ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2449/19 Номер провадження 11-кп/814/470/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

представника ВК ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції з ДУ «Полтавська виправна колонія № 64», провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 02 грудня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Хорол, громадянину України, освіта середня спеціальна, не одруженого,

засудженого вироком Хорольським районним судом Полтавської області від 18.09.2015 року за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.07.2016 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 18.09.2015 року по 10.03.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.03.2017 року ухвалу від 10.03.2016 року скасовано і призначено розгляд у судді апеляційної інстанції.
Ухвалою Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 18.03.2019 року згідно ст. 72 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення з 07.06.2014 року по 10.06.2014 року, з 18.09.2015 року по 10.03.2016 року, з 26.04.2017 року по 18.03.2019 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні позбавлення волі, вирок від 18.09.2015 року залишено без змін.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 09.08.2019 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 31.03.2017 року по 25.04.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі ,

відмовлено у задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Мотивуючи своє рішення, суд врахувавши особу засудженого та його характеристики та дійшов висновку про те, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому вважає подане клопотання передчасним.
Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Посилається на незаконність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_8 вказує, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, за вчинений злочин розкаюється та в повній мірі усвідомлює вчинене.

Перебуває у місцях позбавлення волі з 18.09.2015, тривалий час перебував в ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23», з даної установи надана характеристика відповідно до якої він характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

У Полтавській виправні колонії № 64 перебуває з 07.06.2019 та відразу був залучений до праці, працює на посаді швача, до роботи ставиться сумлінно, відповідно до характеристики установи характеризується добре.

Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою звільнити його умовно-достроково.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_8 , захисника в його інтересах адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора та представника виправної колонії проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали провадження обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції всебічно та об`єктивно дослідив дані про особу засудженого, надав їм належну оцінку в сукупності, як таким, які повно та всебічно характеризують особу ОСОБА_8 .

По даній справі ОСОБА_8 засуджений 18.09.2015 року вироком Хорольського районного суду Полтавської області за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі
Початок строку відбування покарання 18.09.2015 року, кінець строку відбування покарання 06.10.2020 року.
Так, відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_8 з виправної колонії № 64, останній з 01.04.2016 відбуває покарання в Полтавській виправній колонії № 64, характеризується добре. На протязі 2016 року три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення порядку відбування покарання, дані стягнення погашені у встановленому законом порядку. Має чотири заохочення у виді подяки, які отримав 17.10.2016, 17.03.2017, 15.10.2019 та 16.01.2020.

Працевлаштований на виробництві установи з червня 2019 року в швацькій установі. До праці ставиться посередньо, ініціативи не проявляє.

У період з 31.03.2017 по 07.06.2019 утримувався в ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23», де в лютому 2019 року мав два стягнення у виді догани та поміщення до карцера, які погашені в установленому законом порядку, заохочень не мав.

Як зазначено в характеристиці, станом на 24.03.2020 оцінка ступеня виправлення ОСОБА_8 «стає на шлях виправлення».

Отже, досліджені характеризуючи дані на засудженого свідчать про нестабільну поведінку ОСОБА_8 на протязі всього періоду відбування покарання, що не дає підстави вважати про його виправлення та сумлінне ставлення до праці.

Доводи апеляційної скарги засудженого про його працевлаштування, сумлінне ставлення до праці та позитивну характеристику вказуєть на позитивні зміни у його поведінці, які сталися на протязі останнього року, однак є недостатнім для висновку про його виправлення та не можу слугувати доказом того, що засуджений твердо став на шлях виправлення та заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_8 в повній мірі не довів свого виправлення.
Таким чином, колегія судді не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 .
Керуючись ст.ст.405, 407, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 02 грудня 2019 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4