ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/411/17 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1751/19 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Чугуївського міського суду Харківської областівід 28 січня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слабунівка Балаклійського району Харківської області, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 17.05.2007 року за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
2) 27.12.2007 року за ст.186 ч.2, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 4 місяці 15 днів відповідно до постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.12.2010 року;
3) 10.12.2012 року за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
4) 13.09.2013 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 01.11.2016 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 28 днів згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.10.2016 року,
визнаний винним та засуджений за ч.4 ст. 296 КК України 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст.71, ч.4 ст.81 КК України, за сукупністю вироків, приєднана частково до призначеного покарання за цим вироком, невідбута частина покарання за попереднім вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13.09.2013 року у виді 6 місяців позбавлення волі, та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 6 років позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він 26.12.2016 року приблизно о 19:00 годині, діючи з хуліганських спонукань, через паркан проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, яка проявилась у відкрито вираженому, очевидному зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруванні існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, моральності, добропристойності, металевим предметом, який, згідно з висновком судово-криміналістичної експертизи холодної зброї за №467х від 13.02.2017 року, являє собою «штабу» ножа господарсько-побутового призначення у вигляді клинка з хвостовиком зі слідами свіжої механічної обробки, що заздалегідь був заготовлений ОСОБА_8 для нанесення тілесних ушкоджень, безпричинно наніс ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , один удар у тулуб та один удар у щелепу, заподіявши при цьому згідно з висновком судової-медичної експертизи за №614-І3/16 від 27.12.2016 року тілесні ушкодження у вигляді різаної рани на передній поверхні грудної клітині зліва та травматичний відлам коронки 1-го зубу на верхній щелепі справа, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, після чого наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заподіявши при цьому згідно з висновком судової-медичної експертизи за №613-І3/16 від 27.12.2016 року тілесні ушкодження у вигляді саден і синців на обличчі, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності. Але, зустрівши опір від потерпілих, припинив хуліганські дії та покинув територію вказаного домоволодіння.
До початку апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні відмовився від своєї апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить оскаржуваний вирок щодо нього змінити, та призначити йому покарання із застосуванням ст..69 КК України. В обґрунтування посилається на те, що він повністю визнав вину, сприяв розкриттю злочину та позитивно характеризується за місцем мешкання.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечував проти її задоволення та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у скоєнні злочину та правильності кваліфікації його дій в апеляційних скаргах не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні ОСОБА_8 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, а саме.
Врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який неодружений, осіб на утриманні не має, не працює, неодноразово судимий, даний злочин вчинив в період умовно-достроково звільнення, за місцем проживання зарекомендував себе з посередньої сторони, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом хронічний алкоголізм, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.
Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, а обставинами, що обтяжують покарання вчинення злочину щодо осіб похилого віку та рецидив злочинів.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання до 7 років позбавлення волі, неодноразово був засуджений, даний злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особи на скоєння злочинів.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, та з призначенням покарання з застосуванням ч.1 ст. 71 КК України, а призначення більш м`якого виду покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.
Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого про можливість призначення більш м`якого покарання із застосуванням положень ст..69 КК України є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської областівід 28 січня 2019 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: