БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
05.02.2020
Єдиний унікальний номер 497/86/2020
Провадження № 1-кп/497/30/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2020 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000341 від 12.10.2019 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, утриманців не має, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Болградського районного суду Одеської області від 12.01.2018 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України до вісімдесяти годин виправних робіт, особу якого встановлено на підставі посвідчення, виданого замість військового квитка № НОМЕР_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Наприкінці листопада 2017 року, в денний час (більш точний час судовим слідством не встановлено), ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що його дії ніхто зі сторонніх осіб не бачить, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_5 , проник через незачинені двері до гаражу зазначеного домоволодіння, де з полки взяв ключ від житлового будинку, про місце знаходження якого йому було достеменно відомо заздалегідь.

В подальшому, ОСОБА_4 знайденим ключем відкрив вхідні двері у вищевказаний будинок та проник в спальне приміщення, де з дерев`яної шкатулки таємно викрав золоті прикраси, а саме:

- каблучку жіночу, виготовлену з золота 585 проби вагою 2,8 грам з каменем «Фіоніт», вартістю 3780 гривень;

- каблучку жіночу, виготовлену з золота 585 проби вагою 10 грам з каменем «Рубін», вартістю 13500 гривень;

З викраденим майном з місця події зник, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинив таким чином потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 17 280.00 гривень.

Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_4 30 листопада 2017 року, в денний час (більш точний час судовим слідством не встановлено), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що його дії ніхто зі сторонніх осіб не бачить, діючи з корисливих мотивів, переліз через огорожу та проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_5 .

Надалі, ОСОБА_4 , проник через незачинені двері до гаражу зазначеного домоволодіння, де з полки взяв ключ від житлового будинку, про місце знаходження якого йому було достеменно відомо заздалегідь.

В подальшому, ОСОБА_4 знайденим ключем відкрив вхідні двері у вищевказаний будинок та проник в спальне приміщення, де з дерев`яної шкатулки таємно викрав золоті та срібні прикраси, а саме:

- обручку чоловічу, виготовлену з золота 585 проби вагою 3,5 грам вартістю - 4725 гривень;

- обручку жіночу, виготовлену з золота 585 проби вагою 3 грама вартістю - 4050 гривень;

- ланцюжок, виготовлений з золота 585 проби вагою 8 грам вартістю - 10800 гривень;

- підвіску із зображенням «Божої Матері» , виготовлену з золота 585 проби вагою 5 грам вартістю - 6750 гривень;

- підвіску у виді кошика, виготовлену з золота 585 проби вагою 3,5 грам вартістю - 4725 гривень;

- браслет жіночий з плетіння «равлик», виготовлений з золота 585 проби вагою 2 грама вартістю - 2700 гривень;

- ланцюжок з якірним плетінням, виготовлений з золота 585 проби вагою 2,5 грама вартістю - 3375 гривень;

- браслет з плетінням у вигляді корзинок, виготовлений з срібла 925 проби вагою 15 грам вартістю - 1275 гривень;

- браслет жіночій, виготовлений з срібла 925 проби, вагою 18 грам вартістю - 1530 гривень;

- обручку жіночу, виготовлену з срібла 925 проби вагою 6 грам вартістю - 510 гривень;

- обручку жіночу виготовлену з срібла 925 проби вагою 5 грам вартістю - 425 гривень;

- хрестик виготовлений з срібла 925 проби вагою 1,5 грама вартістю - 127,5 гривень;

- ланцюжок жіночий з якірним плетінням, виготовлений з срібла 925 проби вагою 3 грама вартістю - 255 гривень, що належать ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел з шухляди шафи таємно викрав шкіряний жіночий гаманець темно-коричневого кольору вартістю - 500 гривень, в середині якого знаходилося 2 долара США, вартістю на час вчинення крадіжки по курсу НБУ 54,02 гривні та різноманітні папери (візитки, рахунка та інше), що не мали матеріальної цінності для потерпілої та разом із викраденим з місця події зник.

Викраденим майном розпорядився на свій розсуд, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 41 801.52 гривень.

