Справа № 576/2011/19
Провадження 1-кс/576/248/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000121 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України щодо відмови слідчого у задоволенні його заяви про визнання потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі статті 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось, оскільки слідчий в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд скарги без його участі, заявник будучи засудженим до довічного позбавлення волі та перебуваючи в СІЗО, повідомленим належним чином про дату та час судового засідання жодних заяв не надіслав, а тому слідчий суддя приходить до висновку про можливість слухання справи без участі заявника та слідчого.

Дослідивши надані суду документи та заяву скаржника, слідчий суддя приходить до наступного.

За змістом частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як вбачається з матеріалів справ, скаржник 26.07.2019 року звернувся із заявою до слідчого про залучення його до кримінального провадження в якості потерпілого. Постановою від 13.12.2019 слідчим було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що об`єктом злочину, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України є правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальному провадженні.

За частиною першою та другою статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Згідно частини п`ятої статті 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Водночас, як вбачається із матеріалів скарги, заявник ОСОБА_3 обґрунтовує свою заяву тим, що показами свідка ОСОБА_4 , які полягали у неправдивих свідченнях про його особисте життя, йому спричинено душевні страждання, зайву судову тяганину та не передбачені матеріальні збитки, а отже вважає, що завдано моральну шкоду.

За таких обставин, ОСОБА_3 подавши слідчому заяву про залучення його до справи в якості потерпілого, набув статусу потерпілого у відповідності до ч.2 ст. 55 КПК України і йому має бути вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки. Тобто, гр. ОСОБА_3 є особою, якому можливим вчиненням злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, завдану моральну шкоду.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року (п.74), Трубніков проти Росії від 05 липня 2005 року (п.93) виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці, оскільки він позбавлений можливості приймати участь в ході розслідування.

Із змісту статті 110 КПК України вбачається, що постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Всупереч вказаних вимог слідчий в постанові про відмову у визнанні ОСОБА_3 не навів наявні, очевидні та достатні підстави вважати, що останньому не завдано моральної шкоди.

Тому, на підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтована, передчасна та підлягає скасуванню.

Крім того, стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Разом з тим, в повноваження слідчого судді не входить зобов`язання слідчого визнати особу потерпілим, а також і не входить зобов`язання слідчого винести постанову про визнання особи потерпілою, в силу ст. 303 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя розглядає лише скарги на постанови про відмову у визнанні осіб потерпілими, тому вимога про зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим не підлягає задоволенню.

З матеріалів скарги вбачається, що постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 слідчим останньому не направлялась, а тому строк для звернення до слідчого судді зі скаргою не пропущено.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст. ст. 303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Глухівського ВП ГУНП в Сумській області від 13.12.2019 про відому у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000121 від 26.07.2019 року, за ознаками складу злочину передбаченого частиною першою статті 384 КК України.

В іншій частині скарги відмовити.

Слідчий суддя ОСОБА_1