ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали об`єднаного кримінального провадження № 201/7783/19 (пр. № 1-кп/201/957/2020), відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001293, № 0001984, № 0000521, № 0002333, № 0002607, № 0002958, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 14 лютого 2001 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) з відстрочкою виконання вироку на два роки; 16 листопада 2001 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року) із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України (в редакції 2001 року) до покарання у вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна, 23 серпня 2005 року звільнений умовно достроково на 1 рік 9 місяців 11 днів; 01 серпня 2006 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, 16 червня 2008 року звільнений за відбуттям покарання; 09 червня 2009 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ст. 395 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, 24 березня 2011 року звільнений за відбуттям покарання; 09 квітня 2014 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ст. 395 КК України до покарання у вигляді двох місяців арешту, 22 липня 2014 року звільнений за відбуттям покарання; 08 грудня 2015 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у вигляді одного року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробувальним терміном один рік; 29 березня 2018 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном три роки; 04 листопада 2019 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2018 року, остаточно визначивши покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі; 15 листопада 2019 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України остаточно призначивши покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі; 05 лютого 2020 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. 20 травня 2019 року точного часу дати в ході досудового розслідування не надалося можливим встановити, обвинувачений ОСОБА_4 знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, маючи умисел на незаконне придбання психотропних речовин, без мети збуту, вчинюючи злочин повторно та реалізуючи його, скориставшись програмою «Телеграм», через мережу інтернет замовив 11 пакетів із психотропною речовиною метамфетамін.

Обвинувачений ОСОБА_4 21 травня 2019 року близько 07 години 00 хвилини, маючи умисел направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, вчинюючи злочин повторно, прибув до Південного Мосту м. Дніпро, де забрав 11 полімерних пакетів із вмістом кристалічних речовин кольору наближеного до «Рожевий беж 4.3-1-/2», що являється метамфетаміном, та реалізуючи свій злочинний умисел, поклав пакети із вмістом, до лівої кишені надягнених на ньому шорт, та таким чином почав незаконно зберігати при собі психотропні речовини без мети збуту, вчиняючи злочин повторно, пересуваючись при цьому пішим ходом вулицями м. Дніпро.

21 травня 2019 року близько 17 години 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , пересуваючись пішим ходом по вул. Набережна Перемоги біля будинку №176, був зупинений працівниками поліції, та на прохання останніх надати речі заборонені для зберігання, обвинувачений ОСОБА_4 , у присутності двох запрошених понятих, надав для огляду 11 полімерних пакетів, в яких містяться кристалічні речовини кольору наближеного до «Рожевий беж 4.3-1-/2», згідно висновку експерта, №1/8.6/2105 від 27 червня 2019 року, масами 0,0163 г., 0, 1277 г., 0,0806 г., 0,2007 г., 0,0865 г., 0,0791 г., 0.1183 г., 0, 0786 г., 0, 1257 г., 0,1309 г., 0, 1743 г., містять психотропну речовину, обіг якої обмежено 1/8.6/2105 від 27 червня 2019 року - метамфетамін, та які в подальшому були вилучені. Маса метамфетаміну складає відповідно 0,0086 г,0,0179 г,0,0085 г, 0,0374 г, 0,0173 г, 0,0082 г, 0,0160 г, 0,0112 г, 0,0129г, 0,0195 г, 0,0251 г , загальна вага 0,1826 г.

2. Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 , 26 липня 2019 року, близько 11 години 00 хвилин, знаходячись у кафе «Диканька», що розташоване по вул. Набережна Перемоги, буд. 67-Д в м. Дніпрі, побачив на столі мобільний телефон «Мейзу М5», чорного кольору, вартістю 375 грн. 00 коп., що належить потерпілому ОСОБА_5 , який він визначив об`єктом свого злочинного посягання, і у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, взяв своєю рукою зі столу мобільний телефон «Мейзу М5», чорного кольору, вартістю 375 грн. 00 коп., що належить потерпілому ОСОБА_5 , та поклавши його до кишені штанів, одягнених на ньому, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 375 грн. 00 коп.

3. Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 , 26 серпня 2019 року приблизно о 10 годині 40 хвилин, перебував на території стадіону, розташованого неподалік будинку №14 по вул. Шевченка в смт. Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, де спілкувався з раніше йому знайомим ОСОБА_6 .

