У Х В А Л А

03 червня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000483 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Чоповичі Малинського району Житомирської області, є громадянином України, має середню освіту, розлучений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України,

у злочинах, передбачених частиною 2 статті 125, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

Згідно обвинувального акта № 0000483 від 27.07.2018 ОСОБА_4 обвинувачується: в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло.

17.09.2019 до суду було подано змінений обвинувальний акт від 12.09.2019 з уточненням місця вчинення злочину та місця проживання обвинуваченого, після прийняття якого було відкладено розгляд кримінального провадження.

Під час судового розгляду будучи викликаним повістками, врученими під розписку в суді, а також направленими рекомендованими листами, обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся на судові засідання, через що судом вживалися заходи для забезпечення його прибуття до суду.

Зокрема, 30.10.2019 судом доручено Зміївському відділу поліції здійснити привід обвинуваченого ОСОБА_4 в судове засідання призначене на 22.11.2019, однак привід не був виконаний через відсутність обвинуваченого за місцем проживання та відсутність відомостей про його фактичне місце проживання чи перебування.

22.11.2019 судом повторно доручено Зміївському відділу поліції здійснити привід обвинуваченого ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_1 , в судове засідання, яке призначено на 11:00 годину 12.12.2019.

Ухвала Зміївського районного суду від 22.11.2019 залишилася не виконаною, через відсутність обвинуваченого за місцем проживання та відсутність відомостей про його фактичне місце проживання чи перебування.

12.12.2019 прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, а також про оголошення розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 і надання дозволу на його затримання з метою приводу в судове засідання для забезпечення розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12.12.2019 оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

03.06.2020 від Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшов протокол затримання ОСОБА_4 від 03.06.2020 на підставі ухвали Зміївського районного суду від 12.12.2019, а також до суду був доставлений обвинувачений ОСОБА_4 , у зв`язку з чим судове провадження відновлено.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу - тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_4 , якому судом неодноразово надсилались повістки про виклик в судове засідання, не з`являвся до Зміївського районного суду без повідомлення причин. В ході забезпечення явки обвинуваченого у судові засідання працівниками Зміївського ВП ГУНП в Харківській області встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 за місцем свого проживання відсутній, що вказує на ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, що викликало необхідність його розшуку.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 125, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може продовжити переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, вважав, що є підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу.

З урахуванням вимог статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: вагомих доказів про вчинення обвинуваченим злочинів, репутацію підозрюваного, який в силу статті 89 Кримінального кодексу України вважається таким, що не має судимості, ніде не працює, фактичне місце проживання покинув без повідомлення суду та прокуратури, з рідними відносин не підтримує, на судове засідання не з`являвся, прокурор вважав не можливим застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 в цілому не заперечував обставин щодо його неприбуття за викликами до суду. Водночас, повідомив, що не мав наміру ухилятися від суду, однак не може повідомити точних причин неприбуття на кожне із судових засідань. При цьому, він постійно перебував вдома і не розуміє, чому його не знайшли працівники поліції. Останнім часом не мав можливості прибути до суду через карантин, а також вважав, що через введення карантину справу у відношенні нього могло бути закрито. В подальшому має намір своєчасно прибувати до суду, просив не застосовувати запобіжний захід - тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 проти клопотання заперечував мотивуючи відсутністю необхідності тримання обвинуваченого під вартою. Вважав, що для забезпечення його прибуття до суду достатньо запобіжного заходу - домашнього арешту.

Вислухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного:

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1, пунктом 4 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд взяв до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у сукупності злочинів, передбачених частиною 2 статті 125, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, які відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочином невеликої тяжкості та тяжким злочином, за останній з яких найсуворіше покарання передбачене у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Суворість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у цих злочинах, в сукупності з відомостями щодо його ухилення від суду та перебування у розшуку з грудня 2019 року, свідчать про високий ризик ухилення обвинуваченого від суду.

Таким чином, у кримінальному провадженні є достатньо відомостей, які вказують на наявність одного з ризиків, передбачених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Також, судом взято до уваги, що згідно відомостей, які надавалися органом поліції щодо причин невиконання ухвал про привід обвинуваченого, ОСОБА_4 міг перебувати вдома, однак ховався від працівників поліції та двері будинку ніхто не відчиняв.

Сукупність вказаних обставин вказує на недостатність застосування запобіжного заходу - домашнього арешту з метою забезпечення виконання обвинуваченим своїх обов`язків.

Оцінивши обставини визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим вказаних кримінальних правопорушень; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і на які вказується у клопотанні; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні; 4) наявність відомостей, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі переховувався від суду.

За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим і підлягає задоволенню незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

Відповідно до частини 3 статті 183, пункту 2 частини 5 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України належить визначити розмір застави - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 63 060 грн 00 коп., який є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, та у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 196, 197, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 .

2. Застосувати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

3. Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 під вартою до 01 серпня 2020 року.

4. Визначити розмір застави - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 63 060 (шістдесят три тисячі шістдесят) грн 00 коп., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

5. У разі внесення застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з під варти та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області без дозволу прокурора чи суду; повідомляти прокурора чи суд про своє фактичне місце проживання та засоби зв`язку; прибувати за викликом до прокурора чи суду.

6. У разі невиконання обов`язків ОСОБА_4 застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.

7. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1