Справа № 451/511/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2020 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 28 березня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Руденко Радехівського району Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні якого є неповнолітній син, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2020 року близько 19:08 год., ОСОБА_4 був зупинений працівниками СРПП №4 Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, на автодорозі маршрутом Радехів-Червоноград за межами міста Радехів Львівської області, який керував транспортним засобом BMW X5, д.н.з., НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом алкотестера «Драгер», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

В подальшому, 28 березня 2020 року близько 19:28 год., на місці зупинки на автодорозі маршрутом Радехів-Червоноград за межами міста Радехів Львівської області, ОСОБА_4 , знаходячись біля службового автомобіля, при складанні службовою особою Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області протоколу про адміністративне правопорушення, звернувся до начальника СРПП №4 Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 з пропозицією надати йому неправомірну вигоду за вчинення ним в його інтересах, з використанням наданого йому службового становища, дій, а саме за не складання відносно ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення і не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Реалізовуючи виниклий злочинний умисел, ОСОБА_4 надав працівнику поліції ОСОБА_5 , який згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронний захист» є працівником правоохоронного органу, неправомірну вигоду в сумі 500 (п`ятсот) гривень та поклав на заднє сидіння службового автомобіля марки Renault Kango, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Працівник поліції ОСОБА_5 на пропозицію ОСОБА_4 не погодився, в отриманні неправомірної вигоди, запропонованої ОСОБА_4 відмовився та склав стосовно останнього протокол про адміністративне правопорушення.

Про вказаний факт начальник СРПП №4 ОСОБА_5 повідомив службу «102» та викликав слідчо-оперативну групу Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України здійснив пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надав таку вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав у повному обсязі свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному. Пояснив, що дійсно 28.03.2020 він зустрівся з своїм товаришем і при зустрічі вони вживали алкоголь. Після цього він сів за кермо, так як не було більше кому їхати. Біля міста Червоноград його зупинили працівники поліції, почули запах алкоголю і вирішили скласти на нього протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Він маючи намір, щоб працівники поліції не складали такий протокол, запропонував їм неправомірну вигоду, шляхом залишення на сидінні службового авто купюри номіналом 500 гривень. Після чого, працівники поліції одразу викликали слідчо-оперативну групу, яка провела відповідні слідчі дії.

Вказав, що дуже шкодує про вчинене та просить його суворо не карати, так як він є особою з інвалідністю, брав участь в проведенні антитерористичної операції на території України та на даний час виховує неповнолітню дитину.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та матеріали щодо речових доказів і процесуальних витрат, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 369 КК України, як здійснення пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, на обліку в психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, є учасником бойових дій, інвалідом ІІІ групи, офіційно не працевлаштований.

З урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути пов`язано з накладенням штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів. При цьому суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, оскільки вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової технічної експертизи документів в розмірі 1256,08 грн. підлягають до стягнення з обвинуваченого в користь держави відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільного позову не було пред`явлено.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 01.04.2020 скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КК України.

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України, зокрема банкноту номіналом 500 грн. - конфіскувати, а диск DVD-R із записом - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок).

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 01.04.2020 скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КК України.

Речові докази:

-Диск DVD-R із записом від 28.03.2020 цифрової нагрудної камери №9 працівників Радехівського відділення поліції Червоноградського відділу поліції ГУ НП у Львівській області залишити в матеріалах кримінального провадження;

-Банкнота номіналом 500 гривень з серійним номером ФЗ4007784 зразка 2006 року (2015 року випуску).

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта Львівського НДЕКЦ МВС України для проведення судової технічної експертизи документів в розмірі 1256,08 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість гривень вісім копійок).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 02.07.2020.

Суддя ОСОБА_1