Провадження № 1-кс/947/9016/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001057 від 21.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причетний до незаконного збуту зброї іноземного походження, а саме пістолети марки «Zoraki» на території м. Одеси та Одеської області. В ході досудового розслідування було надано доручення оперативному підрозділу УСБУ в Одеській області з метою встановлення осіб які можуть бути свідками протиправної діяльності ОСОБА_5 . В ході виконання доручення співробітниками УСБУ в Одеській області було встановлено свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 які підтвердили протиправну діяльність ОСОБА_5 .

Так 16.01.2020 співробітниками УСБУ в Одеській області було проведено оперативну закупку за результатами проведення якої встановлено злочинну схему збуту зброї. Так ОСОБА_5 розмістив оголошення в мережі інтернет щодо продажу зброї та вказав в оголошенні контактний номер телефону: НОМЕР_1 . В ході телефонної розмови ОСОБА_5 розповідає про технічні характеристики пістолета, надає інструкції щодо переробки вказаного пістолета під травматичні та бойові набої та повідомляє спосіб оплати та доставки пістолета. Через деякий час останній пересилає смс-повідомлення з номером банківської картки, а саме: НОМЕР_2 для проведення оплати за зброю. Після цього ОСОБА_5 робить відправки сервісом доставки «Нова Пошта». Встановлено, що з метою прикриття злочинної діяльності ОСОБА_5 здійснює відправлення зброї використовуючи анкетні дані іншої людини, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та вказую мобільний номер телефону НОМЕР_3 , яким фактично користується фігурант.

27.01.2020 вищевказаний предмет зовні схожий на пістолет було направлено до Одеського НДЕКЦ з метою проведення комплексної експертизи зброї. 02.02.2020 було отримано висновок експерта № 61-Б від 29.01.2020. Згідно до висновку наданий на дослідження пістолет є гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю 9-мм самозарядним пістолетом ZORAKI мод. 914-В AUTO № ZRCXI4 (з можливістю ведення автоматичної стрільби).

Так 21.05.2020 року слідчими СУ ГУНП в Одеській області спільно з співробітниками УСБУ в Одеській області були проведені санкціоновані обшуки за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , в транспортних засобах якими користується останній та за іншими адресами де згідно з оперативною інформацією може мешкати та зберігати зброю фігурант. В ході проведення обшуків гр. ОСОБА_5 добровільно надав вказані в ухвалі суду речі, а саме: 3(три) пістолети марки «ZORAKI» mod. 906-B, 1(один)- пістолет марки «ZORAKI» mod. 914-auto, 1(один) револьвер марки «ZORAKI».

Вилучену зброю було направлено до Одеського НДЕКЦ з метою проведення балістичної експертизи зброї. За результатами експертизи та згідно до висновку судового експерта вищевказані пістолети є гладкоствольноюкороткоствольною вогнепальною зброєю калібру 9-мм.

В подальшому ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Крім того в ході проведення оперативно-розшукових заходів співробітниками УСБУ було встановлено повні анкетні дані та адреси проживання осіб які купували зброю у ОСОБА_5 , серед яких ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

22.06.2020 на підставі ухвал слідчого судді Київського р/с м. Одеси, за місцем мешкання ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук. В ході проведення вказаного обшуку, було виявлено та вилучено блокнот в палітурці чорного кольору з рукописними записами та блокнот червоного кольору з рукописними записами.

З метою забезпечення збереження вилучених в ході вищевказаного обшуку речей, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, оскільки зазначені об`єкти зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто мають значення речового доказу, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вилучене майно.

Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Від власника майна ОСОБА_9 надійшла заява, відповідно до якої, останній заперечував проти задоволення клопотання, у зв`язку з тим, що у вилучених блокнотах не було ніякої протизаконної інформації.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено повні анкетні дані та адреси проживання осіб, які купували зброю у ОСОБА_5 , серед яких ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 22.06.2020 року, за місцем мешкання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході проведення якого було виявлено та в подальшому вилучено майно, перелік якого міститься в клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені блокноти можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, відомості щодо обставин ймовірного незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами без передбаченого законом дозволу, а також дані щодо осіб, ймовірно причетних до його вчинення.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також необхідність проведення необхідних слідчий дій з вказаним майном. Не накладення арешту на вилучене майно може призвести до його зміни або знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню. Крім того, враховуючи те, що існує ризик зміни або приховування майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001057 від 21.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт, із забороною користування та розпорядження, на майно, що було виявлене та вилучене 22.06.2020 року, під час проведення обшуку житла в якому проживає ОСОБА_9 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- блокнот в палітурці чорного кольору з рукописними записами;

- блокнот в палітурці червоного кольору з рукописними записами.

Виконання ухвали покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1