Справа № 752/2204/17
Провадження №: 1-кп/752/159/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.12.2019 рокум. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000119 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Плесецьке Васильківського р-ну Київської обл., громадянина України, який працює, освіта середня спеціально-технічна, одружений, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий згідно вимог cn. 89 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

встановив:
ОСОБА_3 в період часу з 22 годин 30 хвилин 07.01.2017 року по 04 годину 00 хвилин 08.01.2017 року, точного часу досудовим слідством не встановлено, перебуваючи на самоті в одній із кімнат квартири АДРЕСА_3 умисно з метою таємного викрадення чужого майна, почав шукати у кімнаті цінні речі, проте своїми діями ОСОБА_3 створив шум у кімнаті, в результаті чого ОСОБА_6 прокинулась та зайшла до кімнати, де виявила ОСОБА_3 . В цей момент ОСОБА_3 , достовірно розуміючи, що його протиправні дії, направлені на викрадення майна помічені ОСОБА_6 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, а саме обернення чужого майна на свою користь та можливості ним розпоряджатися, наніс громадянці ОСОБА_6 удар кулаком обличчя, в результаті чого остання частково втратила орієнтацію та впала на підлогу. Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, які не були небезпечні для життя в момент заподіяння. Після цього ОСОБА_3 викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг-Дуос» чорного кольору, вартістю 3800 гривень, з вмонтованою карткою пам`яті об`ємом 16 гігабайт, вартістю 300 грн., мобільний телефон марки "Самсунг», сірого кольору, вартістю 1500 грн., ювелірні вироби, а саме: золотий ланцюжок 585 проби, масою 2 г вартістю 2000 грн., дві обручальні каблучки із золота 585 проби, загальною вартістю 8000 грн., три срібні каблучки загальною вартістю 1000 грн., одну каблучку із біжутерії вартістю 300 грн., копілку металеву, в якій знаходились грошові кошти в сумі 104 гривні 50 коп., лижну маска чорного кольору вартістю 100 грн. та грошові кошти із гаманця червоного кольору із шкірозамінника в сумі 3000 грн., та з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 20104 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений із застосуванням насильства, що не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_3 показав, що ОСОБА_7 запросив його на святкування Різдва додому. Він приїхав, привіз з собою пляшку віскі. В квартирі були він, ОСОБА_7 , його дівчина, яка зараз стала його дружиною, та потерпіла ОСОБА_8 . Вони відсвяткували, вживали алкоголь, після цього ОСОБА_9 з дівчиною пішли до себе в кімнату, ОСОБА_10 до себе. Він залишився в кімнаті студії, де йому приготували місце для сну. Він спілкувався зі своєю дівчиною по телефону, спочатку своєму, потім по телефону потерпілої, бо в нього скінчились гроші. Час він не пам`ятає, але він прийняв рішення їхати додому, щоб зранку піти до своєї дівчини, викликав таксі та поїхав, взявши із собою телефон потерпілої, гроші з гаманця, шкатулку та лижну шапку, балаклаву. Всі ці речі він брав у кімнаті, навіщо йому шкатулка та шапка, пояснити не може. Чому вирішив їхати і не розбудив власників, пояснити не може. Коли таксі під`їхало додому, він вирішив не будити батьків і пішов ночувати до іншого свого друга. Зранку він не хотів спілкуватись із потерпілою та її сином, оскільки не знав як себе вести. В подальшому його батько прийшов до друга, де він ночував, він йому все розповів, батько сказав, що його вже шукає поліція. Вони взяли всі вкрадені речі і пішли додому, після цього всі втрьох поїхали до будинку потерпілої. Спочатку його батьки спілкувались з потерпілою та ОСОБА_9 , потім сказали піднятися йому. Спочатку поговорили в квартирі, потім приїхала поліція, вилучила речі, які він приніс, а перед цим вкрав. Йому соромно за свій вчинок, потерпілу він не бив, шкоду хоче відшкодувати повністю, бо потерпіла вважає, що він все вкрав, хоча це не він. На сьогодні шкоду частково відшкодував, планує відшкодовувати і надалі, одружився, планує стати батьком, працює, просить не позбавляти його волі.
