Справа № 216/7239/19
Провадження № 1-кп/216/514/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2020 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 об`єднане кримінальне провадження № 0001857 від 16.10.2019 року та № 0002141 від 05.12.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має повну середню освіту, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 07.04.1999 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 141 КК УРСР до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК УРСР визнано засудженим умовно з іспитовим строком тривалістю 2 роки, стягнуто штраф у розмірі 700 грн;

- 17.05.2000 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 143, ч. 1 ст. 43 КК УРСР до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 07.05.2001 року на підставі ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.05.2001 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 24 дні;

- 05.08.2003 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за чч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 28.03.2005 року на підставі ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.03.2005 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців;

- 21.03.2006 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за чч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 395, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 18.11.2008 року за відбуттям строку покарання;

- 23.11.2009 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

- 29.09.2010 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 11.11.2010 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277, чч. 1, 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 16.08.2011 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 277, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, чч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 12.01.2012 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за чч. 2, 3 ст. 185, чч. 1, 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 08.08.2012 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за чч. 2, 3 ст. 185, чч. 1, 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 05.11.2012 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 27.08.2013 року на підставі ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.08.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 2 дні;

- 10.09.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 24.11.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, чч. 1, 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 05.02.2016 року за відбуттям строку покарання;

- 24.02.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

- 23.03.2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за чч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 11.07.2019 року на підставі ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2019 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 4 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2019 року в денний час доби ОСОБА_3 повторно, знаходячись з дозволу власника ОСОБА_6 у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , реалізовуючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку власника, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, викрав з приміщення кімнати вказаного будинку належну потерпілій ОСОБА_6 мультиварку марки «Delfa DMC-50Н4» чорного кольору, потужністю 860 Вт, об`ємом 5 л, вартість якої згідно з висновком судової товарознавчої експертизи від 23.10.2019 року № 3033 становить 710 грн 58 коп. Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Крім того, 02 листопада 2019 року приблизно о 23.00 год. ОСОБА_3 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, прибув до магазину «АТБ-Маркет», що розташований на вул. Алмазній, буд. № 18/1 у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де впевнившись у відсутності свідків, очевидців і в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно та з корисливих мотивів, за допомогою раніше заготовленого ключа відкрив багажник належного потерпілому ОСОБА_7 автомобіля «ВАЗ-2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на задньому дворі магазину «АТБ-Маркет», звідки викрав належний останньому домкрат гвинтовий марки «Vitol» синього кольору, вартість якого згідно з висновком експерта від 18.12.2019 року № 34/12.1/1124 становить 233 грн 33 коп. Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, визнав повністю і дав суду такі показання. Точних дат і часу скоєння інкримінованих йому дій він не пам`ятає, але в обвинувальному акті всі обставини викладено правильно. Разом з тим зазначив, що мультиварку він вкрав у своєї бабусі влітку минулого року в денний час доби, коли її не було вдома. Після цього здав мультиварку в ломбард, який розташований на площі Визволення в м. Кривому Розі, за що отримав 350 грн, які витратив на власні потреби. У подальшому він повернув потерпілій гроші навіть у більшому розмірі, ніж вартість мультиварки. Крім того, на початку листопада 2019 року у вечірній час доби він проходив біля магазину «АТБ», почав автомобіль, відкрив його та взяв домкрат. Після цього він продав домкрат на ринку на мікрорайоні «Змичка» за 150 грн, які також витратив на власні потреби. Жодних заборонених методів під час досудового розслідування до нього застосовувалось.

Давши такі показання, обвинувачений ОСОБА_3 просив суд не досліджувати зібрані в матеріалах справи докази, оскільки він всі фактичні обставини кримінального провадження визнає повністю та не оспорює їх.

При ухваленні вироку обвинувачений ОСОБА_3 просив суд врахувати, що він беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених вище обставин і кваліфікації, щиро кається в скоєному, усвідомив свій негативний вчинок, зробив відповідні висновки та обіцяє виправитись.

Потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви, в яких просили провести судовий розгляд за їх відсутності та призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, одночасно повідомивши про відсутність намірів пред`являти цивільні позови.

За таких обставин суд, заслухавши думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 325 КПК України визнав за можливе з`ясувати всі обставини справи під час судового розгляду за відсутності потерпілих.

Ураховуючи зазначену вище позицію обвинуваченого та відсутність у захисника й прокурора заперечень проти цього, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення та наслідків, форми вини й мотивів кожного епізоду кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується. У суду не виникло сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, якому декілька разів було роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи й погоджувався з кваліфікацією вчинених ним діянь, його показання є чіткими, мають логічний характер, об`єктивно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для самообмови не встановлено, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.

З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються обвинуваченим і беззаперечно ним визнаються, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.

За встановлених обставин суд кваліфікує зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яка має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий і вчинив цей злочин у період умовно-дострокового звільнення, офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, під наглядом лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, з квітня 2016 року до квітня 2016 року перебував під наглядом лікаря-нарколога з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками (аркуші 72-90 кримінального провадження № 0001857, аркуші 53-68 кримінального провадження № 0002141).

Також суд враховує, що завдана потерпілому ОСОБА_7 шкода відшкодована повністю шляхом повернення йому викраденого майна.

Обставинами, які пом`якшують покарання згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування потерпілій ОСОБА_6 завданої шкоди.

Обставинами, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів і вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З огляду на наведене при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, кількість епізодів злочинної діяльності, спосіб їх вчинення та мотиви, особи потерпілих, обстановку вчинення злочину та його наслідки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, перед і пост кримінальну поведінку останнього, дані про його особу, зокрема, попередні судимості та вчинення цього злочину в період умовно-дострокового звільнення, не перебування на даний час на обліках, відсутність офіційної роботи та родини, відшкодування потерпілому ОСОБА_7 шкоди шляхом повернення йому викраденого майна, відсутність в потерпілих матеріальних і моральних претензій до обвинуваченого, наявність двох пом`якшуючих і двох обтяжуючих обставин, а також думки потерпілих, які в своїх заявах просили призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи із загальних засад призначення покарання щодо законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, суд дійшов висновку, що досягти мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів без ізоляції останнього від суспільства не можливо, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2018 року.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. ст. 69, 75 КК України, оскільки судом не встановлено сукупності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які б із достатньою переконливістю свідчили про можливість його виправлення без відбування покарання, тому саме таке покарання, на думку суду, буде адекватним та справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільні позови в кримінальному провадженні не пред`явлені.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 628 грн 04 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (аркуш 25 кримінального провадження № 0002141).

У кримінальному провадженні № 0002141 запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, а в кримінальному провадженні № 0001857 строк дії ухвали слідчого судді про тримання ОСОБА_3 під домашнім арештом закінчився, підстав для продовження цього строку або застосування до обвинуваченої іншого запобіжного заходу судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2018 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання.

Речовий доказ, а саме домкрат гвинтовий марки «Vitol», - вважати повернутим власнику ОСОБА_7 згідно з його розпискою (аркуш 41 кримінального провадження № 0002141).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 628 (шістсот двадцять вісім) грн 04 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1