В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2020 р. Справа153/126/18

Провадження1-кп/153/9/18-к

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000365

про обвинувачення ОСОБА_3 , яка народилася 1989 року у березні місяці 30 числа у селі Побережне Вінницького району Вінницької області, проживаючої по АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , непрацюючої, із неповною середньою освітою, заміжньої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей - 7, 11 та 12 років, громадянки України, не судимої,

у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Приблизно о 17 годині 00 хвилин 13.12.2017 в житловому будинку по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_7 , на ґрунті ревнощів виникла словесна суперечка. Так, обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно взяла зі столу кухонний ніж за допомогою якого нанесла один удар в область грудної клітки, в ділянку правої лопатки потерпілій ОСОБА_7 спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці правої лопатки. Згідно висновку експерта №112 від 27.12.2017 встановлено, що ушкодження потерпілої ОСОБА_7 у вигляді рани в ділянці правої лопатки могло виникнути від неодноразової дії колючо-ріжучого предмета/ів/, яким міг бути ніж, можливо 13.12.2017 і по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України визнала повністю та суду пояснила, що 13.12.2017 вона разом з потерпілою ОСОБА_7 розпивали спиртні напої. Між ними виникла словесна суперечка, в ході якої вона взяла кухонного ножа та нанесла потерпілій ОСОБА_7 удар в лопатку. Після чого потерпіла продовжувала розпивати спиртні напої. Щиро розкаялася. Усвідомила, що вчинила неправильно.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася.

Не дивлячись на визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_5 , її вина підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засідання доказів:
Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13.12.2017 судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 13.12.2017 в будинку по АДРЕСА_2 нанесла ножем тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 .
Із висновку експерта №112 від 14.12.2017 судом встановлено, що ушкодження у потерпілої ОСОБА_7 у вигляді рани в ділянці правої лопатки могло виникнути від неодноразової дії колючо-ріжучого предмета/ів/, яким міг бути ніж, можливо 13.12.2017 і по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Досліджені та проаналізовані зібрані по справі докази, тобто фактичні дані, які містяться в показаннях обвинуваченої, письмові докази, їх об`єктивна оцінка з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст.368 КПК України, дають підставу суду вважати про обґрунтованість пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_5 про нанесення 13 грудня 2017 року приблизно о 17 годині 00 хвилин умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 встановленою, а її дії кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної.

Визнання вини та щире каяття, у відповідності із ст.66 КК України, суд відносить до пом`якшуючих вину ОСОБА_5 обставин.

Вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння суд відносить до обставин, які обтяжують покарання у відповідності із ст.67 КК України.

При призначенні покарання судом також враховуються характеризуючі матеріали відносно ОСОБА_5 , а саме те, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, що підтверджується вимогою №8398/227 від 15.12.2017. Судом враховується те, що обвинувачена ОСОБА_5 за місцем свого проживання у селі Побережне Вінницького району Вінницької області зарекомендувала себе з посередньої сторони, не працювала, має трьох дітей, скарг від сусідів та жителів села не надходило, до складу її сім`ї входить чоловік та троє неповнолітніх синів, що підтверджується довідкою-характеристикою №927 від 20.12.2017 та довідкою №926 від 20.12.2017 виданих виконкомом Побереженської сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Тому, із врахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи думку сторони обвинувачення, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 можливе без ізоляції її від суспільства. Тому, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченої ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.125 КК України.

Призначаючи ОСОБА_5 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченої, її перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає її особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Також суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р., в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р. ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Вирішуючи питання про речові докази, а саме кухонний ніж сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору, який було вилучено на марлевий тампон та занавіску білого кольору з плямою речовини бурого кольору, які постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 14.12.2017 - визнані речовими доказами, то суд відповідно ч.9 ст.100 КПК України вважає за необхідне знищити; жіночу кофту бежевого кольору, яка належить ОСОБА_5 зі слідами речовини бурого кольору на рукавах, яка також визнана речовим доказом, суд відповідно до ч.9 ст.100 КПК України вважає за необхідне повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_5 .
Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 не застосовувався, клопотань про застосування відносно неї запобіжного заходу не заявлено.

Цивільний позов не заявлено.

Одночасно слід вирішити долю вжитих заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема арешту майна.
У кримінальному провадженні ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області №153/1637/17 від 15.12.2020 накладено арешт на майно, а саме: кухонний ніж сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору, який було вилучено на марлевий тампон, занавіску білого кольору з плямою речовини бурого кольору та жіночу кофту бежевого кольору, яка належить ОСОБА_5 зі слідами речовини бурого кольору на рукавах, який підлягає скасуванню, оскільки судом вирішується їх доля, як речових доказів.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 392-393, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області №153/1637/17 від 15.12.2017 на кухонний ніж сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору, який було вилучено на марлевий тампон, занавіску білого кольору з плямою речовини бурого кольору та жіночу кофту бежевого кольору, яка належить ОСОБА_5 зі слідами речовини бурого кольору на рукавах - скасувати.
Речові докази кухонний ніж сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору, який було вилучено на марлевий тампон, занавіску білого кольору з плямою речовини бурого кольору знищити; жіночу кофту бежевого кольору, яка належить ОСОБА_5 зі слідами речовини бурого кольору на рукавах повернути ОСОБА_5 .
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ямпільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1