Провадження №: 1-кп/752/261/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001933, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Чутове, Полтавської області, громадянина України, одруженого, з освітою вищою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

обвинуваченого за ч.1 ст. 263 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Як видно з формулювання обвинувачення, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, заволодів вогнепальною зброєю, а саме: двома предметами зовні схожими на пістолети та боєприпасами, та став незаконно зберігати їх, без передбаченого законом дозволу.

В подальшому 29.03.2017 року, о 07 годині 30 хвилин, в квартирі

АДРЕСА_2 під час проведення обшуку житла на

підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду, в якому проживає ОСОБА_7 в присутності понятих було виявлено та вилучено два предмети схожі на пістолети та 31 предмети схожі на патрони.

Відповідно висновку експерта №8-5/571 від 07.04.2017 року наданий на

дослідження пістолет є корткоствольною, вогнепальною зброєю - нарізним

самозарядним пістолетом «Uniaque» моделі «D.6», калібру 5,6 мм (.22LR).

№ НОМЕР_1 , виготовлений промисловим способом та придатний для стрільби.

Надані на дослідження 10 (десять) патронів належать до боєприпасів до

нарізної вогнепальної зброї - є спортивно-мисливськими патронами кільцевого спалаху гвинтівочного типу калібру .22LR, що спорядженні без оболонковими кулями, виготовлені промисловим способом, придатні для стрільби.

Відповідно до висновку експерта №8-5/756 від 11.05.2017 року наданий на дослідження предмет схожий на пістолет належить до коротко ствольної, нарізної, вогнепальної зброї, є самозарядним пістолетом моделі «Walther РРК» № НОМЕР_2 (рамка) калібру 7,65 Browning. Даний пістолет є приданим для стрільби. Частини та механізми даного пістолета виготовлені промисловим способом.

Відповідно до висновку експерта від 20.06.2017 року №8-5/572

наданий на дослідження предметів:

7 (сім) патронів належать до боєприпасів нарізної короткоствольної вогнепальної зброї, є пістолетними патронами калібру 9x19 мм. Патрони придатні для стрільби.

1 (один) патрон належить до боєприпасів нарізної коротко ствольної вогнепальної зброї, є пістолетним патроном калібру 9x17 мм. Патрон придатний для проведення пострілу.

(один) патрон належить до боєприпасів нарізної коротко ствольної вогнепальної зброї, є пістолетним патроном калібру 9x18 мм, до пістолетів системи «Макарова». Патрон приданий для проведення пострілу;

12 (дванадцять) предметів до боєприпасів до вогнепальної зброї не відносяться є частинами пістолетних патронів (9 гільз калібру 9 мм Р.Л., гільзи калібру 9x21 мм та 1 гільза калібру Маузер 9 мм), а саме 10-ма стріляним гільзами, 2-ма не стріляними гільзами та 12-ма не стріляними кулями. Дані частини патронів до стрільби не придатні.

За вказаних обставин, громадянин ОСОБА_7 усвідомлюючи, заборону вільного обігу вогнепальної зброї та боєприпасів його карність, не маючи відповідного дозволу, в порушенні Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року, незаконно зберігав вогнепальну зброю та боєприпаси.

Таким чином, як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у незаконному зберіганні, вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Аналізуючи досліджені судом докази в сукупності, враховуючи правові позиції висвітлені у постановах колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду, за результатами судового розгляду суд прийшов до висновку, що відносно ОСОБА_7 слід ухвалити виправдувальний вирок, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 263 КК України, вчинене обвинуваченим, тобто відсутні достатні та переконливі докази винності особи.

Так, згідно з вимогами ч.3 ст. 62 Конституції України та рішенням Конституційного Суду від 20.10.2001 №12-рп/2011, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судовий розгляд, як зазначено в статті 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, які й висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього кодексу.

