Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/726/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.06.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів кримінальне провадження №0000088 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, засудженого вироком Виноградівського районного суду від 30.01.2018 року до чотирьох років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засуджений вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області 30.01.2018 року у справі №299/124/18 за ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, на шлях виправлення не став, а повторно скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_4 починаючи з 20 лютого 2019 року по 26 жовтня 2019 року по місцю проживання за адресою АДРЕСА_2 , умисно, систематично, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, з мотивів помсти та побутових сімейних конфліктів, вчиняв психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після розірвання шлюбу проживає в одному будинку з ним, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Так, 20 лютого 2019 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_4 , по місцю проживання знаходячись в нетверезому стані, голосно кричав та виражався нецензурними словами та погрожував фізичної погрозою в адресу своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після розірвання шлюбу проживає в одному будинку з ним, чим вчинив психологічне насильство, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, згідно постанови Виноградівського районного суду від 07.03.2019 у справі №299/541/19 визнано винним у скоєнні даного виду адміністративного правопорушення.

В подальшому, 24 вересня 2019 року, близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 по місцю проживання, знаходячись в нетверезому стані, голосно кричав та виражався нецензурними словами та висловлював фізичну погрозу в адресу своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після розірвання шлюбу проживає в одному будинку з ним та виганяв з будинку, чим вчинив психологічне насильство, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, згідно постанови Виноградівського районного суду від 08.11.2019 у справі №299/3212/19 визнано винним у скоєнні даного виду адміністративного правопорушення.

Продовжуючи свої умисні протиправні дії, 26 жовтня 2019 року, близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_4 , по місцю проживання, знаходячись в нетверезому стані, голосно кричав та виражався нецензурними словами, висловлював фізичну погрозу в адресу своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після розірвання шлюбу проживає в одному будинку з ним та виганяв з будинку, чим вчинив психологічне насильство, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, згідно постанови Виноградівського районного суду від 28.12.2019 року у справі №299/3740/19 визнано винним у скоєнні даного виду адміністративного правопорушення.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо колишньої дружини, з якою перебував у сімейних відносинах, що призвело до фізичного та психологічного страждання, погіршення якості життя потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину та пояснив, що перебуває у неприязних відносинах зі своєю колишньою дружиною та тещею, внаслідок чого між ними часто виникали постійні сварки. У вчиненому розкаявся, шкодує, що так сталося.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає.

Заслухавши думку учасників судового провадження, з огляду на те, що за відсутності потерпілої можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, було вирішено провести судовий розгляд без потерпілої.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних обвинуваченого. При цьому судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом було взято до уваги наступні докази:

- вимогу про судимість, згідно якої ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.33-35);

- характеристику Виноградівської міської ради №02-11/220 від 03.02.2020 року на ОСОБА_4 , 1988 р.н., згідно якої останній зарекомендував себе з посередньої сторони (а.п.30);

- довідку Виноградівської районної лікарні від 11.02.2020 року №90, згідно якої ОСОБА_4 , 1988 р.н., на обліку у лікаря-нарколога не перебуває. За медичною допомогою в психіатричний кабінет не звертався (а.п.32).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо колишньої дружини, з якою перебував у сімейних відносинах, що призвело до фізичного та психологічного страждання, погіршення якості життя потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінальних проваджень, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчиненню нових злочинів, що заснована на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Таким чином, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та розмір покарання за вчинення кримінального правопорушення за ст.126-1 КК України, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, враховує обставини вчиненого злочину (форму вини, корисливий мотив, стадію вчинення, кількість епізодів), характеризуючі дані про особу обвинуваченого - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що вироком Виноградівського районного суду від 30.01.2018 року у справі №299/124/18 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покрання, якшо він протягом іспитового строку у 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки в порядку ст.76 КК України.

Надалі, ухвалою Виноградівського районного суду від 26.03.2019 року у справі №299/124/18 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_4 за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.01.2018 року, засудженого ОСОБА_4 направлено до відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі призначеного вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.01.2018 року за ч.3 ст.185 КК України (а.п.89-90).

До матеріалів обвинувального акту долучено протокол слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області від 31.01.2020 року про затримання ОСОБА_4 , 1988 р.н. на підставі ухвали судді Виноградівського районного суду в Закарпатській області від 26.03.2019 року у справі №299/124/18.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення в період відбування покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.01.2018 року.

За змістом ч.3 ст.78 КК України, у разі скоєння засудженим протягом іспитового строку нового злочину вказане розцінюється як порушення умов застосування ст.75 КК України, а тому суд у такому випадку призначає покарання за правилами, передбаченими у ст.ст.71, 72 КК України.

Призначення покарання за сукупністю вироків застосовується у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. У цьому разі суд відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком (ч.4 ст.71 КК України). Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Як убачається з матеріалів справи, попереднім вироком від 30.01.2018 р. ОСОБА_4 було призначено покарання у вигляді позбавлення волі на 4 роки та на підставі ст.75 КК звільнено від його відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки.

З огляду на це, призначаючи покарання ОСОБА_4 за новий злочин, суд згідно з вимогами ч.1 ст.71 КК повинен повністю або частково приєднати до нього невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З огляду на вказане, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід визначити шляхом часткового складання покарань, а саме до покарання, призначеного за ст.126-1 КК України необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду, яка становить 3 роки 7 місяців 28 днів, від відбуття якого обвинуваченого було звільнено з випробуванням, з урахуванням правил, передбачених ст.71 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 31.01.2020 року (протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.01.2020 року).

Процесуальні витрати та майно, на яке накладено арешт відсутні.

Питання про речові докази та документи слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Підстав для вирішення питання запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу суд не вбачає, оскільки останній згідно з ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26.03.2019 року (справа №299/124/18-к), направлений до відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі призначеного вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.01.2018 року за ч.3 ст.185 КК України.

Керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання за ст.126-1 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1, ч.4 ст.71 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Винноградівського районного суду Закарпатської області від 30.01.2018 року у вигляді 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі, та за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 рахувати з моменту його фактичного затримання 31.01.2020 року.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Речові докази: оригінал справи №299/541/19 про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП; оригінал справи №299/3212/19 про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП; оригінал справи №299/3474/19 про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП; оригінал справи №299/3740/19 про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП повернути до канцелярії Виноградівського районного суду Закарпатської області.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1