Справа № 308/1110/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатсьій області капітана поліції ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, відомості про яке 27.01.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання та доданих матеріалів вбачається, що заступник начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління Держпраці України в Закарпатській області ОСОБА_3 вимагав грошові кошти (неправомірну вигоду) в розмірі 5000 гривень щомісячно у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , яка здійснює господарську діяльність, пов`язану з торгівлею в неспеціалізованих магазинах, з використанням найманих працівник за не притягнення останньої до адміністративної відповідальності за порушення вимог законодавства про працю в частині допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та виплати йому заробітної плати без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.
Встановлено, що ОСОБА_3 неправомірну вигоду особисто не отримує, а ставить вимогу про перерахування грошових коштів на картковий рахунок «ПриватБанк» № НОМЕР_1 своєї дружини ОСОБА_5 .
31.01.2020 р., громадянка ОСОБА_4 , виконуючи вимогу ОСОБА_3 , перерахувала на вищевказаний банківський рахунок 5000 гривень. В подальшому, того ж дня, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що в м. Ужгород, вул. Минайська, 14Б, ОСОБА_4 передала ОСОБА_3 квитанцію (чек) про перерахування грошових коштів на вищевказаний рахунок.
31.01.2020 р., о 12 год. 50 хв. ОСОБА_3 було затримано за місцем його роботи, а саме у кабінеті відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління Держпраці України в Закарпатській області, що в м. Ужгород, вул. Минайська, 16. Окрім того, тоді ж, на підставі ч.3 ст.233 КПК України, було проведено огляд приміщення даного кабінету. В ході проведення огляду, громадянином ОСОБА_3 було добровільно видано із свого одягу наступні речі: - мобільний телефон марки «Nokia», модель «RM - 1011», чорного кольору; - грошові кошти в суму 530 гривень; - папірець із рукописним текстом в якому зазначаються дані ОСОБА_4 та її контактний номер телефону.
Також в ході огляду місця події, було проведено освідування ОСОБА_3 , в ході якого було вилучено: змив із правої руки ОСОБА_3 ; змив із лівої руки ОСОБА_3 ; зразок фільтрувального паперу.
З огляду на викладене, слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Nokia», модель «RM - 1011», чорного кольору; грошові кошти в суму 530 гривень; папірець із рукописним текстом в якому зазначаються дані ОСОБА_4 та її контактний номер телефону; змив із правої руки ОСОБА_3 ; змив із лівої руки ОСОБА_3 ; зразок фільтрувального паперу.
Дослідивши внесене слідчим клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У клопотанні згідно ч.2 ст.171 КПК України слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Так, всупереч вимогам частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна слідчим не зазначено чіткої підстави і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності такого арешту.
Крім цього, слідчий заявляючи клопотання (в його заключній частині) про накладення арешту на майно вилучене в ході огляду кабінету ОСОБА_3 , що в АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти в суму 530 гривень, вказує лише вид валюти при цьому не вказує їх серійні номери, банкноти та номінали банкнот.
Задля збереження речових доказів, згідно з ч.3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи тільки за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідність майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України означає, що воно є матеріальним об`єктом, який був знаряддям кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Між тим, в клопотанні немає відомостей, які б вказували на те, що мобільний телефон марки «Nokia», модель «RM - 1011», є предметом, засобом чи знаряддям вчиненого злочину, зберіг на собі сліди злочину, а також будь-яких інших правових підстав для арешту цього майна, наслідки арешту цього майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
У частині 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст.172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, відомості про яке 27.01.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051, про арешт майна - повернути прокурору, як таке, що подано без додержання вимог статті 171 КПК України та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1