Справа №459/550/19
Провадження № 1-кп/459/125/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження №0000213, №0000575 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червонограда Львівської області, громадянина України, українця, з освітою середньою спеціальною, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , згідно із ст.89 КК України раніше не судимого:

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 10.02.2019 близько 16.30 год., знаходячись на території Червоноградського парку культури та відпочинку, що по пр.Шевченка,15 у м.Червонограді, виявив потерпілого ОСОБА_6 , що перебував без свідомості, користуючись відсутністю стороннього нагляду шляхом вільного доступу з кишені останнього таємно викрав мобільний телефон «Нокіа 230» вартістю 1000 грн. у чохлі чорного кольору вартістю 100 грн. з сімкарткою операторів «Київстар» та «Лайфселл» вартістю по 25 грн. кожна, та шкіряний гаманець чорного кольору вартістю 200 грн., у якому знаходились гроші в сумі 500 грн. і банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 . Знаходячись біля потерпілого та оглядаючи гаманець, виявив банківську картку, та, усвідомлюючи, що дана картка належить останньому і є офіційним документом, таємно викрав її. Того ж дня в період часу з 17.35 год. до 17.40 год., змінивши пін-код доступу, двома трансакціями викрав із банківської картки потерпілого ОСОБА_6 кошти у сумі 4000 грн., якими розпорядився на власний розсуд. Своїми діями обвинувачений завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 5850 грн..

Крім того, 05.05.2019 близько 01.00 год., обвинувачений, перебуваючи поблизу території Автостанції м.Червоноград Львівської області що по вул.Сокальська,2 у м.Червонограді, діючи повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав у потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy G5» вартістю 4478,83 грн.. Продовжуючи свої дії, обвинувачений цього ж дня близько 11.00 год. використовуючи мобільний додаток Приват24 викрав з банківського рахунку останнього грошові кошти в сумі 15000 грн., якими розпорядився на власний розсуд. Своїми діями обвинувачений завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду загальну суму 19478 грн..

За згодою сторін, згідно із ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів, зібраних у ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_6 , письмовими доказами щодо цивільного позову та дослідженням характеризуючих даних на особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину свою у вчиненому визнав повністю, цивільний позов визнав частково. Вказав, що 10.02.2019 близько 16.30 год. на території парку у м.Червонограді побачив потерпілого ОСОБА_6 , який був у стані алкогольного сп`яніння та не реагував на його присутність. Він сів біля нього на лавку і витягнув з його кишені мобільний телефон та гаманець, в якому були гроші в сумі 500 грн. та банківська картка. Того ж дня близько 17.30 год. змінив пін-код до картки та зняв з неї 4000 грн.. Також 5 травня 2019 року близько 01.00 год. поблизу території Автостанції м.Червоноград, по вул.Сокальська,2 побачив потерпілого ОСОБА_8 , біля якого на лавці був мобільний телефон. Він забрав його і наступного дня через мобільний додаток Приват24 зняв з рахунку 15000 грн.. Телефон потерпілому ОСОБА_8 повернув. Матеріальні збитки потерпілим відшкодував. Згідний сплатити в користь потерпілого ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та 5000 грн. витрат на правову допомогу. У вчиненому щиро кається.

Крім повного визнання обвинуваченим вини, його вина у вчиненому підтверджується належними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 10.02.2019 близько 16.30 год. йшов по території парку по пр.Шевченка,15 у м.Червонограді, де йому стало погано. Коли прийшов до тями, помітив, що у нього зник телефон, гаманець, в якому було 500 грн. та банківська картка. Вдома з дружинною він заблокував картку та звернулись у правоохоронні органи. Пізніше виявили, що було знято 4000 грн.. На даний час матеріальні збитки йому відшкодовано. Просив задовольнити цивільний позов та стягнути з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 50000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн..

Потерпілий ОСОБА_8 подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Вказав, що матеріальні збитки йому відшкодовано, просить суд суворо не карати обвинуваченого. Претензій немає.

З копій посвідчень встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 має право на пільги для ветеранів війни учасників бойових дій та являється інвалідом ІІІ групи.

