Справа № 754/1405/20
У Х В А Л А
Іменем України

04 лютого 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва: - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: - ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

03.02.2020 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Київською місцевою прокуратурою № 3 здійснюється нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000144 від 25.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні місцевою прокуратурою встановлено факт шахрайського заволодіння квартирою АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 05.02.2016 року за реєстровим номером № 483 (рішення про державну реєстрацію у реєстрі речових прав № 28095872 від 05.02.2016 року) право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 .

01.12.2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла вдома за адресою: АДРЕСА_2 , та захоронена за державний кошт (дозвіл на поховання від 17.02.2017 року та лист КМКБСМЕ від 05.01.2017 року).

Після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщина у вигляді квартири

АДРЕСА_1 .

За інформацією Святошинського районного у м. Києві відділу Державної реєстрації актів цивільного станувід 09.08.2018 № 4795/16.10-09 встановлено, що спадкоємці у ОСОБА_5 відсутні, крім того, поховання тіла ОСОБА_5 відбулось за рахунок держави.

За даними П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори та довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_5 не заводилась, тобто спадкоємці у померлої відсутні.

Отже, залишена після смерті ОСОБА_5 спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 має бути визнана відумерлою спадщиною і перейти у власність територіальної громади міста Києва.

Разом з тим, установлено, що право власності на указану квартиру було незаконно зареєстровано.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 11.09.2017 року право власності на спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_6 (іпокодержатель), на підставі договору іпотеки, укладеного із ОСОБА_7 (іпотекодавцем), посвідченого 14.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , за реєстровим № 520 (рішення про державну реєстрацію від 18.09.2017 року індексний № 37118843).

Відповідно до п. 1.2. договору, вказана квартира належить ОСОБА_7 (іпотекодавцю) на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого 14.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 517 (номер запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 36154370 від 14.07.2017 року).

Проте, як встановлено досудовим розслідуванням, реєстрація права власності на спірну квартиру за ОСОБА_7 проведено на підставі неіснуючого акту про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та незаконного свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Враховуючи вищевикладене, у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 25.12.2016 року підроблений з метою шахрайського заволодіння квартири, що є суттєвим для прийняття рішення у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, необхідним для слідства є провести та дослідити всі наявні, та встановлені дії, пов`язані з укладенням договорів, встановлення всіх осіб, які причетні до злочинної схеми, скерованої на заволодіння майном, яке стало об`єктом злочинного посягання.

Посилаючись на викладене, з метою унеможливлення здійснити дії, пов`язаних із здійсненням продажу, переоформленням, передачі в заставу, найм, дарування, або відчуження майна іншим способом, для прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності, а також з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу, прокурор просить накласти арешт на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення власника майна та інших зацікавлених осіб.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вказане клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

В кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів, що вказують на факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, нерухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, а тому, з метою збереження нерухомого майна, яке має доказове значення у провадженні, вважаю клопотання прокурора про накладення арешту на нерухоме майно обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-172, 175, 309, 400 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № № 0000144 від 25.10.2017 року про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 00).

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, але оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1