Справа № 171/906/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Апостолове

Слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 в м. Апостолове винесене в кримінальному провадженні № 0000330 від 13.04.2020 року слідчим слідчого відділення Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Апостолове Дніпропетровської області, громадянки України, українки, має базову загальну середню освіту, не заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не маючої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 19.12.2019 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 510 гривень; 20.04.2020 в кримінальному провадженні № 0000276 від 16.04.2019 року направлено з обвинувальним актом до Апостолівського районного суду в Дніпропетровській області, за ч. 1 ст. 309 КК України ,

ВСТАНОВИВ:
26.05.2020 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області звернувся слідчий слідчого відділення Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне, у провадженні СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за № 0000330 від 04.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_6 01.05.2020 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, знаходилась поблизу будинку № 35 по вул. Покровська в м. Апостолове, Дніпропетровської області, куди прийшла у гості до раніше їй знайомого ОСОБА_7 . Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_6 винник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.
Після цього, ОСОБА_6 , 01.05.2020, приблизно о 17 годині 5 хвилин, перебуваючи за адресою вул. Покровська, 35 в м. Апостолове Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, повторно із корисливих мотивів, під приводом необхідності перевезення металобрухту попросила раніше їй знайомого ОСОБА_7 передати їй у тимчасове користування велосипед марки «Україна», тим самим ввела в оману щодо істинності своїх намірів, запевнивши у їх правомірності.
ОСОБА_7 , будучи впевненим в істинності намірів ОСОБА_6 , добровільно передав останній велосипед марки «Україна», вартістю 1358 гривень 40 копійок.
Після цього, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникла та розпорядилась викраденим велосипедом на власний розсуд, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_7 заподіяно майнову шкоду на суму 1358 гривень 40 копійок.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно.

Крім того, 02.05.2020, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебувала на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , та у якому ОСОБА_6 проживала за усною домовленістю із власником. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 02.05.2020, приблизно о 14 годині 5 хвилин, перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , запевнивши ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у тому, що вона являється власником даного домоволодіння, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів із залученням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які не були обізнані про злочинний умисел ОСОБА_6 та були впевнені у правомірності її дій, демонтувала металеві двостулкові ворота вартістю 4325 гривень 40 копійок які належать ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_6 скориставшись допомогою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця злочину зникла обернувши викрадене на свою користь, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_8 завдано майнову шкоду на суму 4325 гривень 40 копійок.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
25.05.2020 р. ОСОБА_11 слідчим за погодженням з процесуальним керівником (прокурором) повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, яка повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Підозрювана ОСОБА_6 вчинила злочини передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, злочин за ч.2 ст. 190 КК України , за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Враховуючи вищевикладене, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, наявні достатні докази про вчинення підозрюваною ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що свідчить про реальну суспільну небезпеку з її боку; у ОСОБА_6 немає постійного місця роботи чи навчання, суспільно корисною працею не зайнята, на території Апостолівської об`єднаної територіальної громади не має ніякого громадського навантаження, що може спонукати її до вчинення інших корисливих злочинів для отримання матеріальних цінностей, необхідних для проживання; ОСОБА_6 є особою, яка раніше вчиняла правопорушення та має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, що свідчить про її небажання виправлятися та перевиховуватися.

Крім цього, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, отже дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України.

Сукупність усіх вищевказаних обставин свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, жоден з яких не забезпечить належної поведінки підозрюваної.

У судовому засіданні прокурор, слідчий підтримав дане клопотання з підстав зазначених у клопотанні, просили його задовольнити. Прокурор зазначив, що після обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання вона знову вчинила кримінальні правопорушення що свідчить про небажання підозрюваної виправитися.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо заявленого клопотання, зазначив, що ризики викладенні у клопотанні на які посилається слідчий та прокурор не доведені, вважає, що дане клопотання занадто суворе, підозрювана в змозі з`являтись до слідчого за першою вимогою, не має бажання перешкоджати закінченню слідчих дій, просив застосувати до підозрюваної цілодобовий домашній арешт.

Підозрювана ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала проти обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила застосувати до неї домашній арешт.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваної, захисника, дослідивши клопотання, копії документів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У силу ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.
Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З урахуванням наведених обставин, з оглядом на ст.ст.177, 194 КПК України, під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу, слідчий суддя оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованості підозри.
Обставини, які дають підстави підозрюваній ОСОБА_6 у вчиненнікримінального правопорушення, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 04.05.2020 року, протоколом огляду від 07.05.2020 р, висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 1868/20 від 07.05.2020 р., протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 05.05.2020 р., протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 05.05.2020 р., ОСОБА_13 , протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.05.2020 р. ОСОБА_8 , протоколом огляду від 04.05.2020 р., протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 05.05.2020 р., висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 1829/20 від 06.05.2020 р протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 15.05.2020 року, ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 .

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

На час розгляду клопотання підозрювана ОСОБА_6 , раніше судима, не працює, незаміжня, дані обставини вказують на відсутність міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких, при цьому характер інкримінованих злочинних дій свідчить про деформований стан правосвідомості підозрюваної, яка бажає збагатитися за рахунок інших осіб.

Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, за змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про те, що міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Слідчий суддя погоджується з прокурором, що вищезазначені обставини в сукупності з мірою покарання, яка загрожує підозрюваній у разі визнання винуватою, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування і суду, а також вчинення нею нових злочинів.

Саме тому, слідчий суддя приходить до висновку, що до ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою саме на строк, що становить 60 днів, що є достатнім для забезпечення вищезазначених ризиків.

Доводи захисника ОСОБА_5 наведені в судовому засіданні не спростовують існування вищевказаних ризиків.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ч. 2 ст.183 КПК України, відповідно до яких при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, відповідно до якої слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 206, 309 КПК України,
УХВАЛИВ:
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Апостолове Дніпропетровської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів - з 26.05.2020 року по 24.07.2020 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 101 350 (сто одна тисяча триста п`ятдесят)гривень, який є достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Застава у розмірі 101 350 (сто одна тисяча триста п`ятдесят)гривень може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування - Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваною ОСОБА_6 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Апостолівського районного суду
Дніпропетровської області ОСОБА_1