Справа №359/1998/20
Провадження №1-кп/359/424/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0000137, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.01.2020 року, що надійшло з угодою про визнання винуватості, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з базовою середньою освітою, неодруженого, працевлаштованого директором ТОВ «Яготин Холод», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.1 ст. 263КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_4 у невстановлений день та час, у невстановленому місці, маючи умисел на незаконне зберігання вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законодавством України дозволу, в порушення Положення про дозвільну систему (затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року), Інструкції Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1988 року, Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна» та додатку №1 до вказаної постанови («Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України»), знайшов у невстановленому місці коротко-ствольний нарізний револьвер, а саме: револьвер виготовлений саморобним способом по типу револьверів системи «Наган» калібру 5,6 мм. (.22ЬК). Який згідно висновку експерта №8-2/135 від 11.02.2020 року придатний до проведення пострілів. Також згідно висновку експерта №8-2/135 від 11.02.2020 року, - патрони надані для дослідження належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, є спортивно-мисливськими гвинтівковими патронами калібру 5,6 мм (.22ЬК). виготовленими промисловим способом фірмою «Уозіок» (м. Клімовськ). Згідно висновку експерта №8-2/135 від 11.02.2020 року, - патрони можуть бути використані для стрільби з мисливських карабінів (ТОЗ-8, С2), а також зі зброї відповідного типу та калібру

У подальшому, діючи умисно, всупереч передбаченому законом порядку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та можливість настання суспільно-небезпечних наслідків ОСОБА_4 почав зберігати вищезазначену вогнепальну зброю та бойові припаси за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

11.01.2020 року, в період часу з 07 години 40 хвилин по 09 годину 24 хвилин під час проведення обшуку в квартирі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , в якій фактично проживає ОСОБА_4 працівниками Національної поліції виявлено та вилучено вищевказану вогнепальну зброю та бойові припаси, які ОСОБА_4 зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, що виразились у незаконному зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Вчинення обвинуваченим указаного злочину знайшло своє підтвердження і під час розгляду даного кримінального провадження в суді.
Доказами вчинення злочину, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.
26.02.2020 року в даному кримінальному провадженні між прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 та підозрюваним в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.
В угоді про визнання винуватості прокурор та підозрюваний в присутності захисника виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 263 КК України, які ніким не оспорюються. Також зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.
Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні указаного кримінального правопорушення.
В угоді про визнання винуватості прокурор та підозрюваний в присутності захисника, узгодили призначення покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі термін три роки із застосуванням положень ст. 75 КК України та призначення покарання з іспитовим строком терміном на два роки і визначенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений свою провину в скоєнні злочину, який йому інкримінується, і передбачений ч.1 ст. 263 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся. Зазначив про обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства та викладені слідчим в формулюванні обвинувачення.
ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості підтримав та просив її затвердити.
Захисник не заперечував проти укладення угоди та затвердження її судом, про що зазначив в судовому засіданні.
Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Санкцією ч. 1 ст. 263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі до семи років.
Зазначені обставини дають можливість підписання даної угоди, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України, відноситься до тяжкого.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання ОСОБА_4 при проведенні судового розгляду не встановлено.
При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.1 ст. 263 КК України.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та підозрюваним угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
По кримінальному провадженню також проводилась судово-балістична експертиза №8-2/135 від 11.02.2020 року, вартість якої становить 1884 грн. 12 коп., які є процесуальними витратами, і підлягають стягненню з обвинуваченого на користь Держави України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, 473-475 КПК України, суд
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.02.2020 року, підписану в кримінальному провадженні №0000137, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2020 року, укладену між прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (навчання).

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ), на користь Держави України (України (рахунок отримувача: UA0010004; отримувач коштів: Борисп. УК/Бориспіль/24060300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007070; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів бюджету: 24060300), - 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн. 12 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Речові докази в кримінальному провадженні після набрання вироком суду законної сили, а саме: предмет ззовні схожий на пістолет (револьвер виготовлений саморобним способом по типу револьверів системи «Наган» калібру 5,6 мм. (.22ЬК) та сім предметів ззовні схожих на набої до нього (спортивно-мисливські гвинтівкові патрони калібру 5,6 мм (.22ЬК).) - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги, в порядку, визначеному КПК України, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1