Справа № 127/6643/18
Провадження №11-кп/801/1431/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0007429 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2019р., якою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,
звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, на підставі ч. 4 ст. 309 Кримінального кодексу України.
Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2016 р. за № 0007429 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 309 Кримінального кодексу України - закрито в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.
Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичних засобів, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місця, дати та часу, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», умисно, незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс, який зберігав при собі без мети збуту у трьох поліетиленових пакетах. В подальшому ОСОБА_6 18.09.2016 року близько 18 год. 20 хв., зберігаючи при собі наркотичний засіб - канабіс, перебуваючи між недобудованим будинком № 2 по вул. Луговій та річкою "Тяжилівка" в м. Вінниці, побачив працівників поліції та, розуміючи, що його злочинні наміри на незаконне зберігання наркотичного засобу можуть бути викриті та його буде притягнуто до кримінальної відповідальності, з метою уникнення цього, викинув на землю один поліетиленовий пакет всередині якого знаходилась речовина рослинного походження в подрібненому стані зеленого кольору. Після чого ОСОБА_6 намагався зникнути з місця події, однак був зупинений працівниками Національної гвардії України біля будинку № 25 по вул. Луговій у м. Вінниці, при цьому викинув із сумки, яка знаходилась при ньому, ще два поліетиленових пакети всередині яких знаходилась речовина рослинного походження в подрібненому стані зеленого кольору. Згідно висновку експерта № 1470 від 16.02.2017 року надана на експертне дослідження подрібнена речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 80, 88 г.

У судовому засіданні захисники обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заявили клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, оскільки обвинувачений добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування від наркоманії.

Суд першої інстанції, заслухавши думку сторін судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, беручи до уваги правові норми, правові позиції сторін кримінального провадження, особу обвинуваченого, пояснення обвинуваченого, спеціаліста та дослідженні судом докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що клопотання захисників є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому згідно ч. 4 ст. 309 Кримінального кодексу України обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, із закриттям кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу, через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що ОСОБА_6 лише частково визнав вину, а звернення ОСОБА_6 до лікувального закладу є лише засобом уникнення кримінальної відповідальності, так як звернення відбулось лише після повідомлення йому про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а після проходження курсу лікування стан ОСОБА_6 не змінився.
Крім того, ОСОБА_6 не страждав на наркоманію, а виявляв лише ознаки зловживання канабісом, що не є тотожним із діагнозом наркоманія, а тому лікування від наркоманії не потребував.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить про скасування ухвали та призначення нового судового розгляду, оскільки судом не з`ясовано чи дійсно ОСОБА_6 страждав на наркоманію і чи дійсно звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування добровільно, чи хотів у такий спосіб ухилитись від кримінальної відповідальності, не надано оцінки розбіжності у медичних документах, що згідно довідки від 07.02.2018р. ОСОБА_6 пройшов курс лікування, а згідно висновку амбулаторної судово-наркотичної експертизи виявлено ознаки, а також ОСОБА_6 не визнав повністю вини, захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просять врахувати, що суд вірно застосував ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки ОСОБА_6 обвинувачувався за ч. 1 ст. 309 КК України, добровільно звернувся до лікувального закладу та з 18.01.2018р. по 07.02.2018р. перебував на амбулаторному лікуванні в «Соціотерапії» де пройшов лікування від наркоманії, так як перед лікуванням у нього були головні болі, і він не міг самостійно припинити вживати наркотичні засоби, на даний час не вживає наркотичні засоби, також наведені в запереченнях обставини, які спростовують доводи прокурора, що ОСОБА_6 , начебто, не страждав на наркоманію і лікувався не від наркоманії, законодавець не зазначив, що для звільнення від кримінальної відповідальності має бути визнання вини і щире каяття, а ОСОБА_6 не просив доводити його винуватість і розумів, що підстава для закриття кримінального провадження не є реабілітуючою, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, запереченнями на неї, матеріалами кримінального провадження, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України суд першої інстанції керувався не тільки ч. 4 ст. 309 КК України, але й роз`ясненнями ППВС України з цього приводу, які навів в судовому рішенні і якими керувався при вирішенні клопотання, оскільки дане клопотання підлягало вирішенню після того, як з ним звернулись в суді, не чекаючи завершення судового розгляду, так як обвинуваченому ОСОБА_6 були роз`яснені наслідки і він розумів, що дана підстава закриття кримінального провадження не є реабілітуючою, а тому не було підстав для дослідження всіх доказів та доведення вини ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Суд першої інстанції не обмежився лише поясненнями ОСОБА_6 та довідкою, що він пройшов курс лікування, а й заслухав пояснення спеціаліста ОСОБА_10 , яка надала пояснення, що ОСОБА_6 на момент звернення до лікувального закладу мав конкретно виражені скарги на порушення здоров`я та відповідний діагноз і роз`яснила, що діагноз «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабісу» відповідно до міжнародної класифікації це є наркоманія. По класифікації, яка використовувалася раніше, існував ще такий діагноз, як «зловживання наркотичними речовинами чи алкоголізм», на даний час цей діагноз звучить, як «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів із шкідливими наслідками». Зловживання канабісом має місце і при разовому вживанні, і у ОСОБА_6 вбачалася психічна залежність.

Щодо висновку амбулаторної судово-медичної експертизи від 13.02.2018р., після виданої довідки, то за поясненнями ОСОБА_10 , після проходження лікування, діагноз зберігається на протязі року.

Також апеляційний суд бере до уваги, що у даному висновку зазначено, що після проходження лікування ОСОБА_6 примусового лікування не потребує.

Апеляційний суд також приходить до висновку, що немає підстав вважати, що ОСОБА_6 пройшов лікування з метою ухилитись від кримінальної відповідальності, зважаючи на те, що дана норма підлягає застосуванню до закінчення судового слідства, а не до відкриття кримінального провадження, тобто, пріоритетним є не притягнення до кримінальної відповідальності особи, яка вживає наркотичні засоби, а позбавлення залежності особи від вживання наркотичних засобів, оскільки особа може перестати вживати наркотичні засоби надалі лише, пройшовши відповідне лікування, що є найбільш важливим для здоров`я особи і інтересів суспільства по зменшенню числа осіб, які вживають наркотичні засоби.

Зважаючи на викладені обставини, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали суду і призначення нового судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2019р. про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя