`ясовує щодо кожного з обвинувачених такі питання, зокрема, чи немає підстав для закриття справи (п. 2 ч. 1 ст. 237 КПК України (1960) «Питання, які з`ясовуються суддею при попередньому розгляді справи»).
Відповідно до ч. 1 ст. 248 КПК України (1960) при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 7-1, 7-2, 8, 9, 10 і 11-1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом.
Також судом враховуються роз`яснення, викладені в п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №1 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», згідно з якими особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (2341-14), якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Відповідно до ст. 11-1 КПК (1001-05) таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК (2341-14).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 7-1 п. 5 ч. 1, 11-1, 237 п. 2 ч. 1, 248 КПК України (1960), п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №1 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7-1 КПК України (1960).
Запобіжний захід ОСОБА_4 підписку про невиїзд, залишити підсудному до набрання постановою законної сили, після набрання постановою законної сили запобіжний захід скасувати.
Речові докази автомобілі ВАЗ-2121, державний номер НОМЕР_1 , та ВАЗ-21101-125-51, державний номер НОМЕР_2 , визнані та долучені в якості речових доказів постановою від 26.06.2007 та передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відповідно передати за приналежністю.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1