Справа № 646/6982/19
№ провадження 1-кс/646/909/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2020 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001983 від 09.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001983 від 09.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено об`єкт будівництва, що розташований на території Основ`янського району міста Харкова за адресою: м.Харків, вул. Богдана Хмельницького, 32.

Слідчим 08.08.2019 проведено огляд місцевості, відповідно якого встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 проводиться будівництво трьох поверхневої будівлі, територія будівництва огороджена металевим парканом з металевими воротами та контрольно- пропускним пунктом, вільного ходу на територію не має. На момент огляду ведеться будівництво 3-ого поверху.

Крім того, на паркані виставлено інформаційний стенд із відомостями що проводиться «Реконструкція житлового будинку літ. «А-2», за адресою: м.Харків, вул. Богдана Хмельницького, 32» технічний нагляд здійснює - ОСОБА_4 , головний інженер - ОСОБА_5 , замовником будівництва є ОСОБА_6 , клас відповідальності будівництва СС1 та ін.

Відповідно до відомостей з Реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, право власності на нежитлові приміщення підвалу №1-:13, загальною площею 462-2 кв.м. у житловому будинку літ «А-2» за адресою: АДРЕСА_1 належить з 20.09.2019 ОСОБА_7 .

Крім того, відповідно до відомостей з Реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, право власності чи користування земельною ділянкою за ОСОБА_6 чи ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 не значиться.

Враховуючи, що за вказаною адресою імовірно порушуються вимоги містобудівного законодавства, зокрема ст.ст. 26, 31,-34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» слідчим направлено листа до Департаменту територіального контролю Харківської ради повноважень якого належить здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради за результатами розгляду листа слідчого СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області встановлено, що в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, розміщених на офіційному сайті Держархбудінспекцїї України наявна інформація об`єкту: «Реконструкція житлового будинку літ. «А-2»; АДРЕСА_1 », а саме: повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ХК 01, червень 2019.

Виходом на місце Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради встановлено, що по вул. Богдана Хмельницького, 32 у м.Харкові, знаходиться об`єкт в стані будівництва, а саме, виконані будівельні роботи з улаштуванням монолітного залізобетонного каркасу семи поверхів будівлі та розпочаті роботи з мурування огороджувальних конструкцій.

Замовнику будівництва ОСОБА_6 направлено лист від 19.09.2019 щодо необхідності прибуття до Інспекції для розгляду питання виконання будівельних робіт, проте, ніхто не з`явився.

Інспекцією встановлено, що реконструкція житлового будинку АДРЕСА_2 виконується зі збільшенням поверхневості з 2 до 7, тобто зі зміною зовнішньої конфігурації об`єкта, без отримання вихідних даних для проектування (містобудівних умов та обмежень на реконструкцію).

У зв`язку із встановленими факту подання недостовірних даних, наведених у повідомленні про початок виконання будівельних робіт №ХК 01 на об`єкт: «Реконструкція житлового будинку літ. «А-2»; АДРЕСА_1 », які є підстави вважати самочинним будівництвом, як такий, що реконструйовано без отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки та належно затвердженої проектної документації, наказом Інструкції №405 від 02.10.2019 скасовано право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівльних робіт №01.

Таким чином, Департаментом територіального контролю Харківської міської ради встановлено внесення недостовірних відомостей до повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ХК 01.

Також слідчим враховуючи, що відповідно до відповідно до відомостей з Реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, право власності чи користування земельною ділянкою за ОСОБА_6 чи ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 не значиться направлено лист до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з метою здійснення її фахівцями державного нагляду (контролю) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності.

Прокурором 25.09.2019 проведено огляд земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , за участі фахівців Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, та спеціаліста-геодезиста ПП «Тайгер Про», який має повірену вимірювальну техніку. За результатами огляду встановлено розмір земельної ділянки, яка огороджена та використовується для будівництва.

Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області за результати розгляду листа слідчого про здійснення державного нагляду (контролю) за використанням земель встановлено, що земельна ділянка площею: 0,0466га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 відноситься до земель житлової та громадської забудови, цільове призначення -02.03 «Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку», земельна ділянка огороджена по периметру металевим парканом, доступ до території обмежено, здійснюється будівництво багато поверхневого будинку.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №575-ДК/697/АП/09/01/-19 06.12.2019 та акту обстеження земельної ділянки №575-ДК/621/АО/Ю/01/-19 від 06.12.2019, земельна ділянка площею 0,0466 га., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , використовується без дозвільних документів, що підтверджують право власності, користування, оренди, що є порушенням ст.ст.123, 124, 125, п. «б» ч. 1 ст.211 Земельного кодексу України - самовільне зайняття земельної ділянки. Розмір шкоди, спричиненої внаслідок самовільного зайняття становить - 46864,44 грн.

