ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/63/20 Справа № 205/1860/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 09 січня 2019 року, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2019 року, постановлену щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2019 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, закрито у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_9 від обвинувачення.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 здійснюється у формі приватного обвинуваченим, та з огляду на те, що потерпілий в порядку, визначеному п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, відмовився від обвинувачення, кримінальне провадження підлягає закриттю.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на незаконність судового рішення. Так, прокурор вказує на те, що Законом України № 2227-VІІІ від 06 грудня 2017 року, який набрав чинності 11 січня 2019 року, внесено зміни до ст. 477 КПК України та виключено положення частини третьої цієї статті, якими керувався суд при ухваленні рішення. На переконання прокурора, цим обставинам суд належної оцінки не надав, не врахував, що кримінальний процесуальний закон не має зворотньої дії в часі, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого та потерпілого, які проти задоволення скарги заперечували, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями КПК, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.
Як видно, з матеріалів провадження 25 лютого 2019 року до суду першої інстанції надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 09 січня 2019 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
В підготовчому судовому засіданні 08 травня 2019 року потерпілий ОСОБА_9 надав письмову заяву про відмову від обвинувачення у провадженні, яка судом першої інстанції була задоволена та кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України закрито, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Згідно приписів ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, крім іншого, у разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
Між тим, судом при постановленні ухвали не взято до уваги, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» від 06 грудня 2017 року № 2227-VTII, який набрав чинності 11 січня 2019 року, внесено зміни до ст. 477 КПК України, зокрема, виключено п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України, на підставі якого у формі приватного обвинувачення здійснювалося провадження щодо злочинів, передбачених ст. 185 КК України (крадіжка, крім крадіжки, вчиненої організованою групою), за умови, якщо вони вчинені чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого, або якщо вони вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.
Отже, процесуальні підстави для закриття цього кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення відсутні, оскільки ОСОБА_6 пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, кримінальне провадження за яким має здійснюватися у загальному порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, до підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції належить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно зі ст. 412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, належним чином не перевіривши зазначені обставини, безпідставно закрив кримінальне провадження, застосувавши закон, який втратив чинність, чим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Разом з цим, відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять зазначені вище порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п. 2 ч. 1 ст. 7, ст. 9 КПК України, згідно з якими до загальних засад кримінального провадження відносяться законність, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції не дотримано вимог кримінального процесуального закону, тому ухвалене ним рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
З огляду на те, що суд першої інстанції, застосувавши закон, який втратив чинність, допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора та приходить до висновку про необхідність її задоволення й скасування ухвали.

При новому розгляді справи суду необхідно усунути вказані вище порушення кримінального процесуального закону, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини провадження й прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4