ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи:654/3991/18
Номер провадження : 11-кп/819/100/20 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ст.124 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2020 року січня місяця 28 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в режимі відеоконференції в залі Херсонського апеляційного суду кримінальне провадження № 0001431, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 20 вересня 2019 року щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 20 вересня 2019 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольгівка Октябрського району Північно-Казахстанської області, громадянина України, освіта початкова, не одружений, пенсіонер, раніше не судимий, проживає за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 , визнано винним та засуджено за ст.124 КК України на 6 місяців арешту.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили обрано у виді особистого зобов`язання. Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_10 в порядку виконання вироку.

За вироком суду ОСОБА_10 28 червня 2018 року близько 21.00 години, знаходячись в м. Гола Пристань Херсонської області, в приміщені кімнати № 68 Комунального закладу Херсонської обласної ради «Голопристанський геріатричний пансіонат», розташованого по вул. Чорноморській, 103-а, по місцю свого проживання, в ході раптово виниклого конфлікту, що стався на ґрунті неприязних відносин, з метою захисту від потерпілого ОСОБА_7 , який також проживав у вказаній кімнаті та який спричинив йому один удар кулаком в обличчя, умисно, перевищуючи межі необхідної оборони, наніс один удар ножем в область тулуба з проникненням у черевну порожнину потерпілого ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя.

На вказаний вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій просив вирок суду скасувати, у зв`язку з істотними порушенням кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності висновків суду у викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та постановити новий вирок яким ОСОБА_10 визнати винним за ч. 1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі звільнивши останнього за ст.75,76 КК України від призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки .

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційних скарг, думку прокурора, про підтримку апеляції прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілого та його представника, які не підтримали апеляцію, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимогами ч.1 ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст. 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ч.4 ст.370 КПК України вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст.374 КПК України та роз`яснень, які містяться п. 15-18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», зі змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.93; № 12 від 03.12.97; № 6 від 30.05.2008р. - мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів. У цій частині вироку наводяться обставини, які визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, та докази, на яких ґрунтується висновок суду щодо кожного підсудного, з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає інші докази; обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви зміни обвинувачення; у разі визнання частини обвинувачення необґрунтованою підстави для цього. Суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто, всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення. При постановленні вироку суд колегіально чи суддя одноособово, в умовах, що виключають будь-яке втручання у вирішенні конкретних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгулі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Як вбачається зі змісту вироку та матеріалів провадження, судом не дотриманні вимоги кримінального процесуального закону щодо аналізу та оцінки доказів у провадженні.

За вироком суду, дійшовши висновку про не доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, суд вважав що дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ст.124 КК Українипри цьому належним чином не мотивував своє рішення, не проаналізував і не дав відповідної оцінки доказам обвинувачення у їх сукупності, допустив істотні суперечності та припущення у своїх висновках щодо достовірності чи недостовірності тих чи інших доказів, частину доказів визнав недопустимими, не навів у вироку переконливих мотивів, із яких він взяв до уваги одні докази і відкинув інші, обмежившись лише перерахуванням доказів обвинувачення, коротко розкриваючи їх зміст, не зазначаючи, які обставини ними підтверджуються або спростовуються, що є недопустимим.

Тобто, суд на обґрунтування свого висновку, щодо винності обвинуваченого за ст.124 КК України, не проаналізував зібрані у справі докази і фактично не дав їм ніякої оцінки, зокрема, показанням потерпілого та свідків про тещо саме обвинувачений є запальним, агресивним та дуже конфліктним а потерпілий є спокійною та врівноваженою особою.

Ці посилання сторони обвинувачення суд належним чином не перевірив та не спростував, а обмежився формальним посиланням, що вина у вчиненні інкримінованого злочину доведена зібраними та дослідженим у справі доказами, при цьому суд не розкрив зміст показів свідків, у яких іде мова про фактичні дані, що стосуються доказуваних обставин, які спростовують їх показання.

Зазначивши встановленими кількість нанесених потерпілим обвинуваченому ударів, час нанесення цих ударів у вироку суд не вказав на підставі яких доказів він зробив цей висновок.

Крім того, суд у вироку аналізуючи пояснення потерпілого під час проведення слідчого експерименту та в судовому засіданні, про механізм нанесення йому обвинуваченим удару ножем зробив хибний висновок, що потерпілий приховує свою протиправну поведінку.

Враховуючи те, суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та порушив загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України, а саме: законність; презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини; забезпечення права на захист; змагальність сторін та свобода в подані ними своїх доказів і доведені перед судом їх переконливості, які відповідно до ч.6 ст. 9 КПК України виключають можливість ухвалення нового вироку апеляційним судом, і про це не ставиться питання апелянтами, вирок суду не можна визнати законним та обґрунтованим, тому він має бути скасований та призначений новий розгляд у суді першої інстанції згідно з п.3 ч.1 ст.409,ст. 410, 411, ч.1, 2 ст. 412, п.1 ч.1 ст.415 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин колегія суддів, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Під час нового судового розгляду суду належить дослідити докази у кримінальному провадженні у відповідності з вимогами КПК України, надати їм належну оцінку та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412 ч.1, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.
Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 20 вересня 2019 року, щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України скасувати та призначити новий розгляд в тому ж суді, але в іншому складі суду.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили та оскарженню не підлягає.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після постановлення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_4 (підпис) ОСОБА_3 (підпис)