Справа № 445/1772/18
Провадження № 1-кп/445/16/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2020 Золочівський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області клопотання прокурора ОСОБА_3 про заміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України,
в с т а н о в и в:
в провадженні Золочівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у якому просить: застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із утриманням у Львівській установі виконання покарань №19 Держаної пенітенціарної служби України на 60 діб з часу розгляду клопотання із визначенням суми застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні середньої тяжкості кримінальних правопорушень за які передбачено покарання у виді позбавлення волі терміном від трьох до п`яти років та тяжких кримінальних правопорушень за які передбачено покарання у виді позбавлення волі терміном від п`яти до десяти років, що дає підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.Однак покладені судом на ОСОБА_4 обов`язки, останній не виконує. В судове засідання, призначене на 03.12.2019, останній не з`явився, згідно рапорту працівників Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області, ОСОБА_4 , по місцю проживання відсутній та перебуває у Горохівському районі Волинської області. Золочівським районним судом 03.12.2019 винесено ухвалу про примусовий привід ОСОБА_4 в судове засідання, призначене на 05.12.2019, виконання якого доручено працівникам Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області. Однак, згідно рапорту працівників поліції ОСОБА_4 по місцю проживання відсутній.
Вищевказане свідчить про те, що умови застосованого раніше запобіжного заходу у виді домашнього арешту не дозволяють запобігти вище встановленим ризикам, а відтак з цією метою до ОСОБА_4 слід застосувати більш жорсткий запобіжний захід у виді тримання під вартою. Окрім цього, у ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки, існування яких, незважаючи на тяжкість покарання що йому загрожує, спонукали б його не ухилятись від кримінальної відповідальності, а саме він неодружений, ніде не працює та не навчається, не має на утриманні дітей чи інших непрацездатних членів сім`ї. Вищевказане свідчить про те, що умови застосованого раніше запобіжного заходу у виді домашнього арешту не дозволяють запобігти вище встановленим ризикам, а відтак з цією метою до ОСОБА_4 слід застосувати більш жорсткий запобіжний захід у виді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні доводам клопотання.

Захисник проти заявленого клопотання заперечив, вважає таке безпідставним. Звертає увагу на недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вказує, що у обвинуваченого наявні міцні соціальні зв`язки. Просить відмовити у задоволенні клопотання про про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки в нього є брат інвалід з дитинства він здійснює за ним нагляд.
ОСОБА_4 щодо заявленого клопотання заперечив, просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Пояснив, що не зміг приїхати, оскільки не мав на кого залити брата, а він потребує постійного нагляду, а крім цього немав коштів на маршрутку.
Заслухавши думку та пояснення прокурора ОСОБА_3 , захисника, обвинуваченого, ознайомившись із доводами клопотання суд приходить до наступного висновку.
За приписами ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
За приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Суд бере до уваги, що наявність ризиків, які дають підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, а саме те, що обвинуваченого може переховуватися від суду, вчинювати інші кримінальні правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, тобто наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Суд не бере до уваги доводи прокурора, що обвинувачений порушує обов`язки, які покладені на нього ухвалою суду.Оскільки в судовому засіданні обвинувачений пояснив поважність його неявки, а також предствив письмові докази, щодо своїх пояснень.Крім цього, дані рапорти оформлені неналежним чином. Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 654 від 13.07.2016 року затверджено Інструкцію про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (далі - Інструкція). Згідно розділу ІІІ Інструкції начальник органу Національної поліції при отриманні ухвали слідчого судді, суду щодо підозрюваного, обвинуваченого, який проживає на території його обслуговування, з урахуванням особливостей кримінального провадження визначає підпорядкований структурний підрозділ, яким буде здійснюватися контроль за виконанням підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, покладених на нього ухвалою судді, суду, та невідкладно доручає його керівникові поставити на облік підозрюваного, обвинуваченого і забезпечити контроль за його поведінкою. Поліцейський, якому доручено здійснювати безпосередній контроль за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого: складає рапорт про результати кожного відвідування житла підозрюваного, обвинуваченого, який після доповіді керівникові органу Національної поліції долучає до контрольно-наглядової справи.Інформацію про результати вжитих заходів з перевірки поведінки підозрюваного, обвинуваченого, виявлені при цьому порушення та вжиті за ними заходи реагування відображає у відомостях про здійснення контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, і робить відповідні відмітки в електронній картці на особу. У разі встановлення обставин, що свідчать про порушення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, поліцейський зобов`язаний:
1) зафіксувати факт порушення покладених обов`язків шляхом складання мотивованого рапорту. Відібрати письмові пояснення з приводу виявлених порушень у підозрюваного, обвинуваченого, членів його сім`ї, сусідів або інших свідків події за їх згодою. Зміст складеного рапорту та відібраних пояснень доповісти керівникові органу Національної поліції;
2) у разі відсутності підозрюваного, обвинуваченого за місцем проживання негайно повідомити про це орган Національної поліції та вжити заходів для встановлення місця його перебування;
3) забезпечити невідкладне інформування усно засобами зв`язку, а надалі - письмово про виявлені факти порушень слідчого та прокурора, а якщо кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, - суду і прокурора.
Відомості про здійснення контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом оформляються відповідно до Додатку 4 до Інструкції про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешт.

Водночас суд враховує, що за змістом статті 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимст.177 цього Кодексу.
За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду №4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства»(зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Як зазначено у правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Ч.2 ст.492 КПК України передбачає, що затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 17 Правил ООН щодо захисту неповнолітніх, позбавлених волі (1990 р.) зазначено про необхідність уникати, наскільки це можливо, утримання під вартою неповнолітніх до суду і вдаватися до цього у виняткових випадках, усіляко прагнучи застосування альтернативних заходів.

У відповідності до п.13.1, 13.2 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх (1985 р.) тримання неповнолітнього під вартою до суду застосовується лише як крайній захід і протягом найкоротшого періоду часу та за можливості замінюється іншими альтернативними заходами. А п.18.2 цього ж міжнародно-правового документу визначено, що жоден неповнолітній не може бути вилучений з-під нагляду батьків частково або повністю, якщо це не виправдовують обставини провадження.

Щодо обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам, то наявність їх прокурором не доведена й доказами не підтверджується.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що відносно ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби із застосуванням електронних засобів контролю строком на 60 (шістдесят) діб, оскільки ОСОБА_4 пояснив та додав письмові докази щодо його неявки в судові засідання.
Керуючись статями ст. 177, 178, 182, 183, 331, 376, 392 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про заміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України - відмовити.
Продовжити до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золочева Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці, тобто до 15.03.2020 року включно.
Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- не залишати місце постійного проживання - будинок АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду;

- прибувати на першу вимогу до прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими у цьому кримінальному провадженні без дозволу прокурора чи суду;

- носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Золочівську місцеву прокуратуру, виконання на Золочівський ВП ГУ НЛ у Львівській області.

Повний текст ухвали буде оголошено 21.01.2020р.

Ухвала оскарженню не піддягає.

Cуддя ОСОБА_1