Справа № 344/1737/19
Провадження № 1-кп/344/494/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великі Лучки Мукачівського району Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , українця, громадянина України, раніше відповідно до вимог ст.89 КК України несудимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману.

Злочин скоєно за наступних обставин. 5 лютого 2007 року потерпіла ОСОБА_6 зареєструвалась у ДПІ у м. Івано-Франківську як фізична особа підприємець, з основним видом економічної діяльності, - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. В 2007 році, з метою зайняття господарською діяльністю, ОСОБА_6 набула у власність нежитлове приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_2 , яке обладнала під офіс агентства нерухомості «Сім`я». У 2015 році, з метою збільшення прибутків від зайняття підприємницькою діяльністю, ОСОБА_6 познайомилась з ОСОБА_5 , який мав досвід у сфері надання ріелторських послуг, та почала співпрацювати з останнім. В кінці 2015 року ОСОБА_5 , припинив співпрацювати з ОСОБА_6 , у зв`язку із здійсненням іншого виду діяльності. У грудні 2016 року ОСОБА_5 відновив співпрацю з ОСОБА_6 , та в свою чергу зобов`язався перед останньою належним чином надавати ріелторські послуги та передавати їй грошові кошти, одержані ним за надання цих послуг.

На початку 2017 року, у обвинуваченого ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_5 у період часу з 2017 по лютий 2018 увійшов в довіру до ОСОБА_6 шляхом підтримання дружніх стосунків та сумлінного ставлення до роботи, внаслідок чого отримав доступ до клієнтської бази ОСОБА_6 , та ключі від квартир, які здавались в оренду останньою. Надалі, в період часу з березня 2018 року по серпень 2018 року, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 перебуває за кордоном, почав здавати в оренду житлові приміщення, які знаходяться за наступними адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , що належать на праві приватної власності ОСОБА_7 , та по АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_8 , про що ОСОБА_6 не повідомляв, а грошові кошти, одержані в якості плати за оренду квартир, власники яких являються клієнтами ОСОБА_6 , привласнив та розпорядився ними в подальшому на власний розсуд. Зокрема, 06.03.2018 року обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , уклав договір оренди та надав у тимчасове користування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 квартиру за адресою АДРЕСА_4 , за що отримав від останніх в період з 06.03.2018 року по серпень 2018 року грошові кошти в сумі 17436,6 грн., які ОСОБА_6 не передав, а привласнив, чим завдав останній матеріальної шкоди на вище вказану суму.

Також, 01.05.2018 року обвинувачений ОСОБА_5 , зловживання довірою ОСОБА_6 , уклав договір оренди квартири та здав в тимчасове користування житлове приміщення по АДРЕСА_5 , ОСОБА_11 , за що отримав від останнього в період з 01.05.2018 року по липень 2018 року грошові кошти в сумі 12712 грн., які ОСОБА_6 не передав, а привласнив, чим завдав останній матеріальної шкоди на вищевказану суму. В подальшому, 14.06.2018 року ОСОБА_5 , уклав договір оренди квартири на виконання умов якого з 01.08.2018 року надав в тимчасове користування житлове приміщення, ОСОБА_12 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 , за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 6268,8 грн., які ОСОБА_6 не передав, а привласнив, чим завдав останній матеріальної шкоди на вище вказану суму. Також, обвинувачений ОСОБА_5 , в період часу з березня 2018 по липень 2018 року отримав від ОСОБА_13 , грошові кошти в сумі 15761,8 гри за надане ОСОБА_6 , за умовами виконання укладеного договору останній оренду житлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 та у подальшому привласнив отримані грошові кошти, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 15761,8 грн. У такий спосіб, обвинувачений ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення, діючи умисно, шляхом зловживання довірою, заволодів грошовими коштами на загальну суму 52178,48 грн., які ОСОБА_6 повернула власникам квартир, чим завдав останній збитків на вище вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, послідовно та в повній мірі розказав суду згадані вище обставини вчиненого ним злочину, зокрема зазначив, що він разом з потерпілою ОСОБА_6 співпрацював в сфері надання житлових приміщень в оренду. Обвинувачений підтвердив, що в 2018 році частину коштів за оренду житла він привласнював та не повертав потерпілій. На даний час він повністю відшкодував потерпілій спричинені матеріальні збитки. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого. Відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст. 190 ч.1 КК України, оскільки він вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме, те, що він негативно ставиться до вчиненого, а також дані висновку органу пробації, відповідно до якого виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відносить повне визнання вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обвинувачений одружений, на його утриманні перебуває одна малолітня дитина, син ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відшкодування шкоди потерпілій.

Обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання судом не встановлено,

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ст. 190 ч.1 КК України, зокрема, у виді штрафу, так як вказане покарання необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази по справі - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1