Номер провадження: 11-кп/813/1345/20
Номер справи місцевого суду: 515/282/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 28.02.2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою захисника ОСОБА_7 про перегляд вироку апеляційного суду Одеської області від 15.01.2008 р. та ухвали Верховного Суду України від 12.08.2008 р., а також вироку апеляційного суду Одеської області від 25.07.2005 р. та ухвали Верховного Суду України від 21.03.2006 р. за нововиявленими обставинами, -

встановив:
оскаржуваною ухвалою було відмовлено у відкритті провадження за заявою захисника ОСОБА_7 про перегляд вироку апеляційного суду Одеської області від 25.07.2005 року та ухвали Верховного Суду України від 21.03.2006 року, вироку апеляційного суду Одеської області від 15.01.2008 р. та ухвали Верховного Суду України від 12.08.2008 року за нововиявленими обставинами.

Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції послався на те, що засуджений ОСОБА_8 просить переглянути вирок апеляційного суду Одеської області від 15.01.2008 р. та ухвалу Верховного Суду України від 12.08.2008 р., а також вирок апеляційного суду Одеської області від 25.07.2005 р. та ухвалу Верховного Суду України від 21.03.2006 р., а тому дана заява не підлягає розгляду у Татарбунарському районному суді Одеської області, який ніякого відношення до зазначеної кримінальної справи не має, а заявнику слід звернутися з даною заявою до Одеського апеляційного суду, як до суду, який ухвалив вирок у даній справі.

Не погоджуючись з ухвалою районного суду захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу районного суду скасувати, матеріали кримінального провадження направити в той же районний суд на новий судовий розгляд. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник посилається на те, що апеляційний суд Одеської області розглядав кримінальну справу відносно ОСОБА_8 , діючи як суд першої інстанції на підставі п.2 ч. 1 ст. 34 КПК 1960 року, проте станом на сьогоднішній день апеляційні суди позбавлені такого повноваження, а відповідно до частини 2 ст. 22 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» кримінальні справи розглядають місцеві суди, районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди, які продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. На підставі ст. 32 КПК та з урахуванням практики Верховного Суду, адвокат зазначає, що вказану заяву повинен розглядати Татарбунарський районний суд Одеської області. Також, захисник вказав на ту обставину, що ухвала Татарбунарського районного суду Одеської області була постановлена одноособово, проте, згідно ч. 3 ст. 31 КПК України, повинна була бути постановлена колегіально, у складі 3 суддів, тобто рішення постановлено незаконним складом суду.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частинами першою та другою ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В ході апеляційного розгляду, апеляційним судом було встановлено, що, повертаючи заяву захисника ОСОБА_7 , суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою безумовне скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги, про те, що Татарбунарський районний суд Одеської області незаконно повернув заяву захисника ОСОБА_7 про перегляд вироку апеляційного суду Одеської області від 15.01.2008 р. та ухвалу Верховного Суду України від 12.08.2008 р., а також вирок апеляційного суду Одеської області від 25.07.2005 р. та ухвалу Верховного Суду України від 21.03.2006 р., за нововиявленими обставинами, знаходять своє підтвердження.

Згідно статті 463 КПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті.

Апеляційний суд Одеської області розглядав кримінальну справу відносно ОСОБА_8 , діючи як суд першої інстанції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК 1960 року. Проте, станом на сьогоднішній день апеляційні суди позбавлені такого повноваження, а відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кримінальні справи розглядають місцеві загальні суди, районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди, які продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Відповідно да статті 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі, якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1цього Кодексу.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги захисника, що судом першої інстанції у справі ОСОБА_8 може бути виключно місцевий суд, який визначається для розгляду конкретної справи за правилами територіальної підсудності, встановленими ст. 32 КПК України.

В даному випадку злочин було скоєно в с. Дмитрівка (нині Дельжилер) Татарбунарського району Одеської області, територія якого відноситься до Татарбунарського району Одеської області, а отже, на підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що заява захисника ОСОБА_7 про перегляд вироку апеляційного суду Одеської області від 15.01.2008 р. та ухвалу Верховного Суду України від 12.08.2008 р., а також вирок апеляційного суду Одеської області від 25.07.2005 р. та ухвалу Верховного Суду України від 21.03.2006 р., за нововиявленими обставинами, підсудна Татарбунарському районному суду Одеської області.

Крім того, вимоги апеляційної скарги про те, що ухвала Татарбунарського районного суду Одеської області від 28.02.2020 року постановлена незаконним складом суду, знаходять своє підтвердження.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних.

Отже, вказана ухвала районного суду була винесена без врахування вимог ч. 3 ст. 31 КПК України, одноособово, а відповідно незаконним складом суду.

У відповідності до вимог п. п. 3,4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, зокрема судове рішення ухвалено незаконним складом суду. А згідно п. 3 ч.1 ст. 413. неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Дослідженням оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала скасуванню.

Керуючись ст. ст. 407,409,412,413, 420 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 28.02.2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою захисника ОСОБА_7 про перегляд вироку апеляційного суду Одеської області від 15.01.2008 р. та ухвали Верховного Суду України від 12.08.2008 р., а також вироку апеляційного суду Одеської області від 25.07.2005 р. та ухвали Верховного Суду України від 21.03.2006 р. за нововиявленими обставинами скасувати і призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4