УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах КНП «КМКЛ №18» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000642 від 21.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах КНП «КМКЛ №18» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000642 від 21.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України.

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2020 року, в рамках кримінального провадження №0000642 накладено арешт на майно, вилучене 21 січня 2020 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, бул. Т. Шевченка, у приміщенні кабінету в.о. Головного лікаря КМКЛ № 18, а саме: системний блок персонального комп`ютера «Logic Power» із маркувальним позначенням «AL115149».

Адвокат зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, що майно має відношення до кримінального провадження відповідають критеріям ст.98 КПК України, майно вилучено з порушенням вимог КПК України, дата його вилучення не відповідає фактичним обставинам, такий захід забезпечення кримінального провадження є неприпустимим втручанням у права власності, таким чином існують підстави для скасування арешту майна.

В судовому засіданні адвокат підтримала клопотання в повному обсязі, просила скасувати арешт.

Прокурор зазначив, що арешт накладено обгрунтовано, оскільки системний блок відповідає критеріям речових доказів у даному кримінальному провадженні, та на даний час у арешті майна не відпала потреба.

Вислухавши доводи учасників судового розгляду, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000642 від 21.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2020 року, в рамках кримінального провадження №0000642 накладено арешт на майно, вилучене 21 січня 2020 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, бул. Т. Шевченка, у приміщенні кабінету в.о. Головного лікаря КМКЛ № 18, а саме: системний блок персонального комп`ютера «Logic Power» із маркувальним позначенням «AL115149».

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, зокрема, за наявності достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Так, відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 17.03.2020 року вбачається, що при вирішенні питання про накладення арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що вказані системний блок є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000642 в розумінні ст.98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу та потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, доводи представника власника майна про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають дійсності, оскільки арешт на майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, та наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу .
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Так, на час розгляду слідчим суддею даного клопотання про скасування арешту майна, обставини, якими обґрунтовувався арешт не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала, оскільки застосуваннязазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні на даний час, що також доведено стороною обвинувачення.
Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах КНП «КМКЛ №18» про скасування арешту.

Керуючись ст.ст.174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №18» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000642 від 21.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя