Справа № 755/3571/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001042 від 10 лютого 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець Сумської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.222 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 з метою підробки довідки про доходи на своє прізвище для подальшого використання вказаного документа у власних цілях, у невстановленому досудовим слідством місці та часі вступила у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , виконуючи пособницькі дії в підробленні офіційного документу, який видається та посвідчується підприємством, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, за невстановлених обставин, з метою одержання у подальшому кредиту, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі відомості про свої анкетні, паспортні дані та ідентифікаційний код платника податків для підробки документів.

Після чого невстановлена досудовим розслідуванням особа, з невстановлених мотивів, в невстановленому місці та в невстановлений час, діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, склала завідомо неправдивий офіційний документ, а саме довідку про доходи за вих. №15 від 07.02.2020 року, до якої внесла завідомо неправдиву інформацію про те, що ОСОБА_3 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 , в період часу з серпня 2019 року по січень 2020 року включно, перебуває за основним місцем роботи на посаді монтажника з металевих конструкцій в ТОВ «ОРГБУМПРОММОНТАЖ», що з серпня 2019 року по січень 2020 року йому нараховано та сплачено заробітну плату в сумі 76 000 гривень 00 копійок, що не відповідає дійсності, оскільки відповідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про суми виплачених доходів ОСОБА_3 , в період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року інформація про доходи ф/о в ЦБД ДРФО відсутня.

В подальшому, 09.02.2020 року у м. Обухів по вул. Каштанова, 16, ОСОБА_3 отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи підроблену довідку про доходи з реквізитами ТОВ «ОРГБУМПРОММОНТАЖ» за вих. №15 від 07.02.2020 року, в якій було вказано, що ОСОБА_3 працює в зазначеному підприємстві за основним місцем роботи на посаді монтажника з металевих конструкцій та розмір його заробітної плати з серпня 2019 року по січень 2020 року складає 76 000 гривень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.02.2020 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, Соборності, 3, в м. Києві, в приміщенні відділення ПАТ «Ідея Банк», з метою отримання кредиту в розмірі 170 000 грн., маючи при собі завідомо підроблений документ, а саме довідку про доходи за вих. №15 від 07.02.2020 року, в якій зазначено завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_3 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 , в період часу з серпня 2019 року по січень 2020 року включно, перебуває за основним місцем роботи на посаді монтажника з металевих конструкцій в ТОВ «ОРГБУМПРОММОНТАЖ» та з серпня 2019 року по січень 2020 року йому було нараховано та виплачено заробітну плату в сумі 76 000 гривень, надав кредитному експерту ПАТ «Ідея Банк» у м. Києві завідомо підроблену довідку про доходи, використавши таким чином завідомо підроблений документ.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.02.2020 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, Соборності, 3, в м. Києві, в приміщенні відділення ПАТ «Ідея Банк», з метою отримання кредиту у розмірі 170 000 грн., надав до банку завідомо неправдиву інформацію, а саме повідомив співробітнику банку про те, що він перебуває на посаді монтажника з металевих конструкцій в ТОВ «ОРГБУМПРОММОНТАЖ», та його дохід за період з серпня 2019 року по січень 2020 року становив 76 000 грн., що не відповідає дійсності.

У подальшому, на підтвердження наданої неправдивої інформації, ОСОБА_3 надав співробітнику відділення ПАТ «Ідея Банк» завідомо підроблений документ, а саме довідку про доходи вих. №15 від 07.02.2020 року, видану ТОВ «ОРГБУМПРОММОНТАЖ», в якій була зазначена завідомо неправдива інформація про те, що ОСОБА_3 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 , перебуває за основним місцем роботи на посаді монтажника з металевих конструкцій в ТОВ «ОРГБУМПРОММОНТАЖ» та з серпня 2019 року по січень 2020 року йому було нараховано та виплачено заробітну плату в сумі 76 000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно він звернувся до знайомого, щоб той зробив йому довідку про доходи, з метою одержання у подальшому кредиту. Згодом він надав знайомому свої паспортні дані та ідентифікаційний код платника податків. В подальшому, 09.02.2020 року у м. Обухів по вул. Каштанова, 16, він отримав від знайомого підроблену довідку про доходи з реквізитами ТОВ «ОРГБУМПРОММОНТАЖ» за вих. №15 від 07.02.2020 року, в якій було вказано, що він працює в зазначеному підприємстві за основним місцем роботи на посаді монтажника з металевих конструкцій та розмір його заробітної плати з серпня 2019 року по січень 2020 року складає 76 000 гривень.

Крім того, 10.02.2020 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, він був за адресою: м. Київ, Соборності, 3, в м. Києві, де в приміщенні відділення ПАТ «Ідея Банк», з метою отримання кредиту в розмірі 170 000 грн., який він мав намір повернути, надав співробітнику банку підробну довідку про доходи за вих. №15 від 07.02.2020 року, однак кредит так і не отримав.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у пособництві в підробленні іншого офіційного документа, який видається підприємством, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи і який надає права, з метою використання його підроблювачем, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 357 КК України; у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України; та у наданні завідомо неправдивої інформації банкам з метою одержання кредитів у разі відсутності ознак злочину проти власності, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, яка неодружений, офіційно не працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді обмеження волі та штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 222 КК України однак без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, оскільки відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року, якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів, тобто, у такому випадку посилатися на статтю 69 КК не потрібно, а в ході судового розгляду було встановлено, що на момент вчинення правопорушення обвинувачений не працював, а тому вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 222 КК України, не пов`язано з посадою або видом діяльності, а покарання необхідно призначити без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Крім того, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, з урахуванням обставин справи, наявності пом`якшуючої вину обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.222 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 /одного/ року обмеження волі;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 2 /двох/ років обмеження волі;

за ч. 1 ст. 222 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 17 000 гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Відповідно до ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 /двох/ років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 /один/ рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі, а саме: довідку про доходи № 15 від 07.02.2020 року видану ТОВ «ОРГБУМПРОММОНТАЖ» на ім`я ОСОБА_3 ; завірену ОСОБА_3 , копію паспорту громадянина України НОМЕР_2 ; ордер-розпорядження №1 про видачу кредита ОСОБА_3 ; обчислення загальної вартості кредиту для споживача ОСОБА_3 ; додаток до договору кредита та страхування №206/00603/006345527 від 10.02.2020 року; договір кредиту та страхування №206/00603/006345527; пам`ятку клієнту; анкету опитувальник клієнта-фізичної особи зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: