Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/497/20
Номер провадження: 1-кп/511/107/20
25.03.2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

перекладачів - Рогальської ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт №0000021 від 12.02.2020 року за обвинуваченням громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) у вчинені кримінальних злочинів, передбачених ч.1 ст. 332-2, ч. 3 ст.332 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває на розгляді вищезазначений обвинувальний акт у кримінальному провадженню.

Ухвалою суду від 19.03.2020 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання на 25.03.2020 року.

15.11.2019 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_12 ( ОСОБА_11 ) обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, до 13.0.1.2020 року, з можливістю внесення застави у розмірі 2582 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 5000000 гривень.

10.01.2020 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_12 ( ОСОБА_11 ) продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, до 10.03.2020 року, з можливістю внесення застави у розмірі 2582 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 5000000 гривень.

26.02.2020 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_12 ( ОСОБА_11 ) продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27.03.2020 року, з можливістю внесення застави у розмірі 2582 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 5000000 гривень..

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому зазначив про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів, з можливістю внесення застави у розмірі 5000000 грн., оскільки вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу на даний час не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували, разом з тим захисник просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки обвинувачений має орендовану квартиру(договір оренди наявний), на його утриманні шестеро дітей, дружина хворіє на онкозахворювання (довідка наявна, але без перекладу), крім того не зважаючи на те, що ОСОБА_4 , являється громадянином Туреччини, у нього відсутній паспорт та виїхати з України на даний час неможливо у зв`язку з карантином.

Обвинувачений ОСОБА_5 вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді утримання під варту ОСОБА_4 залишив на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявленого прокурором клопотання, щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді утримання під варту, підтримав думку захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 .

Суд, заслухавши учасників судового провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статей 3, 4 та 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

З`ясувавши обставини заявленого клопотання, думку прокурора, захисника, самого обвинуваченого, суд дійшов до висновку про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

У відповідності до ст. 194 цього Кодексу під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, місця його постійного проживання, у тому числі, наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Ураховуючи наведене, а саме те, що із наданих прокурором доказів вбачається наявність обґрунтованої підозри обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, а також наявність ризиків, зокрема: він може переховуватися від суду та вчинити інший злочин, відсутності постійного чи тимчасового місця проживання на території України, постійним місцем проживання на території Республіки Молдови, ніде не працюючого, можливостю незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, раніше судимого за ч.2 ст.332 КК України, наявністю в нього кримінальних зв`язків у сфері незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає, що є підстави застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шестидесяти днів.

Доводи захисту, суд до уваги не приймає, оскільки обрати відносно ОСОБА_4 інші більш м`які запобіжні заходи, зокрема, домашній арешт неможливо, оскільки обвинувачений є громадянином Республіки Туреччини, у нього відсутній паспорт, надані ним документи не мають перекладу на державну мову та не мають правового значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, а на переконання суду, наявність у обвинуваченого батьків похилого віку, дітей та хворої дружини не дають переконання в тому, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків, тому вказане не є достатнім для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи тяжкість злочину, враховуючи положення ч. 5 ст. 182 КПК України, суд, у виключних випадках, має право призначити заставу яка перевищує максимальну межу, передбачену за відповідне кримінальне правопорушення, а тому вважаю за доцільне визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу більше ніж 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_13 .

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, гарантії, передбачені ст. 5 покликані в першу чергу забезпечити не відшкодування шкоди, а, зокрема, явку обвинуваченого на слухання. Розмір застави має оцінюватись з огляду на особу підсудного, належну йому власність та інше, тобто щоб перспектива втрати застави у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі.

Застава необхідна лише тоді, коли існують підстави для тримання під вартою. Якщо ризику втечі можна уникнути за допомогою застави або інших гарантій, обвинуваченого слід звільнити, враховуючи, що у нього менше причин для втечі, коли очікується більш м`яке покарання.

Крім того, розмір застави має бути належним чином обґрунтовано у рішенні, яке встановлює заставу та також має бути враховано матеріальне становище обвинуваченого (підсудного) та його платоспроможність. За певних обставин небезпідставним також буде взяття до уваги суми збитку, що ставиться йому в провину.

Таким чином, відповідно до норм Європейського законодавства, застава є гарантією уникнення спроби підозрюваного втечі.

На думку суду, застава у розмірі 5000000 грн., як того просить прокурор, з врахуванням особи обвинуваченого є завищеною, тому суд вважає за доцільне визначити розмір застави - 1500 розмірів прожитого мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 3153000 (три мільйона сто п`ятдесят три тисячі) гривень.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати на виклики суду; не відлучатись із населеного пункту за місцем проживання, повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з - під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 ( ОСОБА_11 ) задовольнити частково.

Обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), який обвинувачується у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ч.1 ст. 332-2, ч. 3 ст.332 КК України, у виді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України на строк 60 (шістдесят) днів - до 23.05.2020 року включно.

Одночасно визначити розмір застави у межах 1500 /одна тисяча п`ятсот/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 3153000 (три мільйона сто п`ятдесят три тисячі) гривен (2102 х 1500) у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_14 ( ОСОБА_11 ) у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики суду; не відлучатись із населеного пункту за місцем проживання, повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та реєстрації.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - для виконання, прокурору прокуратури Одеської області, обвинуваченому ОСОБА_14 ( ОСОБА_11 ) - для відома.

Ухвала підлягає оскарженню згідно діючого законодавства.

Головуючий суддя: ОСОБА_1