Обвинувачений ОСОБА_7 в категоричній формі заперечив свою винність у вчиненні злочину за обставин відображених в обвинувальному акті. Пояснив, що свою діяльність завжди узгоджував з діючим законодавством, оскільки в іншому випадку не зміг би працювати. До 2014 року займався реставруванням автомобілів, а потім почав займатися колекціюванням та реставрацією зброї. Зазначена діяльність приносила дохід. Як колекціонер та реставратор, відомий за межами України. Пістолета «Uniague», на момент обшуку у нього не було, він йому не належить і не може пояснити, яким чином з`явився у його квартирі. Цей пістолет є сучасною зброєю, яка його не цікавить, він, як правило, займається реставрацією старої зброї. Обшук почався у нього в квартирі приблизно о 7.00-7.30 годин. Ввірвалися з пістолетом невідомі в цивільному, думав це напад. Йому заломили руки за спину, поклали на підлогу. Зайшло приблизно 6 чоловік, серед яких він впізнав 2-3 осіб як працівників СБУ. Один з яких був в званні капітана, які перед цим у нього були та купували колекційну зброю і від них була пропозиція, працювати на них безкоштовно та давати їм зброю, на що він відмовив. Вважає, що в зв`язку з цим, особи, які проводили обшук, прийшли за колекцією, і оскільки нічого забороненого не знайшли, підкинули пістолет. Іншого пістолета, про який зазначено в обвинувальному акті, не було взагалі, і немає доказів, що він зібраний з запасних частин знайдених у нього. Обшук проводився тривалий час у всіх кімнатах, на балконах, і не можливо було контролювати за учасниками. Однак уже в кінці, через 2 години приблизно, обшук в коридорі, де з полиці шафи, яка розміщена біля вхідних дверей, дістали пістолет, який йому не належить, проводили публічно і раніше знайомий капітан, дістав його і сказав присутнім, ось дивіться. Однак у нього була офіційно зареєстрована зброя, зокрема пістолет «Форд», і потреби у пістолеті який у нього виявили, не було. Казав присутнім, що пістолет не його. Забрали усю колекцію, яку скидали в мішки. Щодо знайдених у нього патронів, то вони не сучасні, а макети. Понятих завели до квартири коли усі, хто прибув для обшуку, розбрелися по квартирі. Жінка, яка була понятою, не була весь час присутня, а покидала квартиру та виходила на тривалий час у своїх справах. Відбитків пальців з пістолета та у нього не брали. Учасники, які проводили обшук були без рукавичок і обшук одночасно проводили у всіх кімнатах. Пістолет, який у нього знайшли, не його, йому не належить, а, як вважає, підкинутий. Повернули усі вилучені у нього предмети колекції.

На підтвердження винності обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, прокурором було надано ряд доказів, які були безпосередньо досліджені судом. Однак, аналізуючи досліджені докази як окремо так і в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вони, враховуючи показання обвинуваченого та докази надані стороною захисту, не є достатніми та переконливими доказами, а певні з них допустимими, для визнання винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом.
Слід відмітити, що судовий розгляд, як зазначено в статті 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, та ніхто, згідно ст. 17 КПК України, не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Разом з тим, як свідчать результати судового розгляду, докази надані прокурором, не підтверджують висунуте обвинувачення, за обставин відображених в обвинувальному акті.

Так, як зазначено в обвинувальному акті, 29.03.2017 року, о 07 годині 30 хвилин, в квартирі АДРЕСА_2 під час проведення обшуку житла на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду, в якому проживає ОСОБА_7 в присутності понятих було виявлено та вилучено два предмети схожі на пістолети та 31 предмети схожі на патрони.

В той же час, як видно з наданих стороною обвинувачення доказів, в розпорядження суду прокурором взагалі не було надано протокол обшуку від 29.03.2017 року, про який зазначено в обвинувальному акті. Прокурор спромігся надати суду для дослідження лише протокол обшуку від 31.03.2017 року, під час якого, наряду з іншим, було виявлено та вилучено пістолет «Uniague», однак там не відмічено про виявлення та вилучення самозарядного пістолета моделі «Walther РРК» № НОМЕР_2 (рамка) калібру 7,65 Browning, про який зазначено в обвинувальному акті. Крім того, предметом дослідження також було ще два протоколи обшуку від 31.03.2017 року, під час яких предметів, про які зазначено в обвинувальному акті, вилучено не було.

Тобто, прокурором не надано в розпорядження суду доказів вилучення у обвинуваченого зброї та боєприпасів саме 29.03.2017 року, про що зазначено у висунутому обвинуваченні, і клопотань про зміну обвинувачення, в зв`язку з встановленням вищезазначених обставинами, від прокурора не надходило.

