28.02.2020
Справа № 497/1797/19
Провадження № 1-кп/497/17/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2020 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5
законного представника неповнолітньої обвинуваченої - ОСОБА_6
потерпілої - ОСОБА_7
законного представника неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_8
представника служби у справах дітей Болградської райдержадміністрації Одеської області - ОСОБА_9
представника відділення з ювенальної превенції - ОСОБА_10
представника Болградського районного сектору філії ДУ "Центру пробації" - ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Болград обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 від 05.10.2019 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Залізничне, Болградського району, Одеської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, учениці 10-го класу Залізничненської загальноосвітньої школи, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

27.09.2019 року близько о 09:48 годині неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у роздягальні (кабінеті № 14) Залізничненської загальноосвітньої школи, розташованої за адресою: Одеська область, Болградський район, с. Залізничне, вул.Бессарабська, 95, діючи з раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю інших осіб, таємно викрала з портфелю однокласниці ОСОБА_7 , мобільний телефон останньої марки «ЕХРLAY X-TRIMER», вартістю 873,89 грн., разом з викраденим майном з місця події зникла, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 873,89 грн.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - визнала повністю та пояснила, що 27.09.2019 року, близько о 09:48 годині, вона знаходилася у роздягальні шкільного закладу, де з портфелю своєї однокласниці викрала мобільний телефон та занесла його додому.
Тим самим обвинувачена підтвердила час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаялася та запевнила суд, що не допустить у майбутньому подібних діянь.
Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй діяння повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
З витягу з ЄРДР вбачається, що 04.10.2019 року до Болградського ВП надійшла заява ОСОБА_12 про те, що 27.09.2019 року в с.Залізничне Болградського району у її онуки ОСОБА_7 , 2004 року народження, викрали мобільний телефон (ЖЄО № 3041 від 04.10.2019 року).
З протоколу добровільної видачі від 05 жовтня 2019 року та фототаблиці до нього вбачається, що ОСОБА_13 , добровільно видав працівниками поліції телефон марки «ЕХРLAY X-TRIMER», при цьому пояснивши, що узяв телефон у кімнаті своєї дочки ОСОБА_5 .
З протоколу огляду предметів від 05.10.2019 року вбачається, що присутні при огляді ОСОБА_7 і ОСОБА_8 впізнали телефон, добровільно виданий ОСОБА_13 .
Відповідно до висновку експерта № 429 ТГ від 28.10.2019 року ринкова вартість мобільного телефону марки «ЕХРLAY X-TRIMER» за цінами вторинного ринку України станом на 27.09.2019 року могла становити 873,89 грн.
Досліджені судом докази ніким з учасників судового розгляду не оспорювалися та визнанні допустимими і належними, клопотань щодо визнання доказів недопустимими - заявлено не було.
Оцінивши сукупність наведених доказів суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення знайшло своє підтвердження в ході розгляду кримінального провадження, та вина обвинуваченої ОСОБА_5 доведена повністю.
Протиправні дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до вимог КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.
При обранні виду та розміру покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також те, що відповідно до вимог ч.2 ст.50, ч.2 ст.65 КК України покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При вирішенні питання про вид та міру покарання неповнолітній ОСОБА_5 суд враховує її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці, відшкодування шкоди завданої злочином, суд визнає ці обставини, відповідно до ст.66 КК України, такими, що пом`якшують її покарання. Обставин, що обтяжують покарання винної, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено. Окрім того, суд враховує, що неповнолітня ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, злочин вчинила вперше.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до п. 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей- правопорушників.
В п. 23.2 Рекомендацій СМ/Rec (2008) 11 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Про європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», зокрема наголошується, що перевагу слід надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.
Судом при призначенні покарання враховуються вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх, передбачені розділом ХV КК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
У цьому разі суд може застосувати один або декілька примусових заходів виховного характеру, передбачених ч. 2 ст.105 КК України.
Згідно п. 16 роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Відповідно до п. 5. застереження (п. 1 ч. 2 ст.105 КК), яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого неповнолітньою ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості, і який вчинено вперше, обставини його вчинення, дані про особу неповнолітньою обвинуваченої, яка характеризуються позитивно, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що неповнолітня обвинувачена на час ухвалення вироку не потребує застосування покарання та її можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
При таких обставинах, згідно з вимогами ч. 1 ст. 105 КК України, а також ч. 3 ст. 497 КК України, суд дійшов висновку про можливість звільнення від покарання неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 , яка вперше обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, щиро розкаялася у вчиненому, висловила впевнення не вчиняти у майбутньому злочинів та застосування до неї примусових заходів виховного характеру.
Вирішуючи питання про вид заходу виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст.105 КК України, суд вважає, що найбільш ефективним та таким, що забезпечить позитивний виховний вплив, буде примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 1 ч. 2 ст.105 КК України у виді застереження та врахувавши положення ст.497 КПК України, звільнити її від призначеного покарання.
Враховуючи вищевказані обставин справи суд дійшов до переконання, що саме такий вид примусового заходу виховного характеру буде необхідним, достатнім і найбільш ефективним для виправлення неповнолітньої та попередження вчинення нею нових злочинів.
В зв`язку з викладеним і відповідно до ст.105 КК України суд вважає за необхідне застосувати до неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 примусовий захід виховного характеру, а саме застереження.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати суд вважає необхідним віднести на рахунок держави, оскільки обвинувачена являється неповнолітньою, самостійного доходу не має, фактична позбавлена батьківського піклування та на цей час тимчасово поміщена до державної спеціальної установи.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.369 ч.1, 373 ч.2-3, 374, 392, 393, 395, положеннями глави 38 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст.105 КК України звільнити від покарання без визначення його виду і розміру.
На підставі п. 1 ч. 2 ст.105 КК України застосувати до ОСОБА_5 примусовий захід виховного характеру - застереження.
Речовий доказ мобільний телефон «ЕХРLAY X-TRIMER» вважати поверненим за належністю потерпілій ОСОБА_7 .
Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи від 28.10.2019 року № 429 ТГ в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки віднести на рахунок держави.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.
Копію вироку вручити учасникам судового провадження негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1