Справа №487/143/20
Провадження №1-кс/487/508/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві, скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 19.10.2019 про закриття кримінального провадження №0004124 від 12.10.2018 за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14.01.2020 ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на постанову слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 19.10.2019 про закриття кримінального провадження №0004124 від 12.10.2018 за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В своїй скарзі заявник просила суд скасувати вищезазначену постанову, мотивуючи тим, що вона є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчим не було вчинено ряд слідчих дій.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала скаргу та просила її задовольнити.

Слідчий СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, проте його відсутність, згідно частини 3 статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004124 від 12.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_3 , 21.10.2018 приблизно о 12 годині невідома особа у приміщенні ТЦ «Фокстрот», що розташований за адресою м. Миколаїв, просп. Центральний, 246/1, викрала у мене гаманець із грошовими коштами та належний мені мобільний телефон «Samsung» J5 2015 року випуску на загальну суму 9000 грн.

Так, 15.01.2019 року ОСОБА_3 письмово звернулась до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою про стан даного досудового розслідування на що, згідно відповіді від 31.01.2019 заявнику повідомлено про те, що її заява 21.10.2018 внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004124, досудове розслідування проводить слідчий Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , процесуальне керівництво здійснює прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури ОСОБА_5 . Фотографії коробки від телефону додано до матеріалів кримінального провадження та надано витяг з ЄРДР.

В подальшому, слідчим встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим останній кримінальне провадження закрив за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки власник майна ОСОБА_3 не вжила заходів, щодо збереження свого майна. Крім того, потерпілою стороною не надано документів, які б підтверджували факт придбання телефону, його вартість та ідентифікаційні номери телефону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до положення ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч. 1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані.

Так, в судовому засіданні встановлено, що потерпілою надано до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області фото упаковки телефону на якій зазначено ІМЕІ, дата виготовлення та модель викраденого телефону.

Таким чином, вищезазначене свідчить про те, що інформація, яка міститься в постанові про закриття кримінального провадження не відповідає дійсності, а тому слідчим не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, що є підставою для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-304, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 19.10.2019 про закриття кримінального провадження №0004124 від 12.10.2018 за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 19.10.2019 про закриття кримінального провадження №0004124 від 12.10.2018 за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - скасувати.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1