Справа № 384/809/19
Провадження № 1-кп/386/52/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2020 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області : складі:

головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Головапнівськ обвинувальний акт у кримінальному провадженні №1-кп/386/52/2020, дані про яке внесені до ЄРДР № 0000063, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вівсяники Вільшанського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, утриманців та пільг не має, стан здоровя не задовільний, військовозобов`язаний, тимчасово не працюючий, зареєстрований та проживаючий АДРЕСА_1 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України такий, що не має судимостей:

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило інший розлад здоров`я, поєднаний із стінкою втратою працездатності не менш як на одну третину потерпілого при таких обставинах:

18.05.2019 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 на автомобілі марки ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , що надає послуги пасажирських перевезень, прибув до домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де в той час знаходились його дружина ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

В подальшому, між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , в коридорі вказаного будинку, виникла сварка через те, що ОСОБА_4 хотів забрати свою дружину додому. Ставши свідком вказаної сварки, ОСОБА_7 , покликала ОСОБА_6 , який в цей час відпочивав в одній із кімнат її будинку.

Почувши, що в будинку знаходиться ОСОБА_6 , у ОСОБА_4 , на ґрунті ревнощів до своєї дружини, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому. Після чого, ОСОБА_4 , в коридорі вказаного будинку побачив пилосос, з якого демонтував металеву трубу та пішов до кімнати, де на дивані відпочивав ОСОБА_6 .

З метою реалізації вказаного умислу, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , на підставі та з мотивів ревнощів своєї дружини до ОСОБА_6 , який в цей час спав на дивані у одній із кімнат вищевказаного житлового будинку, металевою трубою від пилососу умисно, наніс не менше семи ударів ОСОБА_6 в область голови.

В результаті своїх умисних, протиправних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: ран на верхніх повіках обох очей, проникаючого поранення правого ока і навколо очної ділянки, проникаючого поранення навколо очної ділянки зліва з ушкодженням м`язового апарату, уламкового вдавленого перелому очної пластинки решітчастої кістки правої орбіти з порушенням цілісності внутрішньої та нижньої стінок орбіти справа, прилеглих лобної, решітчастої та гайморових пазух та порушенням цілісності нижньої стінки лівої орбіти, що призвели до повної сліпоти на ліве око, закритої черепно-мозкової травми, забійних ран голови, ділянки перенісся, перелому кісток носу, синця на грудній клітині зліва по підключичній лінії, синців в ділянці 2 і 5 поясних кісток лівої кисті, які в сукупності відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 86 від 02.10.2019 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які потягли за собою розлад здоров`я, пов`язаний зі стійкою втратою працездатності не менше чим на одну третину (33 %).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, надав показання та підтвердив фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення вказані у обвинувальному акті.

Цивільний позов потерпілого, визнав частково, а саме погодився на відшкодування матеріальних збитків пов`язаних з лікуванням протерпілого, як такі, що підтверджені документально, а моральну шкоду не визнав.

У вчиненому щиро кається, вказав, що злочин ним був вчинений на підставі ревнощів.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що він 18.05.2019 року він по обіді спав на дивані у одній із кімнат житлового будинку ОСОБА_7 що смт. Вільшанка, де в той час знаходились ОСОБА_8 . Проснувся від того, як ОСОБА_4 бив його якимось металевим предметом по голові обличчі, а також в різні частини тіла. При цьому йому було пошкоджено обидва ока з підстав чого він втратив частину свого зору. З даного приводу він лікувався в медичних закладах, однак повністю повернути зір лікарі йому не змогли, оскільки пошкодження були значними. За даних обставин переніс душевні страждання, вимушений був лікуватися від травм, з підстав чого були порушені його нормальні життєві стосунки, збільшився обсяг додаткових зусиль для організації життя.

Заявлений до обвинуваченого цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину в інкримінованому йому досудовим слідством кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, прокурор фактичні обставини провадження не оспорював, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності їх позицій відсутні , положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в разі не дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку їм роз`яснені, вислухавши думку учасників судового провадження, які пропонували здійснювати розгляд кримінального провадження в порядку , передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно а/п.93, стан його здоров`я не задовільний, не перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра, перебуває на обліку у лікаря-нарколога алкогольна залежність, перебуває на диспансерному обліку в коммунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградський обласний протитурбекульозний диспонсер Кіровоградської обласної ради» а/п.85-86, в силу ст. 89 КК України такий, що не має судимості а/п.95-100.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 429 від 03.12.2019 року ОСОБА_4 в момент скоєння правопорушення правопорушення виявляв і в даний час виявляє психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю, проте вказані психічні розлади не досягають ступені душевного захворювання і недоумкуватості. Тому у відношенні інкримінуємого йому діяння слід вважати осудним. Підпадає під дію ст. 19 ч-1 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує. а/п.88-90.

У відповідності до наданої суду досудової доповіді Вільшанського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» слідує, що ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб є середній. а/п.217-220.

Суд, заслухавши обвинуваченого, його захисника, прокурора, потерпілого вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю у вчинені умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, що спричинило інший розлад здоров`я, поєднаний із стінкою втратою працездатності не менш як на одну третину потерпілому, і кваліфікує його дії по ч.1 ст.121 КК України.

