Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/459/20
Номер провадження 1-кп/948/78/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2020 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000103 від 02.04.2020 р. стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, не депутата, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,-

в с т а н о в и в :

згідно з обвинувальним актом від 18 травня 2020 року, досудовим розслідуванням встановлено, що в кінці квітня 2018 р. (точної дати слідством не встановлено) громадянин ОСОБА_5 всупереч постанови Кабінету Міністрів України №217 від 02.04.1994 р. «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста» перебуваючи в житловому будинку за адресою власного проживання: АДРЕСА_1 , в мережі Інтернет, а саме: на сайті «ОЛХ» знайшов оголошення про продаж посвідчень тракториста-машиніста різних категорій. Після цього ОСОБА_5 зателефонував на не встановлений слідством номер мобільного телефону, який був зазначений у вказаному оголошенні та вступив в усну, платну домовленість з невстановленою слідством особою, з приводу виготовлення останнім посвідчення тракториста-машиніста з метою подальшого його використання за цільовим призначенням, діючи з прямим злочинним умислом, спрямованим на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення тракториста-машиніста на власне ім`я.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення тракториста-машиніста, пред`явив невстановленій слідством особі власну фотокартку в електронному вигляді, для подальшого використання під час виготовлення посвідчення тракториста-машиніста. При цьому цілком усвідомлюючи, що дане посвідчення тракториста-машиніста повинно складатися, видаватися, посвідчуватися повноваженнями (компетентними) особами органів державної влади і відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №217 від 02.04.1994 р. «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста».

В подальшому ОСОБА_5 від невстановленої слідством особи отримав посвідчення тракториста-машиніста серії «АС» № « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, видане 17.05.2018 р. Держсільгоспінспекцією в Дніпропетровській області, за виготовлення якого він сплатив обумовлену грошову суму, яка становила 3000 грн.

Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що в електронно-обліковій системі «Єдиний реєстр для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів» та книгах реєстрації видачі посвідчень трактористів-машиністів на території Дніпропетровської області відсутня інформація щодо отримання гр. ОСОБА_5 посвідчення тракториста-машиніста серії « НОМЕР_2 » № « НОМЕР_1 ». Крім того, встановлено, що бланк посвідчення тракториста-машиніста серії «АС» № « НОМЕР_1 » на території Дніпропетровської області постачальником бланкової продукції не відвантажувався взагалі.

Крім того, 02.04.2020 р. о 12 год. 34 хв. ОСОБА_5 керував трактором «Білорусь» днз НОМЕР_3 та рухаючись по вул. Гагаріна с. Огуївка Машівського району Полтавської області, був зупинений працівниками поліції.

В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на використання підробленого документа, а саме: посвідчення тракториста-машиніста серії « НОМЕР_4 » на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, видане 17.05.2018 р. Держсільгоспінспекцією в Дніпропетровській області, в якому зазначено, що ОСОБА_5 має право на керування машинами категорії «А1,А2,В1».

ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на використання підробленого документа, а саме: посвідчення тракториста-машиніста серії « НОМЕР_4 » на ім`я ОСОБА_5 , останній надав його працівникам поліції для ознайомлення. Однак при візуальному огляді посвідчення тракториста-машиніста, було виявлено розбіжності в голограмі та печатці, що свідчило про невідповідність даного посвідчення встановленим зразкам, а тому посвідчення було вилучене.

Згідно з висновком експерта №835 від 07.04.2020 р., бланк посвідчення тракториста-машиніста серії « НОМЕР_4 » на ім`я ОСОБА_5 , з вихідними типографськими даними «Держзнак. КОФ 989 2009 р. ІІ кВ», не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу України.

У посвідченні тракториста-машиніста серії «АС» № « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_5 , з вихідними типографськими даними «Держзнак. КОФ 989 2009 р. ІІ кВ», зображення захисної сітки, серії, номеру, вихідних типографських, реквізитних та внесених даних на бланк нанесені струменевим способом з використанням друкарського пристрою з відтворенням кольорового зображення струменевою технологією; підпис у графі «(підпис голови екзаменаційної комісії)» та підпис у графі «(підпис власника)» виконані пишучим приладом з наконечником кулькового типу; відбиток круглої печатки «Державна інспекція сільського господарства в Дніпропетровській області * 21» нанесені контактним способом за допомогою рельєфного кліше.

За таких обставин, дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані:

-за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України, як пособництво у виготовленні підробленого посвідчення;

-за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

18 травня 2020 року між начальником Машівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі повідомленої підозри в судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження, у з`ясуванні усіх обставин вчиненого правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив злочини невеликої тяжкості, раніше не судимий, щиро покаявся у скоєному, з місця проживання компрометуючих матеріалів немає, шкода злочином нікому не завдана, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн та покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, злочини, у вчиненні яких ОСОБА_5 обвинувачується класифікуються, як невеликої тяжкості.

При цьому судом установлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення та погоджується на призначення узгодженого покарання.

У судовому засіданні обвинувачений зазначив, що фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності та він повністю визнає винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України і просить суд затвердити угоду.

Захисник позицію обвинуваченого підтримав, вважає, що угода відповідає вимогам закону та може бути затверджена судом.

Прокурор також вважав, що угода може бути затверджена судом, порушень при її укладенні не допущено.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом установлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства та держави, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості, а відтак суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази у справі: посвідчення тракториста-машиніста серії «АС» № « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_5 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження у сейфі-пакеті Експертної служби МВС України №5268103, слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Суд також вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи документів №835 від 07.04.2020 р. в розмірі 1634,50 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості укладену 18 травня 2020 року між начальником Машівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити узгоджене покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Згідно з вимогами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази у справі: посвідчення тракториста-машиніста серії « НОМЕР_4 » на ім`я ОСОБА_5 зберігати в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи документів у розмірі 1634,50 грн.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1