ЄУН № 336/1986/20
пр. № 1-кс/336/286/2020
УХВАЛА
Іменем України
17 квітня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000996 від 12.04.2020 року за ст. 115 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчих Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000996 від 12.04.2020 року за ст. 115 ч. 1 КК України, за фактом смерті ОСОБА_4

15.04.2020 року слідчий за погодженням прокурора звернулась з клопотанням про арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання слідчий та прокурор не з?явились, звернулись до суду з клопотаннями про розгляд клопотання за їх відсутності.

Відомості про наявність у кримінальному провадженні підозрюваного відсутні.

Власником квартири, як зазначено у клопотання, була ОСОБА_4 , тож судом власник майна для участі у розгляді клопотання не викликався.

Слідчим суддею не розглядались заперечення ОСОБА_5 на клопотання, оскільки ОСОБА_5 не є власником майна, на яке слідчий просила накласти арешт, та не є учасником кримінального провадження.

При вивченні копій документів, доданих до клопотання, слідчим суддею з`ясовано наступне.

12.04.2020 року до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що у квартирі АДРЕСА_2 знайдено труп ОСОБА_4 .

В ході огляду місця події 12.04.2020 року, а саме вищевказаної квартири, було виявлено труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без видимих ознак тілесних ушкоджень, а також правовстановлюючі документи на квартиру.

12.04.2020 року до ЄРДР внесено відомості про злочин, передбачений ст. 115 ч. 1 КК України.

Відповідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У клопотання відсутнє зазначення мети накладення арешту на квартиру у відповідності до положень КПК України, адже квартира не є речовим доказом у кримінальному провадженні, наразі відсутні підстави вважати, що у цьому кримінальному провадженні може бути застосовано конфіскацію.
Враховуючи вищевикладене, оскільки стороною обвинувачення не зазначено мети накладення арешту, яка б була передбачена КПК України, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про арешт майна.
Керуючись ст. 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000996 від 12.04.2020 року за ст. 115 ч. 1 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1