ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/348/20 Справа № 932/2007/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі, громадянин України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_9 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року задоволено клопотання слідчого, й обрано ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 години 15 хвилин 14 квітня 2020 року.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що запобігти встановленим у провадженні ризикам шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, оскільки такий запобіжний захід, як домашній арешт чи особисте зобов`язання, не будуть застереженням мінімізації ризику у вигляді переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин злочину, здійснення на потерпілих тиску з метою зміни ними показань. При цьому, слідчий суддя взяв до уваги, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів, які відносяться до тяжких та особливо тяжких, за кожен із яких законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на тривалий строк, має постійне місце реєстрації та проживання, матір і сестер, не має достатніх міцних соціальних зв`язків та офіційного місця роботи.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати, ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю строком на 60 днів.
Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді містить абстрактне формулювання підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не відповідає принципу презумпції невинуватості. Так, захисник зазначає, що ні прокурором, ні слідчим суддею не було доведено того, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю до підозрюваного не буде достатнім заходом забезпечення кримінального провадження від ризику його можливого переховування та інших ризиків. На думку захисника, в матеріалах провадження та в поясненнях прокурора відсутні будь-які фактичні докази існування ризиків. Окрім того, вказує, що слідчим суддею у судовому засіданні не було досліджено доказів, які вказані в оскаржуваній ухвалі, що підтверджується звукозаписом судового засідання, чим порушено ч. 1 ст. 194 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
Так, клопотанням слідчого та наданими до них доказами підтверджується, що СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000129 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189 КК України.
17 лютого 2020 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, 17 лютого 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину та 19 лютого 2020 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкриміноваих йому злочинів, колегія суддів зважає на те, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.
Згідно матеріалів, долучених до клопотання, враховуючи наведену правову позицію судом першої інстанції належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри.
Отже, судом першої інстанції, наявність долучених до клопотання слідчого доказів і відомостей, визнано достатніми для підтвердження обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189 КК України, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам цього провадження, та обґрунтованість підозри підтверджується такими доказами: протоколами обшуку, допитів свідків та потерпілих, пред`явлення до впізнання, що дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що він міг скоїти ці злочин.
Твердження захисника в скарзі про те, що слідчий суддя не вмотивував наявність та доведеність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема переховування від органів досудового слідства та його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам цих матеріалів провадження.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя об`єктивно і повно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а ризики доведеними та такими, що об`єктивно існують й для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, зокрема, поєднаних із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.
Відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики, а саме те, що ОСОБА_6 , знаходячись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки обгрунтовано підозрюється у вчиненні двох особливо тяжких злочинів, та у випадку доведеності винуватості за кожен із яких йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, й не має достатнього ступеню соціальних зв`язків, які б спростували ризик залишення меж міста, області або країни з метою ухилення від покарання, передбаченого законом, знає потерпілих, та може впливати на них з метою ухилення від кримінальної відповідальності або з метою зміни ними показань, задля уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, та оскільки органом досудового розслідування до цього часу не виявлено та не вилучено предмет, схожий на вогнепальну зброю, який використовувався при вимаганні у потерпілих грошових коштів може знищити, приховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
З огляду на те, що підозра ОСОБА_6 є обґрунтованою, з урахуванням його особи, тяжкості злочинів у вчиненні яких він підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про те що ризики, передбачені ст. 177 КПК України є реальними.
Отже, слідчий суддя, оцінив всі обставини провадження та дійшов до вірного висновку, що підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу немає, оскільки він не зможе забезпечити запобіганню встановленим слідчим суддею ризикам.
З огляду на тяжкість злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості його підозри, покарання, яке йому загрожує, у разі визнання винуватим, особу підозрюваного, а також встановлені слідчим суддею ризики, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати таким, що відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Посилання захисника на ті обставини, що слідчим суддею не було наведено доказів, які вказують на недоцільність обрання більш м`якого запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції розцінює як безпідставні, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами провадження, а тяжкість злочинів, покарання за які може бути призначено лише у вигляді реального позбавлення волі, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства в цьому випадку зможе попередити встановлені слідчим суддею ризики.
Твердження захисника в скарзі, що слідчим не обґрунтовані ризики і не доведено їх наявність, є необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження.
Отже, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави законним і обґрунтованим та не знаходить підстав для обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу на цьому етапі досудового розслідування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4