Провадження № 11-сс/824/1420/2020 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.422 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року суддя судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду ОСОБА_2 ознайомившись з апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 грудня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 грудня 2019 року скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 задоволено. Скасовано постанову слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 від 03 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні №0003117, про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою слідчого судді прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він посилаючись на незаконність вказаного судового рішення просить його скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 .

Вивчивши апеляційну скаргу прокурора, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 КПК України. Так, згідно ч.3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У ст.309 КПК України наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені у апеляційному порядку під час досудового розслідування, та визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

У відповідності до ч.3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Оскільки положення ч.3 ст.307 та ст.309 КПК України містить пряму заборону на оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого про зупинення досудового розслідування, прихожу до переконання, що ухвала слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 грудня 2019 року не підлягає апеляційному оскарженню.

Правовими приписами ч.4 ст.399 КПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Оскільки ухвала слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 грудня 2019 року не підлягає оскарженню, на підставі ч.4 ст.399 КПК України, необхідно відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 .

Керуючись положеннями ст.ст.307, 309, 392, 399, 422 КПК України апеляційний суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 грудня 2019 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма, доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня отримання її копії.

Суддя Київського
апеляційного суду ОСОБА_2