Справа № 554/3646/20
Дата документу 20.05.2020
В И Р О К
Іменем України

20 травня 2020 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0000868 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта середня спеціальна, не одруженого, судимого

23 березня 1996 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 140 КК України в редакції 1960 року на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на підставі ст. 46-1 КК України на 2 роки;

16 квітня 1997 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ч. 3 ст. 193, 42 КК України в редакції 1960 року на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 43 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком від 23 березня 1996 року і остаточно визначено 4 роки позбавлення волі, звільненого 15 вересня 1998 року на підставі статті 4 Закону України «Про амністію» від 24 липня 1998 року;

10 березня 2000 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 140, 17, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 145, 42 КК України в редакції 1960 року на 4 роки позбавлення волі, звільненого 30 травня 2002 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 13 днів;

12 лютого 2004 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 71 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі за попереднім вироком і остаточно визначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 15 грудня 2006 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 29 днів;

16 липня 2008 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі за попереднім вироком і остаточно визначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі, звільненого 30 листопада 2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 18 днів;

24 квітня 2012 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 121, 69 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 28 серпня 2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 20 днів;

8 грудня 2015 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік місяців;

4 лютого 2016 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до статті 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік і 6 місяців

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обставин встановлених судом

Е п і з о д № 1. 13 березня 2020 року, близько 12 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на законних підставах у квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом повернення боргу в сумі 100 грн надав потерпілій ОСОБА_5 купюру номіналом 500 грн, достовірно знаючи, що вона насправді не є офіційною грошовою одиницею України гривнею (згідно ст. 99 Конституції України), оскільки являється сувеніром. ОСОБА_5 , будучи впевненою, що вказана купюра є офіційною грошовою одиницею України гривнею, віддала ОСОБА_4 решту в сумі 400 грн власними справжніми грошовими коштами (дві купюри номіналом по 200 грн кожна).

Заволодівши вказаними грошовими коштами та отримавши можливість розпоряджатись ними на власний розсуд, ОСОБА_4 покинув місце злочину, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 400 грн.

Е п і з о д № 2. 25 березня 2020 року о 18 год. 10 хв., він же, перебуваючи біля ломбарду «Імперіал», що по вул. І. Мазепи, 9 в м. Полтаві, діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав спортивний велосипед чорного кольору марки «CAMERA», який належить потерпілому ОСОБА_6 , вартістю 1500 грн, чим спричинив останньому матеріального збитку на вказану суму.

Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду № 1 за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, а по епізоду № 2 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтвердивши факти їх скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, а також добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини їх вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінальних правопорушень і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше засуджувався за вчинення умисних, в тому числі аналогічних злочинів, судимість за які не погашена у визначеному законом порядку, характеристику його особи, його поведінку як під час скоєння злочинів, так і після цього, ставлення до скоєного, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, перевиховання, попередження вчинення нових злочинів, а також соціальної реабілітації.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що обвинувачений, на переконання суду, усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому і своєю поведінкою сприяв розкриттю злочинів, запевнив суд у своїх намірах вести в подальшому законослухняний спосіб життя та не вчинювати кримінальних правопорушень, висновок органу пробації про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків відповідно до статті 76 КК України.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Процесуальні витрати по матеріалах кримінального провадження становлять 653,80 грн і підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 та 190 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року і шести місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді одного року і шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази, які передані на зберігання потерпілим, повернути за належністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 653,80 грн судових витрат.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1