Справа № 346/5995/19
Провадження № 1-кп/346/309/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі:головуючого- судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 27 квітня 2019 року за № 0000380 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, освіта середня спеціальна, працює вартівником Івано-Франківської бази постачання, згідно ст.. 89 КК України не судимого, депутатом не являється

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України,-

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незаконне проникнення до житла.

Злочин вчинено при наступних обставинах.

В кінці січня 2019 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи на меті незаконне проникнення до житла, ОСОБА_4 , шляхом демонтажу серцевини замка до вхідних дверей квартири, незаконно, без згоди власника проник в житло за адресою: АДРЕСА_3 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України не визнав та пояснив, що з осені 2017 року він був виселений з квартири АДРЕСА_4 і з того часу там не проживав, однак там знаходилися його речі. В грудні 2017 року він мав намір укласти контракт і піти на службу в Збройні сили України. Необхідний для цього його військовий квиток знаходився у квартирі ОСОБА_6 . Він звернувся до неї з проханням, щоб вона повернула йому військовий квиток, однак остання відмовила. Тоді, за порадою працівника військомату, він взяв двох представників селищної ради і пішов з ними до будинку АДРЕСА_2 . Знаходячись у під`їзді, відкрутив замок у квартирі АДРЕСА_5 вказаного будинку та зайшов всередину, де витягнув з сейфу свій військовий квиток. В подальшому, купив нову серцевину і заклав її в замок, а також повідомив працівників поліції, що ключі знаходяться в нього.

Не зважаючи на такі показання обвинуваченого, його вина у вчиненому доведена повністю і підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є власником квартири АДРЕСА_4 . Після примусового виселення з вказаної квартири в 2017 році, обвинувачений змінив у вхідних дверях замок і незаконно проживав там ще пів року. За даним фактом триває інше кримінальне провадження. 04 квітня 2019 року вона приїхала в смт. Гвіздець і не змогла потрапити у належну їй квартиру АДРЕСА_4 , оскільки там був новий замок. Викликала працівників поліції і звернулася з відповідною заявою про злочин. Стверджує, що ОСОБА_4 жодного разу не звертався до неї з приводу його військового квитка.

Показаннями свідків:

ОСОБА_7 , який пояснив, що йому подзвонив ОСОБА_4 та попросив підійти до квартири, де він проживав в АДРЕСА_2 . Зустрілися на сходовій площадці, де вже був ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . ОСОБА_4 пояснив, що він не може потрапити у квартиру, однак йому терміново потрібно це зробити щоб взяти там свій військовий квиток. За допомогою шуруповерта висвердлив середину замка, зайшов у квартиру та вийшов звідти з військовим квитком. Тоді вставив іншу серцевину і вони пішли.

ОСОБА_8 , який пояснив, що знайомий з ОСОБА_4 уже давно. Якось ОСОБА_4 , подзвонив йому та попросив підійти до квартири на АДРЕСА_2 . Він знав, що ОСОБА_4 там проживав і думав, що то його квартира. На сходовій площадці крім них ще був ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , пояснив, що немає ключів, однак йому треба в квартиру взяти документи. Висверлив замок, зайшов квартиру і повернувся звідти з військовим квитком. Тоді вставив іншу серцевину і вони пішли.

Показання потерпілої та свідків суд визнає достовірними доказами, оскільки вони узгоджуються між собою та обєктивно підтверджуються дослідженими документами в справі.

Крім цього вина ОСОБА_4 підтверджується також матеріалами кримінального провадження:

- протоколом заявою про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.69).

- протоколом огляду місця події (а.с.72-73).

- рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19.07.2017 року. Згідно вказаного рішення виселено ОСОБА_4 з квартири в АДРЕСА_3 - (а.с.74-75);

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.11.2019 року.

Надані в судовому засіданні показання обвинуваченого суд розцінює як спробу уникнення належної кримінальної відповідальності.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились в незаконному проникненні в житло, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 162 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає наявність на утриманні малолітньої дитини.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд враховує також досудову доповідь, складену органом пробації, згідно якої Коломийський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центр пробації» вважає, що виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що одна лише тяжкість вчиненого в даному випадку злочину не може бути єдиною та безумовною підставою для висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у вигляді виправних робіт в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів слід вирішити у встановленому ст.. 100 КПК України порядку.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч.1 КК України та призначити покарання у виді десяти місяців виправних робіт з відрахуванням десяти відсотків із суми заробітку в доход держави.

Речовий доказ- серцевину замка вхідних дверей після набрання вироком законної сили- знищити.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1