Справа № 203/819/19
Провадження № 1-кп/0203/255/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.02.2020 м. Дніпро

Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7
розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002989 від 29.12.2018 стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянин України, працюючого водієм в представництві австрійської компанії «ФА Іитертрейдінг АГ», одруженого, на утриманні є неповнолітня дитина 2007 року народження, зареєстрованого: АДРЕСА_1 та мешкаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28 грудня 2018 року близько 18 години 00 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи власним технічно справним автомобілем «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Дніпро по вулиці Шмідта з боку проспекту Пушкіна в напрямку проспекту Дмитра Яворницького.
Під час руху ОСОБА_4 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожніх обставин та їх змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_6 , яка знаходилась у нерухомому стані на проїзній частині дороги, заходів до негайного зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди не прийняв, внаслідок чого в районі будинку № 3 по вулиці Шмідта, скоїв на неї наїзд.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження:
відкрита черепно- мозкова травма із забоєм головного мозку 2-го ступеню, розвитком гострої субдуральної гематоми в правій потиличній ділянці, з субарахноїдальними крововиливами та косо- поперечним переломом піраміди правої скроневої кістки та в області тьмяно-потиличного шва, розвитком пневмоцефалії, а також забійні рани м`яких тканин голови, садна в правій виличній ділянці, забійної рани зовнішнього слухового похода;
синці на задній поверхні лівого стегна та на зовнішній поверхні правої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 358е від 31.01.2019 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя згідно, гі. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6.
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 11/10.1/115 зід 12.02.2019 в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 не відповідали вимогам н. 12.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. В умовах даної події водій автомобіля «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 порушив

вимоги н. 12.3 Правил дорожнього руху України, який свідчить:
-п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, які водій спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,
невиконання якого, згідно висновку судово - авто технічної експертизи №11/10.1/115 від 12.02.2019, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 - ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі, обставини викладені в обвинувальному акті підтвердив.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні надала письмове клопотання про відмову від раніше заявленого цивільного позову у зв`язку із відшкодуванням шкоди ОСОБА_9 в повному обсязі, підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті та просила суд розглядати кримінальне провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники кримінального провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, суд також враховує і те, що ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має подяку військового комісара АНД району м. Дніпропетровська за вагомий внесок в розвиток Української Армії та вирішення соціально економічних завдань військових комісаріатів в період АТО, завдану шкоду потерпілій відшкодував повністю, критично відноситься до вчиненого, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, враховуючи думку прокурора, потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе не в умовах ізоляції його від суспільства із призначенням покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України без позбавленням права керування транспортним засобом.
Судом встановлено, що грубі порушення Правил дорожнього руху України, допущені обвинуваченим ОСОБА_9 , знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесних ушкоджень. Скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 КК України, віднесено до злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту. Також, згідно характеристики долученої до матеріалів справи ОСОБА_8 працює водієм в представництві австрійської компанії «ФА Іитертрейдінг АГ», в зв`язку з викладеним вище суд не призначив додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer)проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив,що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).
Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш судовий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчиненню нею нових злочинів.
При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових злочинів, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчиненню нових злочинів.
Суд приходить до твердого переконання, що за наведених обставин і призначення саме такого виду покарання мета та індивідуалізація покарання буде досягнута.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Речові докази по даному кримінальному провадженню підлягають розподілу відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.ст.75, п. п.1, 2 ч. 1, ст. 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного призначеного покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки, поклавши на нього наступні зобов`язання; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експертів:

№11/10.2/121 від 14.02.2019- 1144 грн.

-№11/10.1/115 від 12.02.2019 1144 грн.

Речові докази:

-Електронний носій (ком пакт диск) залишити в матеріалах кримінального провадження;

-автомобіль «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити за належністю ОСОБА_4 .

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1