Справа № 357/3726/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про визнання винуватості у судовій справі (кримінальне провадження № 0003758) за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пришивальня, Фастівського району, Київської області, громадянина України, неодруженого, з професійно- технічною освітою, проживаючого за рахунок роботи на будівництві без офіційного оформлення трудових відносин, учасника бойових, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в:
Відповідно до п.п. 1,2 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340. (далі - Положення), (в редакції станом на 2017 рік): посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС.
Документом, що засвідчує проходження підготовки і перепідготовки водіїв транспортних засобів, є свідоцтво.
Відповідно до п. 21, 23 Положення особам, які склали теоретичний і практичний іспити, сервісними центрами МВС видається посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії.
Посвідчення водія видається особисто під розписку після пред`явлення паспорта або іншого документа, що його замінює.
Однак, ОСОБА_4 , в порушення вищевказаного Положення та порядку видачі посвідчення водія, на початку березня 2017 року, у невстановлені досудовим розслідуванням точні дату та час, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи те, що він не отримував документу, що засвідчує проходження підготовки і перепідготовки водіїв транспортних засобів, - свідоцтво, вирішив незаконно придбати посвідчення водія на свою особу з наданням права керування транспортними засобами категорії «А», «В», «С1», «С», «D1», «D», «ВЕ», «С1Е», «СЕ», «D1E», «DE».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення на свою особу, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за вищевказаною адресою, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою домовленістю із невстановленою на даний час особою, надав останній свої фотознімки, свої анкетні дані, та медичну довідку встановленого зразка, які було використано під час виготовлення посвідчення водія на особу ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 від 15 березня 2017 року.
В подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа, за допомогою служби доставки «Ін Тайм», передала ОСОБА_4 підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 15 березня 2017 року на ім`я ОСОБА_4 з наданням права керування транспортними засобами категорії А», «В», «С1», «С», «D1», «D», -ВЕ», «С1Е», «СЕ», «D1E», «DE» для його особистих потреб, за що останній заплатив грошові кошти в сумі 5000 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 , в порушення вищевказаного Положення та порядку видачі посвідчення водія, 15.03.2017 протиправно отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на його особу від 15 березня 2017 року, що відповідно є завідомо підробленим документом, що містять зафіксовану на матеріальному носію інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та може бути використаний як документ, що видається повноважними (компетентними) особами органів державної влади - сервісними центрами МВС.
Так, 11.12.2019 року близько 12 год. 39 хв. ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 15 березня 2017 року, видане на його особу, в якому зазначено неправдиві відомості про те, що останній має право керування транспортним засобом категорії А», «В», «С1», «С», «D1», «D», «ВЕ», «С1Е», «СЕ», «D1E», «DE» є завідомо підробленим документом, оскільки останній не проходив підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм, не складав теоретичні і практичні іспити в сервісному центрі МВС, не має встановленого зразка свідоцтва, а тому відповідно і не отримував особисто у сервісному центрі МВС посвідчення водія, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовував посвідчення водія серії НОМЕР_1 під час керуванням транспортними засобами, в тому числі автомобілем марки «BMW», моделі 320і» реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 , 09 квітня 2020 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 зобов`язався беззаперечно визнати себе винуватим у вчиненні злочинів, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією:
- за ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою;
- за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа;
Крім того зобов`язався сприяти в подальшому у встановленні особи (осіб), що виготовили для нього завідомо підроблене посвідчення водія на його особу.
Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди, ОСОБА_4 буде призначене покарання за:
ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;
ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесені до злочинів невеликої тяжкості та злочину середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, зокрема, вимогам ст. 52, 53КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Суд також визнає зазначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючі покарання обставини вчинення злочину, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжуть покарання, відповідно до ст. 67 КК України, невстановлено.

Матеріальну та моральну шкоду злочинами не завдано.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 09 квітня 2020 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( тисяча сімсот) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп.

Речові докази по справі: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 15.03.2017 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане ТСЦ № 3244, що знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1