Більше того, про те, що пістолет «Uniaque» моделі «D.6», є вогнепальною зброєю, а патрони в кількості 10 шт. належать до боєприпасів, зазначено у експертному висновку № 8-5/571 від 07.04.2017 року, однак в ньому є посилання на обставини справи (відомі з постанови слідчого про призначення балістичної експертизи), що зазначені предмети були виявлені під час обшуку в помешканні де проживає ОСОБА_7 взагалі 21.03.2017 року.

Вищезазначені обставини існування в доказах обвинувачення посилань на різні дати проведення обшуку та надання суду іншого протоколу обшуку, про який в обвинуваченні не значиться, суд не може розцінювати як звичайні описки, зважаючи на загальні засади кримінального провадження та обов`язок сторони обвинувачення довести винуватість особи поза розумним сумнівом.

Більше того, суд вважає слушною, такою що заслуговує на увагу та потребує надання правової оцінки, позиція захисту, висловлена як в ході судового розгляду так і в судових дебатах, з приводу того, що клопотання про проведення обшуку, з яким слідчий звертався до суду, було погоджено прокурором ОСОБА_6 , яка не була наділена повноваженнями у даному кримінальному провадженню відповідно до вимог процесуального законодавства, а тому усі докази, які були отримані в результаті ухвали суду про проведення обшуку, зокрема протоколи обшуку та їх результати, протоколи огляду, висновки експертів, є недопустимими доказами.

Так, відповідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 17.12.2019 у справі № 235/6337/18, єдиним процесуальним документом, який наділяє прокурора повноваженнями здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування є саме постанова керівника про призначення прокурора чи групи прокурорів у кримінальному провадженні. Водночас витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, за відсутності відповідного процесуального рішення керівника органу прокуратури, не наділяє прокурора такими повноваженнями в конкретному кримінальному провадженні.

Як видно з ухвал слідчого судді від 29.03.2017 року про надання дозволу на проведення обшуків, в тому числі в квартирі АДРЕСА_2 , де було знайдено предмети, які є зброєю та боєприпасами, про що зазначено у висновках експертиз, з клопотанням про надання дозволу звернувся заступник начальника слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП м. Києва ОСОБА_9 , яке, згідно вимог ст. 234 КПК України, було погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 .

Однак, в розпорядження суду не було надано постанови про те, що прокурор ОСОБА_6 , яка погоджувала клопотання про надання дозволу, на момент звернення до суду 16.03.2017 року та винесення судом 29.03.2017 року рішенням, постановою керівника відповідного органу прокуратури, була визначена прокурором, чи в складі групи прокурорів у зазначеному кримінальному провадженні.

В розпорядження суду надано лише повідомлення заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 1 начальнику слідчого відділу, що ним призначено групу прокурорів в даному кримінальному провадженні, в тому числі ОСОБА_6 , що, як вважає суд, не може замінювати постанову.

В ході судового розгляду, незважаючи що адвокат неодноразово відмічав відсутність зазначеної постанови, прокурор в розпорядження суду її не надав.

Прокурор ОСОБА_6 , яка погоджувала клопотання, що є обов`язковим, отримала повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні лише 22.05.2017 року, з приводу чого є постанова керівника прокуратури, яка надана в розпорядження суду.

Як зазначено у вищезазначеному рішенні Верховного суду, не наділяє прокурора повноваженнями здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням з повноваженнями, передбаченими ст. 36 КПК України, і витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за відсутності відповідного процесуального рішення керівника органу прокуратури.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладено на сторону, що їх подає, а відповідно до ст.94 КПК України обов`язок оцінки доказів з точки зору їх допустимості покладено на суд.

Оскільки, сторона захисту поставила під сумнів легітимність процесуальних дій прокурора та допустимість отриманих під час досудового розслідування доказів внаслідок відсутності, з точки зору сторони захисту, повноважень у прокурора ОСОБА_6 щодо участі у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, що є обов`язковим, суд перевірив, дослідивши надані прокурором матеріали, та оцінивши надані стороною захисту документи на підтвердження відсутності повноважень прокурора, відмічає, що в розпорядження суду не було надано доказів того, що прокурор ОСОБА_6 на період погодження клопотань слідчого про надання дозволів на проведення обшуків, що є обов`язковим, була наділена, відповідно до вимог процесуального законодавства, повноваженнями здійснювати процесуальне керівництво у даному провадженні.

