Номер провадження: 11-сс/813/327/20
Номер справи місцевого суду: 522/1970/ 20 1-кс/522/2486/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0000224 внесеному до Єдиного реєстру 03.02.2020 року,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 06.02.2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 03.04.2020 року, з визначенням розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 168160 грн, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Руставі, Республіки Грузія, грузина, громадянина Республіки Грузія, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. Слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не можливе, оскільки існують ризики того, що перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду; знищити, спотворити або сховати будь яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та прийняти нову ухвалу, в якій визначити розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 42 040 гривень 00 копійок.

Обґрунтовує вимоги тим, що у підозрюваного є міцні соціальні зв`язки, офіційне місце мешкання, він раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з дружиною та двома дітьми, неофіційно працює таксистом.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування встановлено, що 03.02.2020 року в період часу з 17:00 години по 18:00 годину, ОСОБА_10 з ОСОБА_11 , та ОСОБА_8 з ОСОБА_12 на автомобілях з номерними знаками Литовської республіки заїхали у двір будинка АДРЕСА_3 , після чого вийшли зі своїх авто та направилися пішки у бік будинка АДРЕСА_3 .

Зустрівшись біля будинку АДРЕСА_3 , у ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 виник злочинний намір, спрямований на проникнення до квартири АДРЕСА_4 даного будинку, з метою скоєння крадіжки будь якого майна, що там знаходиться.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проникли до приміщення квартири АДРЕСА_5 , викрали вироби із золота та срібла, мобільний телефон марки «Meizu» моделі «М2 Mini».

У цей час ОСОБА_8 та ОСОБА_12 знаходилися біля будинку № 13 по вулиці Армійській в місті Одесі та вели спостереження за навколишньою обстановкою навколо вказаного будинку з метою попередження ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у разі викриття їх протиправних дій.

Після цього разом із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_13 матеріального збитку на загальну суму 10000 гривень.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

У справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ наголошує, що розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями та з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Щодо доводів апеляційної скарги про зменшення розміру застави.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону та Конвенції, належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину та встановив ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому корисливого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не є предметом оскарження та повністю підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно визначив заставу як альтернативний запобіжний захід, яка у разі її внесення може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Так відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти до розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Тобто розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами та в тому числі з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином Республіки Грузія, офіційно не працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які є громадянами Грузії, одружений з ОСОБА_14 , яка також є громадянкою іншої держави, зі слів проживає по АДРЕСА_2 . При цьому будь яких документів на підтвердження даних щодо проживання підозрюваного за зазначеною адресою, можливого права користування ним та членами його родини вказаним житлом, апеляційному суду не надано.

Вказані обставини свідчать про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків на території України, де скоєний злочин, який інкримінується підозрюваному.

При цьому, ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, тому будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик можливого здійснення останнім спроб переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин.

Також існує ризик можливого знищення та сховання підозрюваним речей та документів, оскільки місцезнаходження викраденого у потерпілого майна на даний час не встановлено, що з урахуванням усіх обставин справи та даних щодо відсутності у підозрюваного офіційного працевлаштування та засобів утримання своєї родини, може вказувати на існування відповідного ступеню ризику можливого вчинення підозрюваним нового злочину.

При цьому апеляційний суд вважає безпідставним твердження прокурора про існування ризику можливого вчинення підозрюваним тиску на потерпілого та свідків, оскільки будь яких доказів на підтвердження зазначеного ризику прокурором надано не було.

З огляду на зазначені вище обставини, апеляційний суд вважає, що визначений розмір застави у сумі 168160 гривень, є обґрунтованим та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, в тому числі з урахуванням обставин вчинених кримінального правопорушення, зазначених вище даних про особу підозрюваного та вважає, що визначення застави у меншому розмірі не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та унеможливити існування встановлених апеляційним судом ризиків, у зв`язку з чим колегія суддів вважає доводи захисника підозрюваного в цій частині безпідставними.

Висновки апеляційного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у зазначеному розмірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а наявність на даній стадії обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків та унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Стороною захисту не наведено інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0000224 внесеному до Єдиного реєстру 03.02.2020 року,- залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3