Не дивлячись на визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 частково, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину, на думку суду, в повній мірі доведена зібраними та дослідженими судом доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_6 в суді показала, що 7.01.2017 року знайомий її сина прийшов до них святкувати Різдво у квартиру АДРЕСА_3 . В квартирі була вона, її син ОСОБА_7 та її невістка ОСОБА_11 . Після святкування вона пішла до своєї кімнати, син з невісткою до своєї, а ОСОБА_3 лишився ночувати у кімнаті, де відбувалось святкування, яка в свою чергу межує із кухнею та коридором. Вночі вона прокинулась від шуму, вийшла в коридор, до кімнати, де мав спати ОСОБА_3 та попрямувала до кухні. Проходячи повз диван, де мав спати ОСОБА_3 , помітила, що останній на ньому відсутній. Було темно, лише миготіли ліхтарики. Вона зрозуміла, що на кухні хтось є, подумала, що це ОСОБА_3 , оскільки б діти включили світло. В цей час отримала удар та впала. До тями її привели син та невістка. Вона бачила лише силует особи, яка її вдарила, і по статурі та зросту силует збігається з ОСОБА_3 .
Діти їй повідомили, що прокинулись від гуркоту вхідних дверей, які зачинилися, і виявили її. ОСОБА_3 в квартирі не було. Вони йому зателефонували, спочатку він не брав слухавку, потім повідомив, що поїхав до друга, прочекавши на нього приблизно 3-4 години, вони викликали поліцію. В подальшому почали виявляти, що зникло. Так, з гаманця зникли гроші в сумі приблизно 3000-3500 грн., копілка з грошима в сумі 100 грн., деякі золоті та біжетурні прикраси, а саме, ланцюжок з рулончиком у виді виноградної лози, дві срібні каблучки, які були у шафі в коробці, та каблучка біжутерія, які лежали на полиці також в кімнаті, де залишався ОСОБА_3 , та її телефони, які лежали на кухні. Вхідні двері, коли виявили відсутність ОСОБА_3 , були відчинені, хоча на ніч їх точно зачиняли, відчинити їх можна було лише зсередини.
Вони постійно намагались зв`язатись із обвинуваченим. Вдень приїхала його мама з товаришем, погрожували, наполягати забрати заяву з поліції. Пізніше, приблизно через годину ОСОБА_3 приїхав до них з мамою та привіз частину викраденого, а саме один телефон, копілку та лижну маску. Сказав, що більше нічого не брав, та заперечував, що вдарив її. В одному з її телефонів, який повернув ОСОБА_3 була відсутня одна із сім карт, за допомогою якої блокується робота телефону.
Завдані їй збитки відшкодовані частково, обвинувачений та його батьки погодились повністю відшкодувати їй збитки, які вона оцінила приблизно в 20000 грн. Обвинуваченого пробачила, визначення покарання для обвинуваченого залишає на розсуд суду, просить бути до нього лояльним. Причин оговорювати ОСОБА_3 у неї відсутні, стосунки були нормальні.
Допитані в суді свідок обвинувачення ОСОБА_7 та свідок захисту ОСОБА_11 , які є подружжям, в суді підтвердили показання потерпілої та надали суду аналогічні за своїм змістом показання. Так, свідки пояснили, що обвинуваченого знали до вказаних подій і підтримували гарні стосунки. В січні 2017 року вони разом з обвинуваченим та потерпілою святкували Різдво у них вдома, вживали алкоголь, після чого всі розійшлись спати. Вони вдвох пішли до своєї кімнати, потерпіла до своєї кімнати, а обвинуваченому постелили у кімнаті, суміжній з коридором і кухнею на дивані.
Свідки прокинулись від гучного звуку, схожого на хлопок, разом пішли на кухню та побачили між кімнатою і кухнею лежала потерпіла. Двері до квартири були трохи відчинені, хоча перед тим як лягати спати, вони їх замкнули з середини, ззовні відчинити їх було неможливо.
Після цього вони привели до тями потерпілу, виявили зникнення грошей з гаманця, прикрас та телефонів, що належали потерпілій. У потерпілої під оком був синець. Обвинуваченого в квартирі не було.
