КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 05 березня 2020 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року, відносно,

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Туреччинизареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимому, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

за участю: прокурора захисника перекладача підозрюваного ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ),
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_11 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), в межах строку досудового розслідування, тобто до 31 березня 2020 року включно, з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 7 000 000 (семи мільйонів) грн.

На ухвалу слідчого судді, захисник ОСОБА_12 ,в інтересах ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотанні органу досудового розслідування, та застосувати відносно громадянина Турецької Республіки ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, такою, що суперечить вимогам закону та фактичним обставинам справи, що встановлено на даному етапі судового розгляду.
Зазначає, що визначений підозрюваному розмір застави є непомірним для нього.
Окрім того, захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) має проблеми із здоров`ям, потребує медичного обстеження та лікування поза межами слідчого ізолятору.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 22 грудня 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001609, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

24 квітня 2019 року о 05 год. 15 хв. ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) затримано в порядку ст. 208 КПК України, та того ж дня повідомлено про підозру у організації незаконного перевезення та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчиненому в особливо великих розмірах, організованою групою , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави у межах 5 206 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 10 726 000 грн., в межах строку досудового розслідування.
Постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_13 від 23 травня 2019 року продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до дванадцяти місяців, а саме до 31 березня 2020 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), в межах строку досудового розслідування, а саме до 24 лютого 2020 року включно, з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави у розмірі 7 000 000 грн.

19 лютого 2020 року старший слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_11 , за погодженням прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), в межах строку досудового розслідування, з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави в розмірі 7 000 000 грн.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року вказане клопотання слідчого задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgment of 28 October1994, § 55).
Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) кримінального правопорушення.
Окрім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 )до вчинення вказаних кримінального правопорушення, для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Відтак, доводи сторони захисту про відсутність обґрунтованої підозри, не заслуговують на увагу, та на даному етапі досудового розслідування не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.
Також, слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 )під вартою.
Зокрема, враховано обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушеньня, а також з огляду на ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати здійсненню досудового розслідування іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Вказані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховано під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному, на цей час не зменшились та продовжують існувати.
У зв`язку з цим, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.
В сукупності із викладеним, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ),а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Продовживши строк утримання підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 7 000 000 грн. З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.
Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, а тому правильно визначив ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України та практиці ЄСПЛ, відповідно до якої суб`єкти владних повноважень повинні приділити стільки ж уваги встановленню відповідної застави, як прийняттю рішення про те, чи є необхідним подальше утримання під вартою (Іванчук проти Польщі п. 66).
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права підозрюваного перебувати на волі.

Прецедентне право суду базується на фундаментальному принципі розумності тривалості провадження, що потребує аналізу "конкретних обставин справи", які вимагають "глобальної оцінки" (рішення у справі "Tomasi v. France" п. 125).

В даному судовому провадженні слідчим суддею досліджені усі матеріали справи та надано їм належну правову оцінку, що вбачається зі змісту постановленої ухвали слідчого судді.

Окрім того, слідчим суддею зобов`язано повноважених осіб органу досудового розслідування забезпечити проведення медичного обстеження підозрюваного та у разі необхідності забезпечити надання йому необхідної медичної допомоги. Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.
Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які зазначено в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 182, 183, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_11 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), в межах строку досудового розслідування, тобто до 31березня 2020 року включно, з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 7 000 000 (семи мільйонів) грн.., - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 , який діє в інтересах ОСОБА_7 ,- без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/1679/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14
Категорія ст.183, 199 КПК Доповідач ОСОБА_1