УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2019 року

м. Київ
справа № 383/1020/14-к
провадження № 51 - 239 зно 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву потерпілої ОСОБА_4 про перегляд постанови Верховного Суду колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 19 вересня 2019 року за нововиявленими обставинами,
встановив:
За вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 червня 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення та призначено їй покарання за ч. 4 ст. 190 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років із конфіскацією всього належного їй майна. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки і покладено на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 382 388,20 грн, 10 000 грн, 328 883,48 грн у рахунок відшкодування відповідно матеріальної, моральної шкоди й інфляційних нарахувань та 3 % річних.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат і речових доказів у кримінальному провадженні.
Апеляційний суд Кіровоградської області ухвалою від 15 червня 2017 року скасував вирок місцевого суду, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 190 КК закрив на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного кримінального правопорушення.
Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду 15 травня 2018 року скасував згадане рішення апеляційного суду та призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції через порушення принципу безпосередності дослідження доказів (п. 16, ч. 1 ст. 7, ст. 23 КПК).
За наслідками нового розгляду Кропивницький апеляційний суд 27 листопада 2018 року вирок місцевого суду в частині призначеного покарання скасував та ухвалив новий вирок, яким призначив ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 190 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років із конфіскацією майна, яке належить її на праві власності. У решті вирок місцевого суду залишив без змін.
Постановою Верховного Суду колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 19 вересня 2019 року вироки Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 червня 2016 року та Кропивницького апеляційного суду від 27 листопада 2018 року щодо ОСОБА_5 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
ОСОБА_5 звільнено з-під варти негайно.
Потерпіла ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду із заявою про перегляд вказаної постанови за нововиявленими обставинами у зв`язку з тим, що після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження їй стали відомі обставини, які не були відомі ні їй, ні слідству, ні учасникам кримінального провадження, ні суду на час судового розгляду при ухвалені судового рішення 19 вересня 2019 року Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду.
Зокрема, потерпіла вказує на наявність наступних документів:
- акту перевірки дотримання санітарного законодавства Бобринецької СЕС Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 10.10.2009 р., відповідно до якого було доведено перевірку торгівельної точки Макогон на КП «Ринок» в присутності продавця ОСОБА_5 та містяться підписи вказаного продавця, як особи відповідальної за дотриманням санітарного законодавства, яка уповноважена бути присутньою при перевірці про те, що вона з актом ознайомились;
- протоколу про порушення санітарних норм Бобринецької СЕС Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 10.10.2009 р., складений помічником головного лікаря ОСОБА_6 про обстеження кіоску ПП Макогон на КП «Ринок» та встановлено порушення санітарних правил для підприємств продовольчої торгівлі. В протоколі зазначаються данні про порушника ОСОБА_5 , посада реалізатор, місце роботи кіоск ПП Макогон, домашня адреса АДРЕСА_1 , мається підпис ОСОБА_5 , як особи, яка вчинила правопорушення, її власноручні пояснення щодо порушення, а також мається запис на протоколі, що з реалізатором ОСОБА_5 було проведено співбесіду;
-квитанції № КЗ/R/61 від 27.10.09 р. про сплату ОСОБА_5 адмінштрафу.
Потерпіла ОСОБА_4 вважає, що зазначені юридичні факти знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмету доказування по кримінальному провадженню та підтверджують факт, що обвинувачена ОСОБА_5 працювала у потерпілої ОСОБА_4 саме реалізатором на торговій точці ФОП ОСОБА_4 , а не як самостійний суб`єкт підприємницької діяльності по продажу цукру та борошна, які поставляла їй потерпіла.
Також зазначає, що при повторному розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції призведе до неефективного витрачання людських і часових ресурсів і порушення прав потерпілої на розгляд справи у продовж розумного строку.

Потерпіла ОСОБА_4 просить скасувати постанову Верховного суду від 19 вересня 2019 року, якою скасовано вироки Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 червня 2016 року та Кропивницького апеляційного суду від 27 листопада 2018 року щодо ОСОБА_5 та призначено новий розгляд у суді першої інстанції, а вироки Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 червня 2016 року та Кропивницького апеляційного суду від 27 листопада 2018 року залишити без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2019 року заяву потерпілої залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 462 КПК України, та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків заяви.
Також потерпіла ОСОБА_4 було роз`яснено, що у разі невиконання вимог ухвали протягом установленого строку заява буде їй повернута.
У межах наданого строку для усунення недоліків заяви за нововиявленими обставинами та на виконання ухвали касаційного суду ОСОБА_4 звернулася до суду касаційної інстанції з заявою, проте наведених в ухвалі від 25 листопада 2019 року недоліків не усунула.
В порушення вимог пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві не зазначено обставин, що згідно з ч. 2 ст. 459 КПК визнаються нововиявленими та могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду й засудженому під час розгляду справи Верховним Судом, а також відсутні доводи на підтвердження наявності відповідних обставин.
Так ОСОБА_4 не зазначає обставин, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі їй та суду під час судового розгляду, не вказує обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.
Верховний суд повторно зазначає що згідно ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Зі змісту поданої заяви ОСОБА_4 убачається, що нововиявленою обставиною вона вважає, наявність в матеріалах провадження документів які підтверджують факт, роботи обвинуваченої ОСОБА_5 у потерпілої саме реалізатором на торговій точці ФОП ОСОБА_4 , а не як самостійний суб`єкт підприємницької діяльності по продажу цукру та борошна, які поставляла їй потерпіла. Потерпіла вказує, що Верховний Суд не розглянув в повному обсязі матеріали кримінальної справи. Однак відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК вказані обставини не можуть вважатися нововиявленими, оскільки були відомі суду на час розгляду справи та враховані при прийнятті рішення Верховним судом про скасування вироків місцевого та апеляційного судів. Разом із тим, належного обґрунтування наявності у справі нововиявлених обставин потерпіла не навела. Всі доводи заяви про перегляд вказаної постанови зводяться до незгоди потерпілої ОСОБА_4 з постановою Верховного Суду колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 19 вересня 2019 року.
Згідно з ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Заяву потерпілої ОСОБА_4 про перегляд постанови Верховного Суду колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 19 вересня 2019 року за нововиявленими обставинами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3