Суд, крім вищезазначених обставин, також бере до уваги обставини відображені захистом з приводу того, що матеріали відкриті стороні захисту та надані суду прокурором не містять жодного процесуального документу (доручення, постанови), якими заступника начальника СВ Голосіївського УП ГУ НП ОСОБА_9 , який звертався з клопотаннями до суду про надання дозволів на обшуки, було б уповноважено на здійснення розслідування даного кримінального провадження,зважаючи на вимоги ст. 39 КПК України, щодо повноважень саме керівника органу досудового розслідування.

Враховуючи вище викладене, протокол обшуку, від 31.03.2017 року, який, без зазначення часу, був проведений в кв. АДРЕСА_2 , в ході якого, було вилучено пістолет з патронами та боєприпаси, керуючись вимогами ст. 87 КПК України, суд визнає недопустимим доказом, оскільки він проведений згідно рішення суду прийнятого на підставі клопотання погодженого прокурором, яка в ході судового розгляду не підтвердила, що була наділена, відповідно до вимог процесуального законодавства, на той час повноваженнями здійснювати процесуальне керівництво у даному провадженні згідно постанови керівника прокуратури.

Наслідком недопустимості указаного протоколу є відповідно і речі вилучені під час нього та висновки експертів № 8-5/571, № 8-5/756 та № 8-5/572 які досліджували ці речі, встановивши що два пістолети є вогнепальною зброєю, а патрони боєприпасами, оскільки допустимість та достовірність похідних доказів прямо залежить від допустимості та достовірності первинних процесуальних джерел доказування, про що йдеться в рішенні ЄСПЛ у справі «Яременко проти України», по принципу плоди отруйного дерева.
Незважаючи на обставини визнання протоколу обшуку від 31.03.2017 року в квартирі АДРЕСА_2 недопустимим доказом, суд також вважає за необхідне відмітити, що наданий суду протокол складений з грубим порушенням вимог визначених ст. 104 КПК України. Зокрема, у вступній частині не зазначено час його проведення, всіх осіб, які присутні, враховуючи показання обвинуваченого, його дружини, яка відмічала, що була під час обшуку, та понятих, які допитувалися судом як свідки та повідомляли, що окрім слідчого були присутні ще 3 чи 4 особи. У описовій частині протоколу не зазначено відомості про послідовність дій, зокрема де саме були знайдені вилучені предмети, в тому числі які в подальшому визначені вогнепальною зброєю та боєприпасами, слідчий обмежився лише переліком виявлених предметів. У заключній частині взагалі не було відмічено про вилучення речей і документів та способи їх ідентифікації (хоча б упакування, тощо), враховуючи що експертам для дослідження надавалися упаковані об`єкти з бірками та підписами понятих, що викликає обґрунтовані сумніви надання для експертного дослідження саме предметів та об`єктів, які були виявлені та вилучені під час обшуку у обвинуваченого.
Враховуючи на вище відмічені допущенні слідчим та встановлені судом порушення вимог процесуального законодавства в ході оформлення результатів обшуку, викликають обґрунтовані сумніви, щодо виявлення саме у помешканні де проживав ОСОБА_7 також предметів, з яких, як видно з протоколу огляду від 25.04.2017 року, слідчий з участю понятих та спеціаліста, відкривши ряд об`ємних, як видно з фото, пакетів, самостійно з деталей склав пістолет моделі «Walther РРК» № НОМЕР_2 , який в подальшому, згідно висновку експерта № 8-5/756, був визнаний вогнепальною зброєю. Про те, що предмети, які знаходилися в пакетах та з яких було складено наган, вилучені саме у ОСОБА_7 в ході обшуку, в протоколі огляду взагалі не зазначено, їх походження не відоме. Вищезазначене дає обґрунтовані підстави для визнання протоколу огляду від 25.04.2017 року не тільки недопустимим, але і неналежним доказом, оскільки прокурором не було доведено, що він прямо чи непрямо підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.
Більше того, існування вищезазначеного протоколу огляду, під час якого пістолет складено з деталей, походження яких належним чином не ідентифіковано, також йде в розріз з обставинами відображеними в обвинувальному акті, з приводу виявлення та вилучення під час проведення обшуку житла, в якому проживає ОСОБА_7 , саме двох предметів схожих на пістолети, які визнані вогнепальною зброєю, що не відповідає дійсності.