Дзвонили обвинуваченому, останній не брав слухавку, через деякий час відповів, що скоро повернеться, бо в нього виникли проблеми. Потім викликали поліцію. Пізніше приїхала мати обвинуваченого, намагались вирішити конфлікт самостійно, просили повернути речі, але мати обвинуваченого зі знайомим їм погрожували, потім пропонували гроші, але вони наполягали на поверненні речей. Пізніше мама обвинуваченого привезла і обвинуваченого до них і його затримали, при собі він мав копилку, маску та один телефон, які пропали.
Свідок ОСОБА_7 , крім іншого, вказав, що коли лягав спати перевіряв чи зачинені двері вхідні і витяг з них ключ, коли виявили потерпілу на підлозі, він пішов до дверей, вони були відчинені, ключі були в замку, він їх зачинив.
Свідок ОСОБА_11 , крім іншого, вказала, що прокинулась від звуку того, що грюкнули вхідні двері. Зниклі речі, зокрема, прикраси були у великій кімнаті на поличці, там же де і копілка, гаманець був також у великій кімнаті, телефони були на кухні. Після того як вони привели до тями потерпілу, вона розповіла їм, що прокинулась від шуму, вийшла в кімнату і відчула удар, після чого втратила свідомість.
Свідок ОСОБА_12 в суді показала, що 8.01.2017 року до неї приїхала поліція та питала про місцеперебування її сина, ОСОБА_3 . Вона та її знайомий намагались додзвонитись до її сина. Пізніше її набрав ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_7 , та повідомив, що її син відпочивав у них, потім вкрав речі і пішов. Вона зі своїм знайомим приїхала додому потерпілої, де була остання, її син та невістка, які розповіли, що спільно відпочивали, розійшлися спати, потім прокинулись від шуму, виявили потерпілу, яка лежала, на спині, і їх речі зникли. Через деякий час її син вийшов на зв`язок, вона сказала йому щоб він їхав до потерпілої. Вона зі знайомим вийшли від потерпілої та чекали її сина на вулиці. Коли він приїхав, то показав їй телефон, який взяв у потерпілої. Його затримала поліція на сходовому майданчику, при ньому був пакет, де була ще шкатулка. ЇЇ син повідомив, що вони всі напились, посварили і він поїхав звідти, і взяв з собою лише телефон.
Крім того, свідок позитивно охарактеризувала свого сина ОСОБА_13 , вказала, що він закінчив школу, технікум, має цивільну дружина, алкоголем не зловживає, наркотики не вживає, в ігрові автомати не грає.
Суд покладає в основу вироку показання даного свідка в частині виявлення та вилучення у обвинуваченого ОСОБА_3 частини викраденого ним майна потерпілої, решту показань свідка щодо подій, очевидцем який вона не була і які їй відомі з чужих слів, зокрема, зі слів обвинуваченого, зокрема щодо викраденого майна та незастосування ним насильства, суд до уваги не бере та ставиться до них критично. Слід вказати, що такі показання свідка ОСОБА_12 в повній мірі спростовані і вказаними вище у вироку показаннями потерпілої та свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , які визнаються судом допустимими та належними. Даних про те, що вказані потерпіла та свідки оговорюють обвинуваченого не встановлено, не наведено таких обставин та даних і стороною захисту. Обвинувачений під час його допиту наприкінці судового розгляду повідомив, що йому невідомі підстави для його оговору потерпілою.
Крім того, показання потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , а також свідка ОСОБА_12 в частині виявлення у обвинуваченого речей потерпілої узгоджуються і з дослідженими судом письмовими доказами сторони обвинувачення, а саме: даними протоколу прийняття заяви про вчинення злочину від 8.01.2017 року (т. 1 а.с. 8-9), в якій потерпіла повідомила про те, що виявила у квартирі відсутність грошових коштів в сумі 3000 грн., двох мобільних телефоні та прикрас золотих і срібних та підозрює у вчиненні злочину ОСОБА_13 ;
даними протоколу огляду місця події від 8.01.2017 року (т. 1 а.с. 10-12), згідно яких у квартирі потерпілої на пляшці було виявлено та вилучено п`ять слідів пальців рук;
даними протоколу огляду місця події від 8.01.2017 року (т. 1 а.с. 13-14), згідно яких в ході огляду площадки в під`їзді біля квартири потерпілої у хлопця, який представився ОСОБА_15 , виявлено поліетиленовий пакет, в якому знаходився мобільний телефон, копілка та лижна шапка;
даними постанови про визнання речовими доказами від 8.01.2017 року (т. 1 а.с. 16-17) та розписки (т. 1 а.с. 18), згідно яких речі виявлені у ОСОБА_13 визнані речовими доказами та передані потерпілій ОСОБА_6 за належністю для зберігання;
даними висновку експертизи № 59 (т. 1 а.с. 32-35) згідно яких у ОСОБА_6 було виявлено легке тілесне ушкодження у виді синця навколо лівого ока з переходом в підочну ділянку, яке могло утворитись 8.01.2017 року від дії тупого предмета, характерні особливості якого не відобразились, можливість його утворення внаслідок падіння з вертикального положення (або близького до нього) спростовується;
даними протоколу затримання від 8.01.2017 року ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 56-59), згідно даних якого від останнього та його захисника не надходило жодних скарг чи зауважень.
