У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 від 19.12.2018 р. про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0000045,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , за якою заявник просить скасувати постанову прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 від 19.12.2018 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0000045.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Прокурор, постанова якого оскаржується в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

31.01.2020 р. від прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону надійшла постанова про закриття кримінального провадження №0000045 від 18.06.2018.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з положеннями КПК України, під час можуть бути оскаржені виключно рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які чітко визначені у ч. 1 ст. 303 КПК України.
Виходячи з наведеного, межі втручання слідчого судді у діяльність слідчого чи прокурора обмежуються частиною 1 ст. 303 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Реалізація відповідної засади забезпечується положеннями ст. 220 КПК України, якою встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування.
Як випливає з узагальнення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», правова природа аналізованого виду проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим.
Слідчим суддею встановлено, що відповідно постанови слідчого Першого слідчого відділу (Відділ розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 від 17.12.2019 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000045 від 18.06.2018 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Зі змісту скарги, як і доданих матеріалів кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено обґрунтовану доцільність та мету скасування постанови, яку просить скасувати заявник у своїй скарзі, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 18.06.2018 закінчено, доказів скасування постанови про закриття вказаного кримінального провадження на момент розгляду даної скарги слідчому судді не надано.
Відповідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи, що встановлені під час розгляду скарги обставини, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 309, 371,372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні вимог скарги ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 від 19.12.2018 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0000045 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі протягом п`яти днів апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1