Справа №592/6430/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/722/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового провадження, в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 червня 2019 року, якою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Сумської області, м. Конотоп, зареєстрованому у АДРЕСА_1 , фактично мешкає у АДРЕСА_2 ,

засудженому за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 листопада 2018 року за ч. 2 ст. 289, ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки,

відмовлено в задоволенні заяви про зарахування строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою, в якій просив зарахувати йому строк попереднього ув`язнення, період з 31.07.2018 року по 16.04.2019 року в строку відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 червня 2019 року у задоволенні даної заяви засудженого ОСОБА_5 було відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що засудженому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід 31.07.2018 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання та зарахування строку попереднього ув`язнення».

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 , посилаючись на те, що він не погоджується із судовим рішенням, просив застосувати до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України. Вказував на принцип дії законів в часі, а саме те, що закон не має зворотної сили.

До початку апеляційного розгляду, від учасників апеляційного провадження апелянта - засудженого ОСОБА_5 його захисника ОСОБА_6 , та прокурора, надійшли клопотання, в яких вони просили проводити дане судове засідання без їх участі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції ухвалює судове рішення за результатами письмового провадження, що узгоджується з вимогами ст.406 КПК України. Тому, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Вказаним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає в повному обсязі.

Зокрема, як встановлено судом першої інстанції, вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.11.2018 року, який ухвалою Сумського апеляційного суду Сумської області від 16.04.2019 року було залишено без змін, ОСОБА_5 визнано винним за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання: за ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді чотирьох років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч.2 ст.185 КК України один рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено чотири роки позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_5 був затриманий 31.07.2018 року, на підставі ухвали слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31.07.2018 року.

Щодо доводів апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення в період з 31.07.2018 року по 16.04.2019 року в строку відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

До 24 грудня 2015 року в ч. 5 ст. 72 КК України, яка встановлювала правила зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому, було зазначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання в разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 ст. 72 КК України. При призначенні покарань, не зазначених у ч. 1 ст. 72 КК України, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

26 листопада 2015 року було прийнято Закон №838-VIII.

Цим Законом було змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон №2046- VIII, яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України.

Цю норму викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Тобто, під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838- VIII, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 року. Якщо ж особа вчинила злочин, починаючи з 21.06.2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №2046- VIII.

Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.08.2018 року по справі №663/537/17.

Таким чином, враховуючи те що кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, за які вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.11.2018 року ОСОБА_5 було засуджено, вчинені ним 26.07.2018 року, тобто після набрання Законом №2046-VIII законної сили, а тому суд першої інстанції дійшов до обґрунтованих висновків про відсутність підстав для застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838- VIII.

Питання зарахування засудженому ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме період з 31.07.2018 року по 16.04.2019 року, було вирішено Конотопським міськрайонний судом Сумської області під час ухвалення вироку від 07.11.2018 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 .

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, яка відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості та підстави для її зміни чи скасування відсутні, а відтак апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 406, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ :

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 червня 2019 року, якою відмовлено ОСОБА_5 в задоволенні заяви про зарахування судом строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, залишити без зміни, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4