Справа № 642/2600/20
Провадження № 1-кп/642/620/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000488, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, з професійно- технічною освітою, не заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ;
яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В період лютого-березня 2020 року ОСОБА_4 не перебуваючи на податковому обліку як фізична особа-підприємець та не будучи зареєстрована як керівник, засновник юридичних осіб, являючись особою не працюючою та такою, що не має офіційних джерел прибутку, переслідуючи мотиви незаконного збагачення, за рахунок заволодіння чужим майном, маючи єдину мету, спрямовану на зайняття злочинною діяльністю корисливого спрямування по заволодінню коштами громадян, з метою ведення незаконної діяльності, під виглядом надання послуг з працевлаштування та забезпечення житлом з використанням реквізитів ФОП « ОСОБА_6 », при цьому не маючи юридичного відношення до останнього суб`єкта підприємницької діяльності, винайняла офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , та розмістила завідомо неправдиві оголошення на інтернет-сайті «ОLХ», де за привабливими умовами йшлося про працевлаштування з наданням житла в різних районах м. Харкова.

В подальшому, реалізуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 відповідала на телефонні дзвінки, представлялась посередником, менеджером агентства, після чого повідомляла клієнтам про умови працевлаштування з наданням житла, а після згоди клієнта запрошувала до офісного приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Після запрошення до офісного приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 виробивши модель поведінки з клієнтом, манеру ведення спілкування, запевнення в тому, що вона є менеджером агенства з надання послуг з працевлаштування, надавала клієнтам заповнювати договори про надання інформаційних послуг, заповнені від імені сторони - виконавця ФОП « ОСОБА_7 », маскуючи це як формальну умову перед працевлаштуванням та отримання в оренду житла поряд з місцем роботи. В подальшому ОСОБА_4 прохали клієнта надати грошові кошти в сумі 800 гривень за надання житла поряд з місцем працевлаштування, після чого, коли грошові кошти, під вказаною умовою надавались клієнтами, ОСОБА_4 утримуючи гроші при собі надавала клієнтам договір та вказувала адресу, де клієнта чекав роботодавець. Після чого клієнт покидав приміщення офісу, та направлявся за вказаною адресою, де нікого не було та ні яких послуг в результаті укладеного договору клієнт не отримував.

Укриття злочинної діяльності забезпечувалося шляхом укладання фіктивних договорів інформаційного обслуговування, усному запевненні потерпілих у швидкому вирішенні спірних питань та поверненні грошових коштів в найкоротші терміни.

Злочини скоювали з прямим умислом, тобто ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачала його суспільно-небезпечний наслідок та бажала їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного збагачення за рахунок чужого майна.