Допитані в судовому засіданні свідки сторони обвинувачення, зокрема ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були понятими під час проведення обшуку, відмітили, що під час його проведення було 3-5 чоловік, крім того обвинувачений та його дружина з дитиною. ОСОБА_12 , коли знайшли пістолет, зразу повідомив, що це не його, він має зареєстровану зброю.

Лише показань вищезазначених свідків про обставини виявлення та вилучення у квартирі де проживав ОСОБА_7 предметів, які в подальшому були визнані експертами як вогнепальна зброя та боєприпасами, за умови визнання недопустимими доказами протоколів обшуку, протоколів огляду та висновків експертів, недостатньо, як вважає суд, для визнання ОСОБА_7 винуватим поза розумним сумнівом.

Більше того, показання зазначених свідків, підтверджують обставини на які посилається захист, з приводу того, що в протоколі обшуку не були відмічені усі особи, які брали у ньому участь.

Про обставини проведення обшуку та кількість осіб, які брали в ньому участь, також в ході судового розгляду надала свідчення дружина обвинуваченого, ОСОБА_13 .

Допитані за клопотанням сторони захисту як свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з приводу обставин злочину в якому обвинувачують ОСОБА_13 , свідчень не надали, однак характеризували обвинуваченого лише з позитивної сторони.

Про відсутність ретельного, детального та об`єктивного досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, що привело, як вважає суд, до порушень вимог процесуального законодавства при зібранні, фіксації та процесуальному оформленні доказів, що стало підставою визнання їх частини неналежними та недопустимими, суд робить висновки зважаючи також ще на ряд процесуальних документів, які надані прокурором в розпорядження суду для дослідження. Зокрема, наряду з протоколом обшуку від 31.03.2017 року в квартирі АДРЕСА_2 який визнаний недопустимим доказом, в розпорядження суду також надано ще два протоколи обшуку від 31.03.2017 року. Так, прокурором надано протокол обшуку, який проводився з 08.00 годин в квартирі АДРЕСА_3 , та протокол обшуку який проводився цього ж числа, також з 08.00 годин в квартирі АДРЕСА_4 , і при проведенні зазначених обшуків, як видно з протоколів, одночасно брала участь як понята ОСОБА_16 , що по суті неможливо і є свідчення відображення в процесуальних документах фактів які не відповідають дійсності, що є недопустимим. В зв`язку з вищевикладеними обставинами, суд також визнає недопустимими доказами протоколи обшуку від 31.03.2017 року в квартирах АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , під час яких предметів, які відображені в обвинувальному акті, виявлено не було.
Крім наданих стороною обвинувачення доказів, частина яких визнана неналежними та недопустимими, а частина такими, що не є достатніми та переконливими доказами винності обвинуваченого, інших доказів, тобто фактичних даних, отриманих у визначений КПК України спосіб, які би доводили винність обвинуваченого поза розумним сумнівом (показання, речові докази, документи, висновки експертиз), стороною обвинувачення суду не надано.
Ураховуючи, що згідно вимог ст. 63 Конституції України, ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, суд прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_7 за ч.1 ст. 263 КК України.
Доводи сторони захисту з приводу обставин того, що на момент виконання вимог ст. 290 КПК України, їм для ознайомлення були надані не підписані повідомлення про призначення групи прокурорів та постанова про призначення групи прокурорів від 22.05.2017 року, і в підтвердження цього адвокат надав копії цих документів, а також з приводу того, що прокурор ОСОБА_6 , в зв`язку, з існуванням вищезазначених обставин, не мала повноважень на висунення підозри ОСОБА_7 та затвердження обвинувального акта, суд до уваги не бере та відкидає, враховуючи що в розпорядженні суду є оригінали вищезазначених документів з підписами.
Враховуючи, що за результатами судового розгляду суд прийшов до висновку про необхідність виправдання обвинуваченого, судові витрати віднести на рахунок держави.
Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 17, 86,94, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 у пред`явленному обвинуваченні за ч.1 ст. 263 КК України, визнати невинуватим та виправдати, згідно п.2 ч.1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Речові докази: пістолет «Uniaque» моделі «D.6», калібру 5,6 мм.; пістолет моделі «Walther РРК» № НОМЕР_2 (рамка) калібру 7,65 Browning, - які на зберіганні в камері схову речових доказів Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві, - передати для поміщення до натуро-довідкової колекції державної судової експертної установи ( вул. Володимирська, 15);

патрони та гільзи, що в камері схову речових доказів Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві, - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1