З огляду на зазначене, по твердженню органу досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Вину свою у вчиненні вище викладених дій обвинувачений ОСОБА_4 , визнав повністю та суду пояснив, що дійсно потерпілу він знає з 2015 року, неодноразово працював у неї за наймом, здійснюючи роботи по господарству в будинку за адресою: АДРЕСА_3 .
Восени 2017 року, десь приблизно в середині листопада потерпіла також надала йому роботу, він прибирав на земельній ділянці в городі. Так, як не встигав закінчити роботу, потерпіла дозволила йому залишитись у дворі, доробити все, а сама пішла у справах. Він, раніше бачив де знаходиться ключ від будинку. Маючи намір викрасти гроші, він зайшов в гараж, де з полки взяв ключ від житлового будинку. Цим ключем відкрив вхідні двері у будинок та зайшов в спальню, де з дерев`яної шкатулки забрав дві золотих жіночих каблучки з каменями, які потім здав в ломбард за 1800.00 гривен, а кошти витратив на свої потреби.
Потім 30 листопада 2017 року в день він також прийшов до будинку потерпілої, гукав їх, але нікого не було дома. Маючи намір щось вкрасти, він переліз через огорожу та проник на територію домоволодіння, де проживає потерпіла. Знаючи вже де знаходиться ключ від будинку, він через незачинені двері зайшов до гаражу та з полки взяв ключ від будинку, яким потім відкрив вхідні двері будинку та пройшов до спальної кімнати, де з тієї ж дерев`яної шкатулки таємно викрав золоті та срібні прикраси: дві золоті обручки, ланцюжок золотий, дві золотих підвіски із зображенням «Божої Матері» та у виді кошика, жіночий золотий браслет, та золотий ланцюжок. А також срібні прикраси: 2 жіночих браслети, дві жіночі обручки, хрестик.
Виходячи з будинку з шухляди шафи викрав шкіряний жіночий гаманець темно-коричневого кольору, в середині якого знаходилося 2 долара США, та різноманітні візитки.
Золоті прикраси він здав у ломбард, а срібні подарував своїй сестрі, а гаманець з візитками викинув на куті вулиць в розвалинах будинку.
У скоєному розкаюється, жалкує про вчинене ним діяння, у потерпілої просив вибачення, та запевняв, що кожного місяця буде відшкодовувати певну суму коштів по мірі їх заробляння, та має намір повністю відшкодувати збитки потерпілій. Запевнив суд, що більше жодних правопорушень вчиняти не буде.
Тим самим обвинувачений підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння окрім його особистих пояснень, повністю підтверджується:
Протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 , про вчинений злочин від 11.10.2019 року, якою заявник повідомила про те, що наприкінці листопада 2017 року невстановлена особа проникла до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала належний їй ОСОБА_5 золоті вироби (а.с.36).
За даним фактом 11.10.2019 року внесено відомості в ЄРДР за № 0000341 та розпочато досудове слідство за фактом вчинення злочину за ст.185 ч.3 КК України (а.с.32-33, 34).
Слідчий на підставі постанови від 12.10.2019 року визнав ОСОБА_5 потерпілою по даному кримінальному провадженню (а.с.37).
Потерпіла ОСОБА_5 (а.с.38, 39), суду пояснила, що дійсно з 2015 року знає обвинуваченого як порядного працьовитого чоловіка, який не зловживає спиртним, тому і запрошувала його для здійснення господарських робіт у будинку, за що платила йому кошти.
01 грудня 2017 року збираючись на роботу, в коридорі біля дзеркала наступила на сережку, здивувавшись тому, як сережка потрапила на це місце, підняла її та мала намір поставити до шкатулки. Зайшовши в спальну кімнату, виявила, що в дерев`яній шкатулці в якій вона завжди зберігала свої прикраси нічого не має.
Те що, крадіжку міг вчинити ОСОБА_4 вона навіть не подумала. Лише через два роки від людей дізналася про можливу причетність ОСОБА_4 до крадіжки. Коли вона покликала його до себе додому, ОСОБА_4 прийшовши і відразу ж здогадався чому вона, потерпіла його покликала, та все розповів. До теперішнього час шкоду не відшкодував, і викрадене майно не повернув.
Просила строго не карати, дати можливість йому виправитися.

За даними протоколу огляду від 11.10.2019 року, було оглянуто місце події, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де було виявлено відсутність майна, належного ОСОБА_5 (а.с.40-42).
Фотознімки надані потерпілою, на яких вона зображена у своїх прикрасах (а.с.43-47).
Згідно довідки спеціаліста ОСОБА_6 , визначена вартість одного грама золота 585 проби станом на кінець листопада 2017 року складає 1350 (одну тисячу триста п`ятдесят гривень), а вартість одного граму срібла станом на кінець листопада 2017 року складає 85 (вісімдесят п`ять) гривень (а.с.48, 49).
22.11.2019 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло (а.с.65-67).

Постановою слідчого від 22.11.2019 року до участі у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000341 залучено захисника (а.с.68).
22.11.2019 року до чергової частини Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області надійшов рапорт слідчого, про те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000341 від 12.10.2019 року виявлено додатковий епізод викрадення майна, належного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 .
22.11.2019 року внесено відомості в ЄРДР за № 0000391 та розпочато досудове слідство за фактом вчинення злочину за ст.185 ч.3 КК України (а.с.87).
22 листопада 2019 року слідчим проведено слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_4 який розказав і на місці вчинення злочину показав про обставини вчинення ним злочинів (а.с.69-85).
За даними протоколу огляду від 23.11.2019 року, в приміщені Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області було оглянуто паперові візитні карти у кількості чотирьох штук (а.с.88-90), які згодом на підставі постанови слідчого від 23.11.2019 року визнано речовими доказами (а.с.91-92).
Ухвалою слідчого судді від 26.11.2019 року вилучене майно було арештовано (а.с.97-98).
Постановою прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури від 23.11.2019 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000341 від 12.10.2019 року за ознаками кримінального злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та за № 0000391 від 22.11.2019 року за ознаками кримінального злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України об`єднано в одне провадження яке зареєстровано в ЄРДР за № 0000341 за ознаками кримінальних злочинів передбачених ч.3 ст. 185 КК України (а.с.86).
23.11.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно (а.с.93-96).