Так, 24 лютого 2020 року близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи по заздалегідь розробленому механізму, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , куди, за попередньою домовленістю по телефону, був запрошений раніше невідомий їй потерпілий ОСОБА_8 .
В подальшому ОСОБА_4 , по раніше обумовленому злочинному плану, пояснила потерпілому, що являється представником агентства з працевлаштування та для оформлення їй необхідно підписати формальний договір та заплатити кошти за отримання житла, у загальній сумі 800,00 гривень. Коли ОСОБА_8 підписав бланк договору «Консультаційного обслуговування», ОСОБА_4 запевнила потерпілого про необхідність передачі їй грошових коштів. Коли ж ОСОБА_8 виконав прохання останньої, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел утримувала шляхом обману грошові кошти від ОСОБА_8 та останній направився куди вказала ОСОБА_4 , де його ніхто не зустрів та вказаних послуг потерпілий ОСОБА_8 не отримав.
Своїми діями ОСОБА_4 , заволоділа шляхом обману грошовими коштами у розмірі 800,00 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_8 , та в подальшому розпорядились здобутим на власний розсуд.
13 березня 2020 року близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи по заздалегідь розробленому механізму, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , куди, за попередньою домовленістю по телефону, був запрошений раніше невідомий їй потерпілий ОСОБА_9 .
В подальшому ОСОБА_9 , по раніше обумовленому злочинному плану, пояснила потерпілому, що являється представником агентства з працевлаштування та для оформлення їй необхідно підписати формальний договір та заплатити кошти за отримання житла, у загальній сумі 800,00 гривень. Коли ОСОБА_9 підписав бланк договору «Консультаційного обслуговування», ОСОБА_4 запевнила потерпілого про необхідність передачі їй грошових коштів. Коли ж ОСОБА_9 виконав прохання останньої, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел утримувала шляхом обману грошові кошти від ОСОБА_9 та останній покидаючи приміщення захотів розірвати вказаний договір на що ОСОБА_4 відмовила у зв`язку з тим, що потерпілому ОСОБА_9 була надана послуга.
Своїми діями ОСОБА_4 , заволоділа шляхом обману грошовими коштами у розмірі 800,00 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_9 , та в подальшому розпорядились здобутим на власний розсуд.
13 березня 2020 року близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи по заздалегідь розробленому механізму, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , куди, за попередньою домовленістю по телефону, була запрошена раніше невідома їй потерпіла ОСОБА_10 .
В подальшому ОСОБА_4 , по раніше обумовленому злочинному плану, пояснила потерпілій, що являється представником агентства з працевлаштування та для оформлення їй необхідно підписати формальний договір та заплатити кошти за отримання житла, у загальній сумі 800,00 гривень. Коли ОСОБА_10 підписала бланк договору «Консультаційного обслуговування», ОСОБА_4 запевнила потерпілу про необхідність передачі їй грошових коштів. Коли ж ОСОБА_10 виконала прохання останньої, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел утримувала шляхом обману грошові кошти від ОСОБА_10 та остання направилася куди вказала ОСОБА_4 , де його ніхто не зустрів та вказаних послуг потерпіла ОСОБА_10 не отримала.
Своїми діями ОСОБА_4 , заволоділа шляхом обману грошовими коштами у розмірі 800,00 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_10 , та в подальшому розпорядились здобутим на власний розсуд.
13 березня 2020 року близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи по заздалегідь розробленому механізму, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , куди, за попередньою домовленістю по телефону, був запрошена раніше невідомий їй потерпілий ОСОБА_11 .
В подальшому ОСОБА_4 , по раніше обумовленому злочинному плану, пояснила потерпілій, що являється представником агентства з працевлаштування та для оформлення їй необхідно підписати формальний договір та заплатити кошти за отримання житла, у загальній сумі 800,00 гривень. Коли ОСОБА_11 підписав бланк договору «Консультаційного обслуговування», ОСОБА_4 запевнила потерпілого про необхідність передачі їй грошових коштів. Коли ж ОСОБА_11 виконав прохання останньої, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел утримувала шляхом обману грошові кошти від ОСОБА_11 та останній направився куди вказала ОСОБА_4 , де його ніхто не зустрів та вказаних послуг потерпілий ОСОБА_11 не отримала.
Своїми діями ОСОБА_4 , заволоділа шляхом обману грошовими коштами у розмірі 800,00 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_11 , та в подальшому розпорядились здобутим на власний розсуд.
13 березня 2020 року близько 13 год. 15 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи по заздалегідь розробленому механізму, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , куди, за попередньою домовленістю по телефону, був запрошена раніше невідомий їй потерпілий ОСОБА_12 .
В подальшому ОСОБА_4 , по раніше обумовленому злочинному плану, пояснила потерпілій, що являється представником агентства з працевлаштування та для оформлення їй необхідно підписати формальний договір та заплатити кошти за отримання житла, у загальній сумі 800,00 гривень. Коли ОСОБА_12 підписав бланк договору «Консультаційного обслуговування», ОСОБА_4 запевнила потерпілого про необхідність передачі їй грошових коштів. Коли ж ОСОБА_12 виконав прохання останньої, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел утримувала шляхом обману грошові кошти від ОСОБА_12 та останній направився куди вказала ОСОБА_4 , де його ніхто не зустрів та вказаних послуг потерпілий ОСОБА_12 не отримала.
Своїми діями ОСОБА_4 , заволоділа шляхом обману грошовими коштами у розмірі 800,00 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_12 , та в подальшому розпорядились здобутим на власний розсуд.
13 березня 2020 року близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи по заздалегідь розробленому механізму, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , куди, за попередньою домовленістю по телефону, був запрошена раніше невідомий їй потерпілий ОСОБА_13 .
В подальшому ОСОБА_4 , по раніше обумовленому злочинному плану, пояснила потерпілій, що являється представником агентства з працевлаштування та для оформлення їй необхідно підписати формальний договір та заплатити кошти за отримання житла, у загальній сумі 800,00 гривень. Коли ОСОБА_13 підписав бланк договору «Консультаційного обслуговування», ОСОБА_4 запевнила потерпілого про необхідність передачі їй грошових коштів. Коли ж ОСОБА_13 виконав прохання останньої, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел утримувала шляхом обману грошові кошти від ОСОБА_13 та останній направився куди вказала ОСОБА_4 , де його ніхто не зустрів та вказаних послуг потерпілий ОСОБА_13 не отримала.
Своїми діями ОСОБА_4 , заволоділа шляхом обману грошовими коштами у розмірі 800,00 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_13 , та в подальшому розпорядились здобутим на власний розсуд.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, щиро покаялася у скоєнні злочинів, погодилася з кваліфікацією вчинених нею діянь та пояснила, що дійсно в період лютого-березня 2020 року вона під виглядом надання послуг з працевлаштування та забезпечення житлом з використанням реквізитів ФОП « ОСОБА_6 », винайняла офісне приміщення по АДРЕСА_2 та розмістила неправдиві оголошення на інтернет-сайті «ОLХ», де йшлося про працевлаштування з наданням житла в різних районах м. Харкова.

В подальшому, відповідала на телефонні дзвінки, представлялась посередником, менеджером агентства, після чого повідомляла клієнтам про умови працевлаштування з наданням житла, а після згоди клієнта запрошувала до офісного приміщення по АДРЕСА_2 . Після запрошення до офісного приміщення запевнювала клієнтів в тому, що вона є менеджером агенства з надання послуг з працевлаштування, надавала клієнтам заповнювати договори про надання інформаційних послуг, заповнені від імені ФОП « ОСОБА_7 », маскуючи це як умову перед працевлаштуванням та отримання в оренду житла поряд з місцем роботи. В подальшому прохали клієнта надати грошові кошти в сумі 800 гривень за надання житла поряд з місцем працевлаштування, після того, коли грошові кошти, надавались клієнтами, вона утримуючи гроші при собі надавала клієнтам договір та вказувала адресу, де клієнта чекав роботодавець. Після чого клієнт покидав приміщення офісу, та направлявся за вказаною адресою, де нікого не було та ні яких послуг в результаті укладеного договору клієнт не отримував, грошовими коштами розпоряджалась на власний розсуд.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів, що характеризують її особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів кримінального провадження.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та , заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, а тому її дії кваліфікує за ч.1 ст. 190 та ч.2 ст.190 КК України.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких є кримінальним проступком, а інше відносяться до категорії нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, раніше не судима, згідно наданої суду органом пробації досудової доповіді виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі на певний строк можлие та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку уповноваженого органу з питань пробації, виконання покарання у громаді можливо за умови нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме, залучати представників-партнерів проводити консультації, залучення до заходів, які організовуються та проводяться уповноваженим органом з питань пробації. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, уповноважений орган з питань пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків передбачених ч.3 ст. 76 КК України, той факт, що обвинувачена частково відшкдувала потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 завдану кримынальним правопорушенням шкоду, у зв`язку з чим вони не мають до обвинуваченої матеріальних претензій.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, часткове відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої суд не вбачає.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 повинна нести покарання у виді штрафу, оскільки, на думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції останньої від суспільства.
Виходячи з обставин справи, даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , суд при призначенні їй покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України вирішив застосувати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та призначити їй покарання.
- за ч.1 ст. 190 КК України - у виді штрафу на користь Держави в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятьсот десять) гривень.

- за ч.2 ст.190 КК України у виді у виді штрафу на користь Держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу на користь Держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 16.03.2020 про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_4 - скасувати.
Речові докази у справі: бланки актів прийняття передачі (не заповнені) та договори консультаційного обслуговування в кількості 200 шт.; записник формату А4 1 шт.; договір оренди між ФОП « ОСОБА_7 » та ФОП « ОСОБА_14 » 1 шт; квитанції на розрахунок готівкою (не заповнені), в кількості 50 шт.; трудова книжка (не заповнена) 1 шт.; печатка ФОП « ОСОБА_6 »; штамп для дати; записник формату А5 1 шт., які було передано на зберігання до камери схову Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області знищити , а мобільний телефон ТМ «Nokia» IMEI: НОМЕР_1 ; смартфон ТМ «Fly» моделі «IQ4516 Octa» IMEI: НОМЕР_2 , з дефектами у вигляді розбитого скла та потертостей; смартфон ТМ «Lenovo» в сірому корпусі, з розбитим переднім склом, грошові кошти в загальный сумі 9590 грн (девять тисяч пятьсот девяносто тисяч гривень), банківськ картка «Ощадбану » 981921, які було передано на зберігання до камери схову Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області повернути іх власниці ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1