Справа № 184/650/20
Номер провадження 1-кп/184/150/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000009 від 21.01.2020 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Апостолове Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, освіта середня, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2019 року в неустановлений в ході досудового слідства час ОСОБА_3 знаходився біля кафе «Спектр», котрий розташований по вул. Героїв України, буд. 14 в м. Покров Дніпропетровської області, разом із раніше знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , де ОСОБА_5 передавала в його присутності грошові кошти ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення іншого кримінального правопорушення, за обвинуваченням її сина ОСОБА_7 .. В цей же день та час у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами, що належить ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою.

31.10.2019 року в неустановлений в ході досудового слідства час, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, і, бажаючи їх настання, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_5 зателефонував останній та під вигаданим приводом попросив грошові кошти в сумі 5000 грн. для відшкодування матеріальної шкоди потерпілій стороні по іншому кримінальному провадженню за обвинуваченням її сина ОСОБА_8 .. Після чого, в цей же день ОСОБА_5 зустрілась із ОСОБА_3 біля будинку № 13 по вул. Героїв України у м. Покров Дніпропетровської області, де довіряючи останньому, не підозрюючи про його злочинний намір, добровільно передала йому грошові кошти в сумі 5000 гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , 05.11.2019 року в неустановлений в ході досудового слідства час, ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_5 та під вигаданим приводом попросив у останньої грошові кошти в сумі 1900 грн. для відшкодування матеріальної шкоди перед потерпілим по іншому кримінальному провадженню за обвинуваченням її сина ОСОБА_8 . Після чого, в цей же день ОСОБА_5 зустрілась із ОСОБА_3 біля будинку №13 по вул. Героїв України у ч. Покров Дніпропетровської області, де довіряючи останньому, не підозрюючи про його злочинний намір, добровільно передала йому грошові кошти в сумі 1900 гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , 07.11.2019 року в неустановлений в ході досудового слідства час, ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_5 та під вигаданим приводом попросив у останньої грошові кошти в сумі 1900 грн. для відшкодування матеріальної шкоди перед потерпілим по іншому кримінальному провадженню за обвинуваченням її сина ОСОБА_8 . Після чого, в цей же день ОСОБА_5 зустрілась із ОСОБА_3 біля будинку №13 по вул. Героїв України у м. Покров Дніпропетровської області, де довіряючи останньому, не підозрюючи про його злочинний намір, добровільно передала йому грошові кошти в сумі 1900 гривень. Під час передачі грошових коштів ОСОБА_3 під вигаданим приводом попросив у останньої ще грошових коштів для відшкодування матеріальної шкоди перед потерпілою стороною по іншому кримінальному провадженню.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, 07.11.2019 року в неустановлений в ході досудового слідства час, ОСОБА_3 зустрівся із ОСОБА_5 біля будинку №13 по вул. Героїв України у м. Покров Дніпропетровської області, де остання, довіряючи ОСОБА_3 , не підозрюючи про його злочинний намір, добровільно передала йому грошові кошти в сумі 15000 гривень ніби для відшкодування матеріальної шкоди перед потерпілою стороною по іншому кримінальному провадженню, яке вчинив її син ОСОБА_8 ..

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , 08.11.2019 року в неустановлений в ході досудового слідства час, ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_5 та під вигаданим приводом попросив у останньої грошові кошти в сумі 7000 грн. для відшкодування матеріальної шкоди перед потерпілим по іншому кримінальному провадженню за обвинуваченням її сина ОСОБА_7 . Після чого, в цей же день ОСОБА_5 зустрілась із ОСОБА_3 біля «Будинку культури» за адресою будинок №39 по вул. Центральна у м. Покров Дніпропетровської області, де довіряючи останньому, не підозрюючи про його злочинний намір, добровільно передала йому грошові кошти в сумі 7000 гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , 14.11.2019 року в неустановлений в ході досудового слідства час, ОСОБА_3 прийшов до ОСОБА_5 за адресою її проживання у квартиру АДРЕСА_3 та під вигаданим приводом попросив у останньої передати йому велосипед марки «CRONUS» для подальшого продажу і відшкодування матеріальної шкоди перед потерпілим по іншому кримінальному провадженню за обвинуваченням її сина ОСОБА_8 . Довіряючи ОСОБА_3 , ОСОБА_5 добровільно передала йому велосипед марки «CRONUS», котрий для потерпілої матеріальної цінності не представляє.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , 22.11.2019 року в неустановлений в ході досудового слідства час, ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_5 та під вигаданим приводом попросив у останньої грошові кошти в сумі 1000 доларів США для відшкодування матеріальної шкоди перед потерпілим по іншому кримінальному провадженню за обвинуваченням її сина ОСОБА_7 , на що ОСОБА_5 погодилась.

25.11.2019 року в неустановлений в ході досудового слідства час ОСОБА_3 зустрівся із ОСОБА_5 біля будинку АДРЕСА_4 , де остання, довіряючи ОСОБА_3 , не підозрюючи про його злочинний намір, добровільно передала йому грошові кошти в сумі 1000 доларів США, котрі згідно курсу Національного Банку України на 25 листопада 2019 року складає 24 164 грн. 20 коп., ніби для відшкодування матеріальної шкоди перед потерпілою стороною по іншому кримінальному провадженню, яке вчинив її син ОСОБА_8 ..

Після цього ОСОБА_3 в подальшому викраденими грошовими коштами та майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 53064 гривень 20 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).
В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого та пояснив, що 13.10.2019 року він знаходився біля кафе «Спектр» із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . ОСОБА_5 в його присутності передала гроші ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення іншого кримінального правопорушення, за обвинуваченням її сина ОСОБА_7 .

31.10.2019 року він зателефонував ОСОБА_5 та під вигаданим приводом попросив у неї гроші в сумі 5000 грн. для відшкодування матеріальної шкоди потерпілій стороні по іншому кримінальному провадженню за обвинуваченням її сина ОСОБА_8 . В той же день вони зустрілись біля будинку АДРЕСА_4 , де вона передала йому гроші.

В подальшому, 05.11.2019 року він знову подзвонив ОСОБА_5 та попросив гроші в сумі 1900 грн., які йому віддала потерпіла. 07.11.2019 року він знову подзвонив ОСОБА_5 та попросив гроші в сумі 1900 грн., які йому віддала потерпіла. 08.11.2019 року він знову подзвонив ОСОБА_5 та попросив гроші в сумі 7000 грн., які йому віддала потерпіла.

22.11.2019 року він знову подзвонив ОСОБА_5 та попросив у неї гроші в сумі 1000 доларів. 25.11.2019 року вони зустрілись біля будинку №13 по вул. Г.України, де потерпіла віддала йому гроші. В подальшому грошима розпорядився на власний розсуд. Цивільний позов потерпілої визнав у повному обсязі. Вказує, що повністю усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаюється у вчиненому та зазначає, що такого більше не повториться.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, скарг та заяв за місцем проживання відносно обвинуваченого не надходило, а також обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, матеріальний збиток потерпілій не відшкодовано, думку потерпілої, яка відносно міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.190 КК України, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.

Даючи оцінку позовним вимогам потерпілої ОСОБА_5 , викладених у заявленому цивільному позові, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на наведене, зважаючи на визнання обвинуваченим заявленого цивільного позову в повному обсязі та враховуючи, що таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 підлягає до задоволення в повному обсязі.

Процесуальних витрат по справі немає.

Речових доказів по справі немає.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 100, 124, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 53064 (п`ятдесят три тисячі шістдесят чотири гривні) 20 коп.

Процесуальних витрат по справі немає.

Речових доказів по справі немає.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1