УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/5/20

29 квітня 2020 року
Костопільськаий районний суд Рівненської області в особі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костопіль клопотання слідчої CB Костопільського ВП ГУНП України в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль, Костопільського району Рівненської області, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідча CB Костопільського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 звернулася в суд із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

З клопотання вбачається, що 24.12.2019 близько 03 годин 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 , вирішив вчинити викрадення платіжної банківської картки AT КБ «ПРИВАТБАНК» з магнітним носієм інформації, з картковим рахунком № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_6 та яка, згідно ст.1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч. 1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, що знаходились на рахунку вказаної банківської картки. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, усвідомлюючи, що пластикова банківська картка видається банківською установою та є офіційним документом, вчинив крадіжку банківської картки AT КБ «ПРИВАТБАНК» з картковим рахунком № НОМЕР_1 належної ОСОБА_6 , після чого покинув приміщення квартири та розпорядився банківською карткою на власний розсуд. Чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.357 КК України.

Того ж дня, о 06 год. 18 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи біля банкомату за адресою вул. Руданського, 5, м. Костопіль Костопільського району, Рівненської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом введення відомого йому заздалегідь паролю, викрав грошові кошти в сумі 900 гривень з банківської картки AT КБ «ПРИВАТБАНК» з картковим рахунком № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_6 , чим завдав потерпілій майнової шкоди на вказану суму. Чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Слідча зазначає, що факт вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачено ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Вказує, що у разі незастосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою існує ймовірність настання ризиків того, що ОСОБА_5 спробує:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні;

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також зазначає, що на розгляді у Костопільському районному суді стосовно ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження №0000173, де останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбачено ч. 3 ст. 185 КК України (крадіжка поєднана з проникненням у інше приміщення, приміщення ДНЗ №5 «Ромашка»).

Крім того, вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 13.05.2019 у справі №564/2360/18 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні трьох епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України та призначено остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України з урахуванням вироком Костопільського районного суду від 14.11.2016 у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Даний вирок суду не набрав законної сили, оскільки прокурором та захисником було подано апеляційні скарги.

До набрання цим вироком законної сили відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, однак ОСОБА_5 під час цілодобового домашнього арешту, покинув своє житло без дозволу та вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 185 КК України та ч.

1 ст. 357 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не навчається, неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів, що свідчить про недостатню міцність його соціальних зв`язків та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а також під загрозою покарання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, просить суд задоволити клопотання.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, що підтверджується такими матеріалами провадження: протоколом огляду місця події від 24.12.2019; протоколом допиту свідка потерпілої ОСОБА_6 від 24.12.2019; протоколом огляду диска від 03.01.2019; додатковим допитом потерпілої ОСОБА_6 від 03.01.2020; протоколом огляду диска з додатками від 16.01.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.01.2020; повідомленнями про підозру від 24.04.2020.

Слідчий та прокурор в обгрунтування клопотання зазначали, що у разі незастосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує ймовірність настання ризиків того, що ОСОБА_5 спробує:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні;

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак на думку суду, слідчим взагалі не обґрунтовано наявність в діях ОСОБА_10 достатніх підстав вважати, що останній спробує переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик того, що ОСОБА_5 вчинить інше кримінальне правопорушення слідчим обгрунтовується тим, що попередньо підозрюваний уже притягався до кримінальної відповідальності за подібні злочини.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, злочини в скоєнні яких підозрюється ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України належать до злочинів середньої тяжкості.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що прокурор в судовому засіданні та слідчий у клопотанні не довели, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, визначеному у клопотанні, буде не достатньо.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, майновий стан, постійне місце проживання, суд вважає, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього на строк два місяці обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись із квартири АДРЕСА_1 без дозволу слідчого; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання; заборонити залишати своє житло цілодобово.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.177,178,183,193,194,395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання клопотання слідчої CB Костопільського ВП ГУНП України в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись із квартири АДРЕСА_1 без дозволу слідчого; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання; заборонити залишати своє житло цілодобово.

Встановити строк дії ухвали терміном на два місяці з моменту проголошення ухвали, а саме з 29.04.2020 року.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити у два місяці, до 29 червня 2020 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно доставляється до місця проживання.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1