Справа № 199/42/17-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську подання начальника АНД районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_5 про приведення вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.11.2019 року відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.309, ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України у відповідність з чинним законодавством,

ВСТАНОВИВ:

Згідно подання начальника АНД районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_5 до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська ставиться питання про приведення вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.11.2019 року відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.309, ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України у відповідність з чинним законодавством.

В обґрунтування подання зазначено, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.11.2019 року ОСОБА_6 був засудженим за ч.1 ст.309, ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі.

Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2018 року ОСОБА_6 був засуджений за ч.2 ст.309, ст.ст.75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

При ухваленні вироку Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 11.11.2019 року не враховано покарання за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.12.2018 року.

Представник органу пробації та прокурор підтримали подання та вважали, що вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2018 року, яким ОСОБА_6 був засуджений за ч.2 ст.309, ст.ст.75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, має виконуватися самостійно, оскільки всі злочини за які ОСОБА_6 було засуджено вироком

Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2019 року, скоєні до ухвалення вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2018 року, тобто, не в період іспитового строку.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали до подання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав та обставин.

У відповідності до п. 11 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності декількох вироків.

Згідно п.3 ст.539 КПК України, суд може вирішувати лише ті питання, які не тягнуть погіршення становища засудженого.

Суд враховує, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть бути вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо: стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст.71 КК України; під час виконання покарання, призначеного на підставі ст.71 КК України, перший із них скасований касаційною інстанцією, внаслідок чого необхідно виключити призначену відповідно до нього міру покарання.

Судом встановлено, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.11.2019 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст.309, ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі.

При ухваленні вироку Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 11.11.2019 року не враховано покарання за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.12.2018 року.

Частиною 6 ст. 368 КПК України визначено, що, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а ч. 6 цієї статті також визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Також, слід зазначити, що ч.6 ст.368 КПК України визначено, що, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, в постанові від 18.09.2018 (провадження № 51-4631км18) Верховний суд дійшов висновку про те, що стаття 70 КК України, що установлює порядок призначення покарання за сукупністю злочинів, не передбачає можливості поглинення чи складання іспитового строку, визначеного різними вироками.

За таких обставин, на підставі ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч. 6 ст. 368 КПК України, суд враховує висновок Верховного Суду від 18.09.2018 в провадженні № 51-4631км18, приймаючи до уваги те, що засудженому ОСОБА_6 вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.12.2018 року встановлений іспитовий строк на 2 роки, а за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.11.2019 року йому призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, зважаючи на те, що ст.70 КК України не передбачає можливості поглинення чи складання іспитових строків, визначених різними вироками.

Крім того, суд вважає, що вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2018 року, яким ОСОБА_6 був засуджений за ч.2 ст.309, ст.ст.75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, має виконуватися самостійно, оскільки всі злочини за які ОСОБА_6 було засуджено вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2019 року, скоєні до ухвалення вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2018 року, тобто, не в період іспитового строку.

Керуючись ст. 70 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника АНД районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_5 про приведення вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.11.2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.309, ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України у відповідність з чинним законодавством задовольнити.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2019 року відносно ОСОБА_6 привести у відповідність з чинним законодавством.

Вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.12.2018 року, яким ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст.75,76 КК України, з іспитовим строком на 2 роки виконувати самостійно, враховуючи висновок Верховного Суду від 18.09.2018 в провадженні № 51-4631км18 щодо застосування ст.70 КК України.

За наслідками розгляду клопотання «подання» ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1