З копії направлення ДЗ «Український госпіталь для воїнів-інтернаціоналістів «Лісова поляна» №1509 від 28.05.2019 встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 був скерований у Белзьку районну лікарню з діагнозом віддалені наслідки ЦМТ у вигляді посттравматичної енцилопатії.

З договору №651/15 від 14.05.2019 встановлено, що адвокат ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_6 уклали договорі про надання правової допомоги в кримінальному процесі.

З копії квитанції №27 від 14.05.2019 та опису робіт (наданих послуг) встановлено, що адвокатом ОСОБА_7 для надання правової допомоги потерпілому ОСОБА_6 здійснено витрати на суму 8000 грн., які було оплачено потерпілим.

Оцінюючи наведені вище докази в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Вина обвинуваченого у тому, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України.

Крім того, вина обвинуваченого у тому, що він вчинив викрадення офіційного документу, з корисливих мотивів.
Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.357 КК України.

Також, вина обвинуваченого у тому, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.
Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів.
Щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальних збитків потерпілим, відсутність претензій потерпілого ОСОБА_8 , як обставини, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Разом з тим суд враховує і особу обвинуваченого, що є людиною молодого віку, не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Згідно із ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З врахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження учинення нових злочинів можливе без відбування ним покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Також ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено вимогу про стягнення з обвинуваченого 50000 грн. моральної шкоди та 8000 грн. правової допомоги.

Моральну шкоду потерпілий обґрунтовує тим, що внаслідок протиправних дій відповідача відбулось порушення налагодженого стану його життя, стан його здоров`я значно погіршився, в нього різко підвищився кров`яний тиск, сильні болі голови, у зв`язку із чим потребує стаціонарного лікування.

Як вбачається із направлення на стаціонарне лікування від 28.05.2019 в Белзьку районну лікарню з діагнозом : віддалені наслідки ЦМТ у вигляді посттравматичної енцилопатії.

Згідно із розпискою, обвинуваченим було відшкодовано матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_6 в сумі 5850 грн..

Отже, заявлені вимоги цивільного позову ОСОБА_6 в частині стягнення матеріальної шкоди не підлягають задоволенню з огляду на добровільне відшкодування їх обвинуваченим.

Щодо вимог ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого на його користь 50000 грн. моральної шкоди, судом ураховано, що згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Підтвердженням завдання ОСОБА_6 діями обвинуваченого моральної шкоди є сам факт вчинення стосовно нього злочину та наслідки у вигляді переживань і стресу, які потерпілий пов`язує саме з вчиненням стосовно нього злочину. Крім того, потерпілий ОСОБА_6 вказав, що у зв`язку із вчиненням відносно нього злочину у нього погіршився стан здоров`я, у зв`язку із чим він вимушений був звернутись у лікарню та отримав направлення на стаціонарне лікування. Однак суду не надано доказів на підтвердження проходження останнім такого лікування.

Крім того захворювання потерпілого не пов`язане з діянням обвинуваченого.

З урахуванням глибини понесених моральних страждань, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що з обвинуваченого у користь потерпілого ОСОБА_6 слід стягнути моральну шкоду у розмірі 10 000 грн..

Зазначений розмір моральної шкоди буде співрозмірним із понесениими моральними стражданнями потерпілого.

Що стосується вимог щодо витрат на правову допомогу у зв`язку із розглядом справи, судом встановлено наступне.

Згідно із ч.2 ст.120 КПК України витрати, пов`язані із оплатою допомоги представника потерпілого, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.1 ст.118 КПК України).

Тому суд приходить до висновку про стягнення з обвинуваченого в користь потерпілого ОСОБА_6 8000 грн. витрат на правову допомогу.

В решті вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання :

-за ч.1 ст.185 КК України - у виді 1 року позбавлення волі;

-за ч.2 ст.185 КК України - у виді 3 років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.357 КК України - у виді 1 року обмеження волі .

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,, а також витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 10 000 грн. моральної шкоди та 8000 витрат на правову допомогу.

В решті вимог відмовити.

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі, що є письмовими документами та цифровими дисками, відповідно до ст.100 КПК України залишити при матеріалах кримінального провадження, інші речові докази повернути законним володільцям, арешти, накладені на речові докази, скасувати (телефон нокія).

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1