Справа № 646/2636/20
№ провадження 1-в/646/208/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2020 м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника колонії ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло вищевказане клопотання ОСОБА_6 .
Засуджений та захисник вимоги клопотання в ході судового розгляду підтримали та просили задовільнити.
Прокурор та представник колонії не заперечували проти задоволення клопотання, останній вказав, що наразі установою готуються документи щодо умовно-дострокового звільнення засудженого.
Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали судової та особової справ, дійшов наступного.
Вироком Старобільського районного суду Луганської області від 29.07.2013 ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 70КК України до 8 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 17.12.2012 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на 8 років 6 місяців Початок строку покарання визначено рахувати з 09.02.2013 року. Вирок набрав законної сили 08.10.2013.
Наразі засуджений відбуває покарання у Державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)».
Відповідно до ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
За положеннями ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Частиною 3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні витягу з протоколу № 19 засідання комісії від 22.05.2019 Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» по розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення з під варти засуджених, наявного в матеріалах особової справи, вирішено стриматися від подання матеріалів до суду на умовно-дострокове звільнення з-під варти засудженого ОСОБА_6 ,, оскільки він не довів свого виправлення. Наразі, після 22.05.2020, як вказав представник колонії документи щодо умовно-дострокового звільнення засудженого готуються.
Згідно п. 6.6. Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.06.2012 № 847/5, повторно питання про можливість подання до суду матеріалів щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 Кримінального кодексу України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 Кримінального кодексу України) або до Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України щодо переведення на підставах, встановлених частиною першою статті 101 та абзацом третім частини другої статті 1511 Кримінально-виконавчого кодексу України, осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років або засуджених до довічного позбавлення волі, може бути розглянуто на засіданні комісії тільки після досягнення засудженим необхідного ступеня виправлення, що відображається в характеристиці на засудженого, не раніше ніж через один рік з дня винесення рішення про відмову.
Також, поза увагою не слід залишати, що за ч. 7 ст. 154 КВК України, ч. 7 ст. 539 КПК України у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про відмову.
Отже, підстави для висновку, що адміністрацією установи покарань допущено бездіяльності відносно умовно-дострокового звільнення засудженого відсутні.
Положеннями ст. 539 КПК України засудженому надано право звертатися із клопотанням з приводу умовно-дострокового звільнення. Разом з тим, таке право, виходячи з вищенаведених положень КВК України, Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів виникає та може бути реалізоване при бездіяльності установи виконання покарань з цього приводу й, відповідно, порушенні права засудженого на таке звільнення. В іншому випадку суд підмінятиме органи виконання покарань.
Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що засуджений особисто звертається до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від призначеного покарання, наявність відмови адміністрації установи виконання покарання з цього приводу до суду згідно ст. 81 КК України від 22.05.2019, яка не оскаржена засудженим в порядку КАС України, наявності у установи виконання покарань часу для підготовки й розгляду питання про звернення до суду у встановленому законом порядку з питання, визначеного у клопотанні засудженого, подане клопотання слід повернути ОСОБА_6 для звернення до адміністрації установи виконання покарань з приводу розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від призначеного покарання у відповідності до ч. 1 ст. 107 КВК України.
Керуючись ст. ст. 7-9, 372, 537, 539 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання повернути засудженому.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 7 діб з моменту її оголошення, а засудженим, що перебуває під вартою - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1