Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________31.01.2020
Справа № 485/1352/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2020 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піски, Баштанського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не має, військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України,-
Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 01.02.2020 року. Прокурор зазначила, що для запобігання можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також вчиненити інше кримінальне правопорушення, необхідно продовжити відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави.
Захисник та обвинувачуваний заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважали ризики, вказані прокурором не обґрунтованими.
Суд, вислухавши думку, прокурора, потерпілого, захисника та обвинувачуваного, приходить до наступних висновків по заявленому клопотанню.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як слідує зі змісту ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.
При цьому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Розглядаючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд приходить до висновку про те, що на час здійснення судового провадження продовжують мати місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та подальшому продовженні останнім запобіжного заходу, зокрема, можливість обвинувачених переховуватися від суду і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Так, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою раніше, суд врахував наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень, ризику незаконного впливу ними на свідків, які на теперішній час ще не допитані судом.
Розглядаючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд приходить до висновку про те, що на час здійснення судового провадження продовжують мати місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні останньому запобіжного заходу, зокрема, можливості переховування від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, при встановленні наведених ризиків, суд, насамперед виходить з таких обставин, як ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_7 , а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, якє відповідно вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також вчиненити інше кримінальне правопорушення, .
Крім того, суд не може не взяти до уваги підвищену суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а саме посягання на життя людини, що згідно до вимог статті 3 Конституції України визнається найвищою соціальною цінністю в Україні.
А отже, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в рішенні Європейського Суду у справі "Летельє проти Франції", суд дійшов до висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.
Тому, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178,199 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, строком до 29.03.2020 року, включно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 199, 331, 350, 370, 372 КПК України, суд -
Строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 29.03.2020 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

ОСОБА_3