Враховуючи викладене вище, суд, вважає, що зібрані стороною обвинувачення та надані суду докази, які є належними і допустимими, у своїй сукупності є достатніми та взаємопов`язаними для висновку суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за викладених у вироку обставин.
Стороною захисту не надано суду доказів на спростування вказаних обставин.
Вказівки сторони захисту на недоведеність вини обвинуваченого у заподіянні потерпілій легкого тілесного ушкодження та кількості викраденого майна є безпідставними та необґрунтованими і спростовані в повній мірі показаннями потерпілої та свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , зокрема, щодо різновиду та вартості майна, що зникло, і про те, що на момент вчинення злочину крім них та ОСОБА_13 в квартирі інші особи були відсутні, світло в квартирі не горіло і тому орієнтуватись у квартирі могла лише особа, яка була обізнана про обстановку, двері до квартири могли бути відчинені лише з середини, а також показаннями потерпілої про те, що особою, яка заподіяла їй тілесне ушкодження, і яка перебувала на кухні був саме ОСОБА_3 суду відсутні підстави не довіряти вказаним показанням, не наведені такі підстави і стороною захисту.
Слід вказати, що показання ОСОБА_3 щодо причин залишення ним квартири потерпілої та подальших його дій є суперечливими. Свідку ОСОБА_12 він повідомив, що посварився з потерпілою та її сім`єю, потерпілій та свідкам ОСОБА_14 та ОСОБА_11 вказав, що в нього виникли проблеми, під час допиту в суді, пояснити причину з якої він поїхав з квартири потерпілої і не попередив про це власників, залишивши вночі відкритими вхідні двері, пояснити не міг. Так само і різняться його показання щодо місця його перебування після того як він залишив квартиру потерпілої та щодо обставин його повернення до даної квартири на наступний день. Вказане, а також те, що обвинувачений в повному обсязі визнає суму завданих ним збитків, у своїй сукупності і з наведеними вище доказами свідчить про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_3 чітких пояснень своїх дій та їх мотивації та вказує на те, що такі його показання є виключно позицією його захисту, направленою на уникнення кримінальної відповідальності за тяжкий злочин. На підтвердження версії сторони захисту про наявність в діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, доказів не надано, не встановлено таких доказів і судом під час судового розгляду, натомість, на думку, суду вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, стороною обвинувачення доведена в повному обсязі.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, позицію потерпілої, яка вибачила обвинуваченого та просила бути до нього лояльним, сподіваючись на відшкодування завданих їй збитків, при цьому міру покарання залишила на розсуд суду, дані про особу підсудного, який раніше згідно вимог ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, працює, одружений, його молодий вік, обставини, що пом`якшують покарання часткове визнання вини, часткове відшкодування заданих збитків, та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
Враховуючи те, що суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 реального виду покарання у виді позбавлення волі з метою запобігти ризикам ухилення від суду та з метою забезпечення виконання вироку суд вважає за доцільне обрати ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з 11.12.2019 року.
Речові докази: лижна маска, копілка з грошовими коштами та мобільний телефон, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити останній за належністю.
Обрати ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Взяти ОСОБА_3 під варту в залі суду негайно.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк призначеного покарання строк досудового тримання під вартою з 8.01.2017 року по 11.01.2017 року включно.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1