03.07.2020 Справа № 756/2613/17
Унікальний № 756/2613/17
Провадження № 1-кп/756/120/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0012232 від 22.12.2015 року за обвинувальним актом відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, громадянина України, працюючого вантажником на ТОВ «Фірма «Володар-Роз», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (зі слів ), відносно якого 31.07.2015 до Вишгородського районного суду Київської області було скеровано обвинувальний акт за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

21.12.2015 року приблизно о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_7 перебував у приміщенні магазину «Комісійна Техніка», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 56/2, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж) з метою власного збагачення за рахунок чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж) з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_7 в той же час перебуваючи за вищевказаною адресою, звернувся до продавця магазину «Комісійна Техніка» з проханням показати йому мобільний телефон марки «SAMSUNG А7» та навушники марки «SONY МК 200». Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи біля прилавку магазину «Комісійна Техніка» у присутності продавця та інших відвідувачів, які на той момент перебували в приміщенні вказаного магазину, усвідомлюючи те, що вказані особи розуміють протиправний характер його дій, тримаючи в руках мобільний телефон марки «SAMSUNG А7», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартість якого становила 4065 гривень 00 копійок, та навушники, марки «SONY МК 200», вартість яких становила 120 гривень 00 копійок, та які належали ФОП « ОСОБА_9 », направився в бік виходу з вказаного магазину. Виконавши усі дії, які ОСОБА_7 вважав необхідними для повторного відкритого викрадення чужого майна (грабіж), останній вийшов з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тим самим залишивши місце вчинення кримінального правопорушення з відкрито викраденим чужим майном.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 спричинив ФОП « ОСОБА_9 » (ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків НОМЕР_2 ), матеріальну шкоду на загальну суму 4185 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у повторному відкритому викраденні чужого майна, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Допитаний в суді у якості обвинуваченого ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини, вказані вище, щодо часу, місця, способу, мети та послідовності дій скоєного ним кримінального правопорушення. Крім того, обвинувачений пояснив, що в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » він прийшов для того, щоб придбати мультиварку. Однак, вже перебуваючи у приміщенні магазину, він побачив телефон з навушниками, марка та модель яких вказана в обвинувальному акті, та попросив продавця магазину показати йому товар. Коли телефон з навушниками були у нього в руках, він вирішив їх відкрито викрасти для власних потреб, тому і вийшов з магазину з даним товаром, не розрахувавшись за нього, не дивлячись на те, що його відкриті дії на заволодіння чужим майном були відкритими та очевидними для продавця та інших відвідувачів магазину. В подальшому він від свого знайомого дізнався, що його можуть виявити з викраденим чужим телефоном, оскільки мобільні телефони відслідковуються за допомогою спеціального обладнання. ОСОБА_7 повідомив, що після цього він відкрито викрадений телефон з навушниками викинув на смітник. Спричинену ФОП « ОСОБА_9 » матеріальну шкоду на суму 4185 грн. 00 коп. він не відшкодував, оскільки не знав, як зв`язатися з потерпілою, запевнє, що обов`язково всю шкоду відшкодує. Обвинувачений дуже шкодує про вчинене, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень. Надав документи про те, що він офіційно працевлаштований з січня 2019 року до цього часу, позитивно характеризується за місцем роботи, більше нових злочинів не вчиняв.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-67 КК України у виді позбавлення волі у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до положень Загальної частини Кримінального Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання суд, крім вищезазначеного, враховує також і відомості, які характеризують особу обвинуваченого, на момент вчинення грабежу, повторно, він вже мав статус обвинуваченого у кримінальному провадженні, яке перебувало на розгляді Вишгородського районного суду Київської обасті. Вирок у вказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України було ухвалено 24.07.2017. ОСОБА_7 за вказаним вироком було засуджено до 3 років позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Зазначене покарання обвинувачений вже відбув, тому наразі вважається раніше не судимим в силу ст. 89 КК України. У лікарів психіатра та нарколога на обліку він не перебуває, за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно. На час розгляду даного кримінального провадження обвинувачений офіційно працює вантажником на ТОВ «Фірма «Володар-Роз» з 23.01.2019 року на постійній основі по теперішній час, що підтверджується довідкою № 337 від 02.07.2020 року з ТОВ «Фірма «Володар-Роз».
З досудової доповіді відносно обвинуваченого вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_7 оцінюється як середній. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства з призначенням йому мінімального покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.
При цьому суд дійшов до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливі без відбування ним покарання, тому вважає за доцільне звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України у разі, якщо під час іспитового строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Суд переконаний, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Про речові докази суду не повідомлялося та вони судом не досліджувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає наступні покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1