УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «Лото Плюс» на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області щодо неповернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000429 від 19.09.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.203-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із скаргою на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно якої просить визнати протиправною бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області щодо неповернення майна, зазначеного у скарзі, вилученого під час обшуку 28.04.2020 за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.81, та зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області повернути вилучене майно, мотивуючи тим, що за вказаною адресою розташовано комп`ютерний клуб «Інтернет 365», де ніколи не було і не може бути видів незаконної діяльності.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання надала заяву про розгляд скарги у її відсутність.

Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання надав заяву про розгляд скарги у його відсутність, просить у задоволенні скарги відмовити. При цьому, надав копію ухвали слідчого судді від 30.04.2020 про накладення арешту на майно.

Розглянувши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, володільцем тимчасово вилученого майна на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.

З наданих суду документів встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000429 від 19.09.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.203-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2020 надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні грального закладу у нежилому приміщенні XXXXVIII підвалу літ.А-4, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення грального обладнання, комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації, мобільних телефонів, блокнотів, чорнових записів, інших матеріальних об`єктів (документи, печатки, штампи, факсиміле).

28.04.2020, на підставі ухвали слідчого судді від 17.04.2020, за вказаною адресою проведено обшук, у ході якого вилучено відповідні речі та документи, які перелічені у протоколі обшуку від 28.04.2020, зокрема: системні блоки у кількості 16 штук; монітори 16 шт.; клавіатури 19 шт.; комп`ютерні мишки 17 шт.; термопринтер 1 шт; маршрутизатор 8 шт.; шнури 65 шт; мобільні телефони у кількості 3 шт.; грошові кошти у розмірі 576,00 грн., які просить повернути заявник.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.04.2020 накладено арешт на вилучене, у ході проведення обшуку, майно за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на: грошові кошти у розмірі 576,00 грн., термопринтер для друку чеків з маркуванням «06000815», з блоком живлення та перехідником, яке зазначено у скарзі заявника.

Таким чином, вилучення слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області, грошових коштів у розмірі 576,00 грн., термопринтеру для друку чеків, на яке згідно ухвали слідчого судді від 30.04.2020 накладено арешт з тих підстав, що дане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, та може бути використано як речові докази у кримінальному провадженні, є правомірним.

Статтею 169 КПК України встановлено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Арешт вказаного майна у встановленому законом порядку на час розгляду скарги, скасовано не було.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави вбачати в діях слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області бездіяльність щодо неповернення тимчасово вилученого майна (грошових коштів у розмірі 576,00 грн., термопринтеру для друку чеків) відсутні, у зв`язку з чим вважає за необхідне в задоволенні скарги, в цій частині, відмовити.

Щодо вимог заявника про повернення, вилученого у ході обшуку майна, а саме: системних блоків у кількості 16 штук; моніторів 16 шт.; клавіатур 19 шт.; комп`ютерних мишок 17 шт.; маршрутизаторів 8 шт.; шнурів 65 шт; мобільних телефонів у кількості 3 шт., слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги, в цій частині, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.236 КПК України, за рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.

Вимогами ст. 236 ч.7 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор мають право оглядати та вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, при цьому вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку вважаються тимчасово вилученими.

Таким чином, речі, на вилучення яких під час обшуку наданий дозвіл слідчим суддею, не вважаються тимчасово вилученими і не потребують подальшого арешту.

Так, вилучені речі є доказами, так як містять фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження. Зазначені, вилучені у ході обшуку речі та предмети є матеріальними об`єктами, які зберегли сліди вчинення кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, використовувались як засіб вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає, що скарга є необґрунтованою, недоведеною, відповідно задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «Лото Плюс» відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1