27.11.2019 року ОСОБА_4 , повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно (а.с.101-104).

Відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 , з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 23 КПК України за участі учасників кримінального провадження і кожному з них судом була дана оцінка як це вимагає ст. 94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».
Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовної презумпції, достатньо вагомої, чіткої і взаємоузгодженої.
Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України при встановлених судом фактичних обставинах поза розумним сумнівом.
Кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд враховує, що:
Обов`язковою ознакою проникнення у житло, інше приміщення чи сховище є його незаконність, тобто відсутність у особи права заходити та перебувати у місці, де знаходиться майно.
Саме факт входження, потрапляння у приміщення чи поява у ньому у поєднанні з іншими діями дають можливість визначити об`єктивну сторону суспільно небезпечного діяння.
Із пояснень потерпілої ОСОБА_5 , слідує, що з обвинуваченим вона не мала і не має будь-яких соціальних зв`язків, які б дали йому право без відома та дозволу потерпілої зайти у належне їй житлове приміщення.
Таким чином, обвинувачений для потерпілої є сторонньою особою, житло потерпілої є приватною власністю і доступ до нього може надаватись виключно з дозволу власника і не є вільним для сторонніх осіб.
Також, суд керується роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», де в абзаці 1 п. 22 зазначено, що вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі таке.
Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища (абзац 2 п. 22 Постанови).
У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року № 5 зазначено, що мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак встановленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону і формулювання висновку про їх відповідність.
З огляду на зазначене, суд вважає, що протиправні дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.
При визначенні виду й міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину згідно ст.12 КК України, особу обвинуваченого який характеризується опосередковано (а.с.58), міцність соціальних зв`язків: зареєстрований зі співмешканкою та двома дітьми у домоволодінні (а.с.59), суспільно-корисною працею не займається, офіційно не працює, не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра (а.с.60-61, 63), згідно висновку експерта обвинувачений ОСОБА_4 за своїм психічним станом може приймати участь у слідчих діях та предстати перед судом (а.с.108-110), раніше судимий 12.01.2018 року за аналогічний корисний злочин, вчинений 18.09.2017 року, покарання у вигляді 80 годин громадських робіт відбув 22.03.2018 року (а.с.62, 53-54, 55).
Обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому в силу вимог ст. 67 КК України відсутні.
Згідно досудової доповіді Болградського районного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 03.02.2020 року, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 має середній рівень ймовірності вчинення повторного злочину, наявні такі захисні фактори, як те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, працює неофіційно в приватних осіб, має на утриманні неповнолітніх дітей, не бажає відбувати покарання в місцях позбавлення волі. На думку відділу пробації, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства з покладенням на нього певних обов`язків (а.с.26-29).

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, оцінюючи усі обставини справи та особу обвинувачуваного.
Заходи забезпечення кримінального провадження застосовані ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 26.11.2019 року (а.с.97-98) скасувати.
Речові докази (а.с.97-98):
-паперову візитну картку таксі прямокутної форми, розмірами 9x5см на якій мається надпис друкованими чорними літерами: «ТАКСИ Сергей круглосуточно НОМЕР_2 , НОМЕР_3 »;
- паперову візитну картку таксі прямокутної форми, розмірами 8x4,5см на якій мається надпис друкованими чорними літерами «ТАХІ любое время тел.: НОМЕР_4 , Виталий»;
- паперову візитну картку прямокутної форми, розмірами 11x6см, на якій мається надпис друкованими червоними літерами «АВАНГАРД», знизу друкованими чорними літерами мається надпис «Первое качество сырья - ГАРАН та цифра 1. КОД:9 200 гр. 300 метров »;
- тверду картонну візитку прямокутної форми розмірами 9x5 см на якій мається надпис надрукованими чорними літерами «Архитектурно - дизайнерская мастерская ОСОБА_7 - главный архитектор. Допуск на все виды работ по проектированию, тел.: НОМЕР_5 »- повернути потерпілій.
Цивільний позов по справі заявлений не був.
Процесуальні витрати відсутні.
Строк дії запобіжний заходу вигляді особистого зобов`язання, обраний обвинуваченому на підставі ухвали Болградського районного суду Одеської області від 26.11.2019 року (а.с.99-100) закінчився 23.01.2020 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.369 ч.1, 373 ч.2-3, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Відповідно до ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід не обирати.
Речові докази вважати повернутими потерпілій.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ___________ ОСОБА_1