Пом`якшуючими покарання обставин відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого суд, рахує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину,

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 67 КК України, суд не встановив.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, віднесено законом до категорії тяжких злочинів. Санкцією ч. 1 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від пяти до восьми років.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, його вид і розмір, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, його незадовільний стан здоровя, обставини, що пом`якшують його покарання та відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до ст. 8 ч. 1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, що обтяжує їх покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи позицію прокурора, який орієнтував суд призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на 6 років, думку потерпілого, який погодився з прокурором, та думку обвинуваченого і його захисника, що просили суд призначити вид покарання не повязаний з реальним позбавлення волі.

Суд враховує позицію викладену в Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року в якому зазначено , що виконання вироку , який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання .

Кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності , обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину , умови його життя та наслідки , яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

За глибоким переконанням, враховуючи національні та Європейські закони, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без впливу, спричиненого відбуванням ним реального покарання, тобто без ізоляції від суспільства, що служитиме засудженому попередженням і він не здійснюватиме нових злочинів.

Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченим судом не встановлено.

Потерпілим ОСОБА_6 . до обвинуваченого ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 11198 грн.40 коп. та моральної шкоди в розмірі 400000 грн.

Суд дійшов до висновку, що цивільний позов потерпілого до обвинуваченого про стягнення матеріальних шкоди підлягає задоволенню повністю, оскільки розмір його суми визнаний обвинуваченим повністю та підтверджений належними доказами наданими потерпілим суду - чеками на придбання ліків.

Що стосується позовних вимог потерпілого до обвинуваченого щодо відшкодування моральної шкоди то суд вважає, що його слід задовольнити частково.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

При цьому суд бере до уваги, що в судовому засіданні встановлено та доведено доказами, дослідженими судом, що обвинувачений своїми протиправними діями заподіяв потерпілому моральну шкоду, яка виразилася в тому, що останній переносив і переносить душевні страждання у зв`язку із ушкодженням його здоров`я, змушений лікуватися від травми, має підвищене психологічне навантаження, порушені його нормальні життєві стосунки, зменшена реалізація звичок, та збільшився обсяг додаткових зусиль для організації життя, продовжують тривати негативні наслідки щодо втрати зору.

Враховуючи наявність вини обвинуваченого, глибину душевних страждань потерпілого, вимоги розумності і справедливості суд визначає розмір компенсації за заподіяну моральну шкоду в розмірі 200000 грн.

Таким чином ,суд дійшов до висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 необхідно стягнути 11198 грн.40 коп. матеріальних збитків та 200000 грн. компенсації за моральну шкоду, всього в загальній сумі 211198 грн. 40 коп.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України, відсутній.

Відповідно до ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта за проведення судово - трасологічниої експертизи №241 від 04.06.2019 в розмірі 1256 грн. 08 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 та ч. 4 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 124, 174, 368, 369, 370, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання по ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.

На підставі ст. 75, КК України, звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням.

Встановити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 ,виданий Вільшанським РВ УМВС України в Кіровоградській області 05.01.2001 року, зареєстрованого с. Вівсяники Вільшанського району Кіровоградської області, проживаючий АДРЕСА_1 на користь потерпілого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканця АДРЕСА_3 , матеріальну шкоду у розмірі 11198 грн. (одинадцять тисяч сто девяносто вісім) грн.40 коп. та 200000 (двісті тисяч) грн. моральної шкоди, а всього 211198 ( двісті одинадцять тисяч сто дев`яносто вісім) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 ,виданий Вільшанським РВ УМВС України в Кіровоградській області 05.01.2001 року, зареєстрованого с. Вівсяники Вільшанського району Кіровоградської області, проживаючий АДРЕСА_1 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судово - трасологічних експертиз, в сумі 1256 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Вільшанського районного суду від 21.05.2019 року, на речові докази металеву трубу до пилососу на поверхні якої маються плями речовини бурого кольору, дві наволочки, підодіяльник та два рушники, поверхня яких вкрита плямами речовини бурого кольору - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

Металеву трубу від пилососа, дві наволочки, підодіяльник та два рушники, поверхня яких вкрита плямами речовини бурого кольору, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області знищити.

Три дактилокарти та первинну упаковку до висновку експерта №241 від 04.06.2019 року, які поміщені до спеціального пакету експертної служби МВС України №4018144 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Медичну карту стаціонарного хворого № 667, заведену 18.05.2019 року Вільшанською ЦРЛ на імя ОСОБА_6 повернути до Вільшанської центральної районної лікарні, адреса: вулиця Миру, 30, смт. Вільшанка Кіровоградської області.

Медичну карта стаціонарного хворого № 656804. заведену 19.05.2019 року лікувальним закладом ДУ « ІОХ і ТТ ім. В.П.Філатова НАМНУ» , на імя ОСОБА_6 - повернути до державної установи «Інститут очних хвороб і тканини терапії імені В.П. Філатова НАМН України», адреса: місто Одеса, Французький бульвар,49/51.

Медичну карту стаціонарного хворого № 12079, заведену 21.05.2019 року лікувальним закладом КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» на імя ОСОБА_6 - повернути до КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», адреса: місто Одеса, вулиця Академіка Заболотнього,23/32.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1