Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/193/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК УкраїниДоповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, в режимі відео конференції, кримінальне провадження № 0000079 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2019 року, яким стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подорожнє Світловодського району Кіровоградської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.08.2014 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 06.07.2017 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 3 грудня 2019 року між прокурором Світловодського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області радником юстиції ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 .
ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду від 06.07.2017 року призначено обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1(один) місяць.
До набрання вироком законної сили залишено без змін обраний обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахується з моменту взяття під варту, а саме з 29 травня 2018 року.
В межах даного кримінального провадження зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 29 травня 2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за таких обставин.
У ніч на 14.01.2018 року ОСОБА_8 , з метою здійснення обряду з нагоди святкування свята «Старого Нового року», прибув до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 ..

В подальшому ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні вказаного будинку, помітив мобільний телефон «Nokia 105 Dual Sim», який привернув його увагу як предмет злочинного посягання. ОСОБА_8 , скориставшись тим, що господарі помешкання сплять, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії не помітні власнику майна та іншим особам, повторно таємно викрав з приміщення вказаного будинку зазначений мобільний телефон вартістю 280 грн.

У подальшому ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, утримуючи викрадене при собі, з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить перерахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що строк попереднього ув`язнення розпочався і тривав під час дії Закону, яким зараховувався строк попереднього ув`язнення з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 4 ст. 5 КК України якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Вважає, що згідно правових позицій Верховного Суду у справі № 663/531/17 строк попереднього ув`язнення необхідно обчислювати, з розрахунку один день попереднього ув`язнення - за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 ,які підтримали апеляційну скаргу та просили перерахувати обвинуваченому ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення - за два дні позбавлення волі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

3 грудня 2019 року між прокурором Світловодського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області радником юстиції ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості за змістом якої ОСОБА_8 зобов`язується беззастережно визнати свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Сторони узгодили міру покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Із застосуванням ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 липня 2017 року, визначили остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Угодою також передбачено, що обвинувачений ОСОБА_8 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 389-1 КК України.
Від потерпілої ОСОБА_10 надійшла заява у якій вона підтвердила, що надає свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Не заперечує проти ухвалення вироку на підставі угоди. Зазначає, що правові наслідки її згоди їй зрозумілі. Погоджується з узгодженим між прокурором та обвинуваченим покаранням. Вказала, що не бажає у подальшому брати участь у судових засіданнях, жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 не має.
Також судом першої інстанції з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_8 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Отже, суд першої інстанції обґрунтовано затвердив угоду про визнання винуватості, укладену 3 грудня 2019 року між прокурором Світловодського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області радником юстиції ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 , оскільки зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
При цьому в суді першої та апеляційної інстанції не встановлено обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

А тому, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винуватого, який раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, як особа щодо якої постійно надходять скарги від сусідів та мешканців села, військову службу не проходив, переданий на облік як засуджений до позбавлення волі з іспитовим строком, на обліку у Світловодському РВ пробації перебуває з 16.08.2017 року.

Що стосується доводів апеляції обвинуваченого про перерахунок строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,необхідно зазначити наступне.
Велика Палата Верховного Суду 29.08.2018 року під час розгляду справи №663/537/17 надала правовий висновок щодо застосування норми ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838-VIII щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Суд вказав, що один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі застосовується, зокрема, якщо особа вчинила злочин у період з 24.12.2015 року до 20.06.2017 року (включно) (пряма дія Закону № 838-VIII).
Вимоги абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838-VIII, встановлюють те, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_8 на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.07.2017 року і за сукупністю вироків - визначено остаточне покарання, у виді позбавлення волі на строк 3 років 1 місяці.
Вимоги ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838-VIII застосовується, зокрема, якщо особа вчинила злочин у період з 24.12.2015 року до 20.06.2017 року (включно), апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта про перерахунок строку попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки ОСОБА_8 вчинив злочин після скасування чинності закону.
Враховуючи те, що до ОСОБА_8 застосовувалось попереднє ув`язнення у межах іншого кримінального провадження, колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи обвинуваченого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року) судом зараховується строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання в межах кримінального провадження, до якого особі було застосовано попереднє ув`язнення.
До того ж колегія суддів звертає увагу, що при призначенні ОСОБА_8 остаточного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду від 06.07.2017 року, а не повністю.
При цьому, не може бути підставою для зарахування попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення - за два дні позбавлення волі, призначення покарання за сукупністю вироків, оскільки законодавцем встановлено зарахування строку попереднього ув`язнення, у разі засудження до позбавлення волі, саме в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги під час апеляційного перегляду, свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 ,- залишити без задоволення, а вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4