Справа № 489/5121/19
кримінальне провадження
№1-кп/489/708/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.03.2010 за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.11.2014 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

-вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.12.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

28.08.2019 в період часу з 11 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв. (точний час в ході судового розгляду не встановлений), ОСОБА_3 , перебуваючи на автомобільній стоянці супермаркету «Велмарт», яка розташована за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 1/1, діючи повторно, в результаті раптово виниклого умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна, таємно, за допомогою ножиців, відкрив двері багажнику транспортного засобу ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 , звідки таємно викрав компресор автомобільний «Uragan» вартістю 634,00 грн., набір ключів «Miol преміум» вартістю 321,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 шкоду на загальну суму 955,00 грн.

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 30.08.2019 в період часу з 12 год. 30 хв. по 13 год. 00 хв. (точний час в ході судового розгляду не встановлений), ОСОБА_3 , перебуваючи на автомобільній стоянці біля автомобільного ринку, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Троїцька, 244, діючи повторно, в результаті раптово виниклого умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна, таємно, відкрив незачинені двері автомобіля «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_2 , звідки таємно викрав кутову шліфувальну машинку «DWT 641» вартістю 1800,00 грн., акумуляторний шуруповерт «Intertool WT-0314» вартістю 890,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2690,00 грн.

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 31.08.2019 в період часу з 12 год. 00 хв. по 12 год. 30 хв. (точний час в ході судового розгляду не встановлений), ОСОБА_3 , перебуваючи на автомобільній стоянці біля автомобільного ринку, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Троїцька, 244, діючи повторно, в результаті раптово виниклого умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна, таємно, відкрив незачинені двері автомобіля «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_3 , звідки таємно викрав передню опору двигуна «Lemforder» вартістю 1000,00 грн., задню опору двигуна «Lemforder» вартістю 800,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 шкоду на загальну суму 1800,00 грн.

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого потворно.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю та розкаявся у вчиненому.
Між обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , та прокурором ОСОБА_4 08.01.2020 у кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до умов угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. При цьому, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, встановлені ст. ст. 473, 476 КПК України, які зрозумілі обвинуваченому та прокурору.
У судовому засіданні обвинувачений, захисник та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав свою вину, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений в присутності захисника та прокурор повністю усвідомлюють зміст угоди про визнання винуватості, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, при цьому обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим, захисником та прокурором, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання, а тому істотно знижують ступінь тяжкості злочину який вчинив ОСОБА_3 .

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
Враховуючи наведене та приймаючи до уваги те, що умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, покарання узгоджене сторонами угоди є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості на підставі якої обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.
Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 469-475 КПК України, суд
ухвалив:
Угоду про визнання винуватості, укладену 08.01.2020 між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 затвердити.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.12.2019 більш суворим за даним вироком, остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:
автомобільний компресор «Ураган», комплект ключів «Miol преміум», кутову шліфувальну машинку «DWT 641», акумуляторний шуруповерт «Intertool WT-0314», дві запчастини ««Lemforder»» повернути власникам.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1