Під час спілкування потерпілий ОСОБА_6 , у зв`язку з необхідністю відлучитися, попрохав обвинуваченого ОСОБА_4 наглянути за його особистими речами, а, саме барсеткою, яку передав обвинуваченому ОСОБА_4 , у якого раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, яке знаходилось в барсетці, а саме гаманця з грошовими коштами.?

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , 26 серпня 2019 року приблизно о 10 годині 42 хвилин, перебуваючи на території стадіону, розташованого неподалік будинку АДРЕСА_2 , дочекався поки потерпілий ОСОБА_6 відійде від місця їх спілкування, після чого, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, відкрив барсетку, звідки викрав гаманець, який матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_6 не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 400 грн., які належать потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому на суму 400 грн. 00 коп.

4. Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 20 вересня 2019 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , на вішалці для верхнього одягу побачив жіночу куртку, що належала потерпілій ОСОБА_7 , в правій кишені якої знаходилися грошові кошти, а саме: 400 гривень, двома купюрами номіналом по 200 гривень, які визначив об`єктом свого злочинного посягання, і в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, своєю лівою рукою дістав з правої кишені куртки грошові кошти у розмірі 400 гривень, двома купюрами номіналом по 200 гривень, після чого сховав їх у задню ліву кишеню вдягнутих на ньому штанів.

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, обвинувачений ОСОБА_4 залишив місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду у розмірі 400 гривень 00 копійок.

5. Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 12 жовтня 2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_4 , побачив біля входу в будинок, на шафі, куртку яка належить потерпілому ОСОБА_8 , в однієї з кишень якої знаходились грошові кошти, які в подальшому визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, дочекавшись коли потерпілий ОСОБА_9 залишить приміщення вищевказаного будинку, взяв із внутрішньої правої кишені куртки, яка належить потерпілому ОСОБА_10 , грошові кошти у розмірі 400 гривень двома купюрами номіналом по 200 гривень, після чого сховав їх в лівій передній кишені вдягнутих на ньому джинсів.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 разом з викраденими грошовими коштами залишив місце скоєння кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 400 гривень 00 копійок.

6. Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 20 листопада 2019 року знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Бульвар Слави, а саме у дворі будинку №8 побачив поліетиленовий пакет заповнений речовиною рослинного походження зеленого кольору. Після чого розуміючи, що знайдена ним речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, обвинувачений ОСОБА_4 взяв вищевказаний поліетиленовий пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом обіг- якого заборонено - канабіс та залишив зберігати при собі. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс.

22 листопада 2019 року в період часу з 15 години 00 хвилин до 15 години 20 хвилин, в ході проведення огляду за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, № 110, обвинувачений ОСОБА_4 добровільно видав слідчому Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області поліетиленовий пакет заповнений речовиною рослинного походження зеленої кольору масою 9,857 г, у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 8,792 грам.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчинених ним діянь та викладених у обвинувальних актах.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 :

-у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

-у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів і психотропних речовин без мети збуту, вчинених повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних кримінальних правопорушень і особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, при цьому, ці обставини, на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на підставі ст. 70 КК України у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам і наслідкам, кількості епізодів злочинної діяльності і розміру завданої шкоди, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав і щиро розкаявся, в той же час, не працевлаштований і не має постійного доходу, неодноразово судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, що вказує про сталу злочинну поведінку обвинуваченого, спрямовану на заволодіння чужим майном, і його небажання стати на шлях виправлення, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, зазначені дані у своїй сукупності свідчать про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, не пов`язаного з його реальним відбуванням або застосування ст.ст. 69, 75 КК України, при цьому, саме таке покарання у виді позбавлення волі буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципам індивідуальності, справедливості, достатності і розумності.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 05 лютого 2020 року був засуджений вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, при цьому, вчинив інкриміноване йому суспільно-небезпечне діяння у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, враховуючи реальний характер призначеного обвинуваченому покарання за цим вироком суду, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 309 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного цим вироком суду покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2020 року у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2020 року.

Речові докази метамфетамін загальною вагою 0,1826 г.; наркотичний засіб канабіс, в перерахунку на висушену речовину масою 8,792г., що знаходяться в камері сховища Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз на загальну суму 3454,20 грн. (три тисячі чотириста п`ятдесят чотири гривні двадцять копійок).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1