У Х В А Л А
іменем України

06 травня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000148 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Чорноглазове Юр`ївського району Дніпропетровської області, є громадянином України, має середню освіту, одружений, не працює, має статус учасника бойових дій, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у злочині, передбаченому частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

17 липня 2003 року розпорядженням Лозівської районної державної адміністрації Харківської області №238 від 17.07.2003 (зі змінами за розпорядженням №75 від 29.03.2004), ОСОБА_4 безоплатно отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,95 га, з кадастровим №:01:000:0300, з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту Царедарівської сільської ради Лозівського району Харківської області. 22.10.2015 державним реєстратором Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_6 було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на вказану земельну ділянку за №11714264. Відповідно частин 1, 3 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Частиною 4 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Підпунктом б) частини 1 статті 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га.

22 серпня 2016 року у ОСОБА_4 , який маючи у приватній власності земельну ділянку 0,95 га, з кадастровим №:01:000:0300, з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту Царедарівської сільської ради Лозівського району Харківської області, отриману безоплатно, після використання свого права на отримання земельної ділянки за вказаним видом використання, виник умисел на незаконне повторне використання свого права на безоплатну приватизацію земельних ділянок з тим же цільовим призначенням.

Того ж числа, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 , подав через відділ у Зміївському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області за своїм підписом клопотання до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з проханням надати дозвіл на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, приблизно площею 2 га із земель державної власності, яка розташована за межами населеного пункту на території Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області та подальшої передачі зазначеної земельної ділянки йому у власність, зазначивши у клопотанні неправдиву інформацію про те, що безоплатним правом на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у межах статті 121 Земельного кодексу України не скористався.

Таким чином, ОСОБА_4 , ввівши в оману працівників управління, на підставі наказу №8779-СГ від 05.09.2016, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області. В подальшому, на підставі наказу №3364-СГ від 13.03.2017, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_4 було передано у власність земельну ділянку площею 2 га, з кадастровим номером :01:003:0561 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області. 22.03.2017 державним реєстратором Зміївської міської ради Харківської області ОСОБА_7 було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на вказану земельну ділянку за №19619300. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 2 га станом на 01.01.2016 по Харківській області становила 65011 грн 06 коп.

Отже, ОСОБА_4 , використавши своє право на отримання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, всупереч вимогам статей 116, 118, 121 Земельного кодексу України, діючи з корисливим умислом, спрямованим на незаконне повторне використання права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, незаконно, шляхом обману одержав у власність земельну ділянку площею 2 га, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області, вартістю 65 011 грн 06 коп.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав себе винуватим у вчиненні, за вказаних вище обставин, злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України. Незаконно отриману у власність земельну ділянку він здавав в орнеду та отримував кошти. На цей час вже скасовані накази щодо виділення йому земельної ділянки в с. Геніївка Зміївського району Харківської області, а сама земельна ділянка повернута у власність держави.

Крім визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_4 , зазначені вище фактичні обставини кримінального правопорушення підтверджуються наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні: даними свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 , виданого 22.10.2015 державним реєстратором Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_4 за межами населеного пункту Царедарівської сільської ради Лозівського району Харківської області має на праві власності земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0300, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, площею 0,95 га (а. п. 80); інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна про те, що ОСОБА_4 має у власності земельну ділянку за адресою: Харківська область, Лозівський район, Царедарівська сільська рада з кадастровим номером: :01:000:0300 площею 0,95 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, яка зареєстрована 22.10.2015 (а. п. 104, 105); відомостями клопотання ОСОБА_4 від 22.08.2016 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, із зазначенням, що своїм правом на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства безоплатно у власність у межах норм, визначених статтею 121 Земельного кодексу України не скористався (а. п. 87); даними наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №8779-СГ від 05.09.2016 про надання ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області. Орієнтовний розмір земельної ділянки - 2 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а. п. 89); даними заяви ОСОБА_4 від 27.02.2017 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га із земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області та передати йому земельну ділянку у власність. (а. п. 75); даними наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №3364-СГ від 13.03.2017, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області та передачу ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :01:003:0561) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства (а. п. 100); Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна про те, що ОСОБА_4 має у власності земельну ділянку за адресою: Харківська область, Зміївський район, Геніївська сільська рада з кадастровим номером: :01:003:0561 площею 2 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, яка зареєстрована 22.03.2017 (а. п. 101-103).

Отже, дії обвинуваченого ОСОБА_4 щодо заволодіння чужим майном шляхом обману, належить кваліфікувати за частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням трирічного строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, який рахується з дня реєстрації права власності на земельну ділянку, а саме 22.03.2017.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника про закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із закінченням строків давності. Йому зрозумілі наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, що є нереабілітуючою підставою для закриття кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту мотивуючи тим, що дійсно закінчилися строки давності, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

Вислухавши учасників судового провадження, суд дійшов наступного:

Як вбачається з матеріалів справи злочин закінчено в момент державної реєстрації права власності на земельну ділянку, тобто 22.03.2017.

Злочин, передбачений частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочином невеликої тяжкості, та найсуворіше покарання передбачене у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до пункту 1 частини 2, частини 8 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

З дня вчинення кримінального правопорушення пройшло більше трьох років, при цьому згода обвинуваченого ОСОБА_4 є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі викладеного, керуючись статтею 49 Кримінального кодексу України, частиною 1 статті 26, пунктом 1 частини 2, частиною 8 статті 284, статтями 350, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в :

1. ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності.

2. Закрити кримінальне провадження №0000148 за обвинуваченням ОСОБА_4 у злочині, передбаченому частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності.

3. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1