Справа № 534/1227/19
№ 1-кс/534/650/19
У Х В А Л А
про скасування арешту майна
13 грудня 2019 року м. Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, застосованого у кримінальному провадженні №0000729 від 07.08.2019,

в с т а н о в и в :
12.12.2019 до Комсомольського міського суду Полтавської області звернулась ОСОБА_4 , в якому порушує питання про скасування арешту на велосипед марки «Clipper», фіолетового кольору, накладеного за ухвалою слідчого судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29.08.2019 у справі №534/1227/19.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що захід забезпечення у вигляді накладення арешту на транспортний засіб було застосовано у рамках кримінального провадження №0000729 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. На даний час усі слідчі, процесуальні дії щодо вказаного транспортного засобу проведені і 24.10.2019 за постановою слідчого вказане кримінальне провадження закрито у відповідності до п.2 ч.1 ст.284 КК України, тому потреба у подальшому застосуванні арешту відпала.

Заявник ОСОБА_4 у судовому засіданні заявлене нею клопотання підтримала у повному обсязі та прохала про його задоволення з підстав, зазначених у клопотанні.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявленого ОСОБА_4 клопотання.

З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя зазначає про наступне.

Згідно із приєднаним до справи матеріалами до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000729 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 06.08.2019 у м.Горішні Плавні за участі велосипеда марки «Clipper», фіолетового кольору та автомобіля марки «ВАЗ 21121», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29.08.2019 накладено арешт на майно ОСОБА_4 , а саме велосипед марки «Clipper», фіолетового кольору.
За постановою слідчого відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 24.10.2019, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000729 від 07.08.2019 закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

За скаргою ОСОБА_4 у відповідності до ухвали слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області постанову слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 24.10.2019 про закриття кримінального провадження №0000729 від 07.08.2019 скасовано.

У відповідності до ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Таким чином, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна має тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст.368 КПК України).
За своєю юридичною суттю та змістом, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Стаття 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині першій статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Поряд із цим, відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. При цьому суд враховує положення, закріплені в статті 1 Першого протоколу Конвенції, та практику Європейського суду з прав людини.

Так, виходячи із змісту п.168 рішення Європейського суду з прав людини від 24.06.2013 року по справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04), будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

За таких обставин, враховуючи мету та завдання застосування арешту майна, зважаючи на те, що захід забезпечення у виді арешту майна був застосований судовим рішенням від 29.08.2019, в даному кримінальному провадженні експертиза транспортного засобу не призначалась, а власник арештованого майна обмежений у здійсненні ним права власності, яке, доречи, є непорушним, слідчий суддя вважає недоцільним продовження дії застосованого заходу забезпечення, з огляду на що клопотання ОСОБА_4 є таким, що підлягає до задоволення повністю.

Керуючись ст.ст.170, 174, 372 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, застосованого у кримінальному провадженні №0000729 від 07.08.2019 задовольнити повністю.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29.08.2019 у кримінальному провадженні за №000729 на велосипед марки «Clipper», фіолетового кольору, який належить ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1