На підставі ухвали слідчого судді отримано тимчасовий доступ до документів нотаріальної справи за договором дарування від 25.09.2019 року, згідно якого ОСОБА_6 передає в дар ОСОБА_7 нерухоме майно, а саме:

-нежитлові приміщення підвалу №1-:-13, загальною площею 462,2 кв.м., житлового будинку літ «А-2», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-приміщення 1-ого поверху № 1,2,3,4,5 (квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 ), 2-ого поверху АДРЕСА_3 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 (квартири АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 ) житлового будинку літ «А-2», ) загальною площею 900,8 кв.м., житловою площею 607,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Проведеними допитами в якості свідків директора ТОВ «Рефернс проджект груп» ОСОБА_8 та архітектора-спеціаліста ТОВ «Рефернс проджект груп» ОСОБА_5 , останні пояснили, що їх товариством не розроблявся проект на проведення реконструкції житлового будинку літ. «А- 2» за адресою: АДРЕСА_1 . Замовнику було надано лише предпроектні роботу на реконструкцію даху будинку у мансандровий третій поверх. Авторський нагляд за будівництвом не здійснюється. Інформація про участь ТОВ «Рефернс проджект груп» та архітектора-спеціаліста ТОВ «Рефернс проджект груп» ОСОБА_5 у будівництві багатоквартирного будинку є невірною.

В подальшому встановлено, що 19.02.2020 приватний нотаріус ОСОБА_9 на підставі технічного паспорту, серія та номер: 100/418, виданий 03.02.2020 ТОВ "Харківське міське бюро нерухомості" та довідці №120356, виданої 06.02.2020 ТОВ "ЛІМІНГТОН", провів державну реєстрацію нежитлових приміщень підвалу № I-IV, № 1, 2, № 1, 2, № 1, 2, № 1, площею 481,0 кв.м., 1-го поверху № I-IV, № 1, 2, № 1, 2, №1, 2, № 1, 2, площею 481,0 кв.м., 2-го поверху № I-V, приміщення кімнати 201 № 1, 2, площею 24,1 кв.м., кімнати 202 № 1, 2, площею 22,7 кв.м., кімнати 203 № 1, 2, площею 22,7 кв.м., кімнати 204 № 1, 2, площею 22,7 кв.м., кімнати 205 № 1, 2, площею 22,7 кв.м., кімнати 206 № 1, 2, площею 22,7 кв.м., кімнати 207 № 1, 2, площею 22,7 кв.м., кімнати 208 № 1, 2, 3, площею 25,7 кв.м., кімнати 209 № 1, 2, площею 32,6 кв.м., кімнати 210 № 1, 2, площею 24,6 кв.м., кімнати 211 № 1, 2, площею 22,9 кв.м., кімнати 212 № 1, 2, площею 22,9 кв.м., кімнати 213 № 1, 2, площею 22,9 кв.м., кімнати 214 № 1, 2, площею 22,9 кв.м., кімнати 215 № 1, 2, площею 22,9 кв.м., кімнати 216 №1,2, площею 18,7 кв.м., кімнати 217 № 1, 2, площею 20,2 кв.м., 3-го поверху № I-V, площею 118,6 кв.м., 4-го поверху № I-V, площею 118,6 кв.м., 5-го поверху № I-V, площею 118,6 кв.м., 6-го поверху № I-V, площею 118,6 кв.м., 7- го поверху № I-V, площею 118,6 кв.м., 8-го поверху № I-V, площею 118,6 кв.м., 9-го поверху № I-V, площею 118,6 кв.м., в літ. "А-9", загальною площею 2308,1 кв.м.

На підставі вищевикладеного, враховуючи державну реєстрацію від 19.03.2020 незаконно збудованих приміщень, з метою приховання злочинної діяльності та незаконного будівництва, прокурор просив накласти арешт на зазначене вище майно, власником якого є ОСОБА_7 .

У судове засідання прокурор не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином.

Власник майна у судове засідання не прибув, про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка прокурора не перешкоджає розгляду скарги у його відсутності.

Відповідно до ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного.

За змістом ст.131 КПК України загальною для всіх заходів забезпечення кримінального провадження метою є досягнення дієвості такого провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є зокрема арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього ж Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з абз. 1 ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

На підставі ч.3 ст.132 цього Кодексу арешт майна не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Як і у випадку з розумною підозрою щодо майна, критерії обґрунтованої підозри законодавцем не встановлені, тому це поняття є оціночним;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 1 ст. 173 КПК України, передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до висновку який міститься в роз`ясненнях, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яке було заслухано та обговорено на засіданні пленуму ВССУ, яке відбулось 07.02.14 р., підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При цьому обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

З матеріалів наданих до клопотання вбачається, що СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001983 від 09.08.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В рамках кримінального провадження №0001983 від 09.08.2019 ОСОБА_7 не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч ч. 4 ст. 358 КК України.

Тож, ОСОБА_7 не має будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні.

Постановляючи ухвалу, слідчим суддею враховується також прецедента практика судових рішень Європейського Суду з прав людини.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.97 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях ЄСПЛ від 09.06.2005 року по справі "Бакланов проти Російської Федерації", від 24.03.2005 року по справі "Фрізен проти Російської Федерації", Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ст.16 ч.1 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки на момент розгляду клопотання, особі, про майно якої йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру та вона не відноситься до осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Крім того, слідчий суддя наголошує про відсутність у вказаного майна ознак, передбачених ст. 96-2 КК України, оскільки останнім не надано слідчому судді належних доказів того, що вказане майно 1) одержане внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалося (використовувалася) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) було предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) було підшукано, виготовлено, пристосовано або використано як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна задоволенню не підлягає..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001983 від 09.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1