Справа № 558/13/20
номер провадження 1-кс/558/6/20
У Х В А Л А
Іменем України
11 січня 2020 року смт. Демидівка
Слідчий суддя Демидівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, неодруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,
сторони судового провадження: прокурор ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_4 , -
Слідчий СВ Демидівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням у встановленому порядку, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60-т днів, відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_4 .
Згідно клопотання зазначається про те, що 9 січня 2020 року в обідню пору ОСОБА_4 перебував у будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , де вживав спиртні напої разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , жителем цього ж населеного пункту, своєю співмешканкою ОСОБА_8 , падчеркою ОСОБА_9 та пасинком ОСОБА_10 . Приблизно о 13:00 годині ОСОБА_4 , відчуваючи, що сп`янів, пішов на кухню, де заснув на ліжку.
Через деякий час, приблизно о 14:15 годині в кімнату кухні зайшов ОСОБА_10 , де між ним та ОСОБА_4 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_9 наніс ОСОБА_4 удар кулаком руки в обличчя, що обурило останнього та у нього раптово виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний намір, 9 січня 2020 року, у цей же час, ОСОБА_4 взяв кухонний ніж, який лежав на ліжку біля подушки та, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою вбивства, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, раптово, із значною силою, наніс один удар лезом ножа в область шиї ОСОБА_9 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення шиї. В цей час у даний конфлікт втрутилась ОСОБА_9 , яка їх розборонила, забрала ніж у ОСОБА_4 та викликала швидку медичну допомогу.
Умисні протиправні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК України), а саме: закінчений замах на умисне вбивство.
Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України; його причетність до вчинення злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а також наявні обставини, що свідчать про можливість настання ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).
Так, підозрюваний ОСОБА_4 , не маючи постійних занять, будучи особою, яка зловживає алкогольними напоями, не маючи власного житла, проживаючи без реєстрації з ОСОБА_8 , яка є матір`ю потерпілого, з метою уникнення покарання, може залишити місце свого проживання та переховуватись від органів досудового розслідування або суду. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, чи сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.
Санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від від семи до п`ятнадцяти років.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігти виникненню зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, крім запобіжного заходу у вигляді взяття під варту строком на шістдесят днів.
У судовому засіданні стороною обвинувачення було підтримане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні своїми поясненнями підтвердив обставини вчинення злочину, що вказані у повідомленні про підозру, пояснив, що наміру заподіяти смерть потерпілому не мав, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що кваліфікацію дій підозрюваного вважає неправильною, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку сторін судового провадження, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
9 січня 2020 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_4 затримано у зв`язку з підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України і подане клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.
Дослідженими матеріалами кримінального провадження встановлено, що причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення даного злочину підтверджується протоколом огляду місця події від 9 січня 2020 року; протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтвердив обставини нанесення ножового поранення потерпілому.
У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України, стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (п. 1, п. 2, п. 3). Так, встановлено, що застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , який не працює, власного житла не має, проживає без реєстрації у будинку своєї співмешканки, буде запобігати його спробам залишити місце свого проживання та переховуватись від органів досудового розслідування або суду. Крім цього, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 проживає в одному житловому будинку (в якому відбулася подія у зв`язку з якою він був повідомлений про підозру у вчиненні злочину) разом з свідками ОСОБА_8 , яка є його співмешканкою та матір`ю потерпілого ОСОБА_9 , а також свідком ОСОБА_9 , потерпілим ОСОБА_9 та у тому ж населеному пункті, що і свідок ОСОБА_11 . Вказані обставини, дають підстави прийти до висновку, що підозрюваний може знищити, чи сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.
При вирішенні клопотання, слідчий суддя враховує те, що підозрюваний ОСОБА_4 постійного місця роботи не має, за місцем проживання характеризується посередньо, підозрюється у вчиненні злочину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, раніше не судимий.
Із змісту протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 10 січня 2020 року встановлено, що між її співмешканцем ОСОБА_4 та її сином ОСОБА_9 виникали конфлікти та ОСОБА_4 погрожував убити ОСОБА_9 .
Під час розгляду клопотання підозрюваний підтвердив те, що між ним та потерпілим часто виникали конфлікти.
Санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від від семи до п`ятнадцяти років.
Вказані обставини підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та дають підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.
Отже, право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1. ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Із змісту клопотання слідчого, встановлених в судовому засіданні обставин та із змісту досліджених матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Дослідженими матеріалами кримінального провадження, а також встановленими під час розгляду клопотання обставинами, з урахуванням особи підозрюваного, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , наявності ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного не зможе забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та його задоволення.
Відповідно до ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підбрусень, Млинівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» на строк 60 (Шістдесят) днів, тобто до 16 години 30 хвилин 8 березня 2020 року.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання з 16 годині 30 хвилин 9 січня 2020 року.
Ухвала діє до 16 години 30 хвилин 8 березня 2020 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .