ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю потерпілого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000292 від 24.02.2015 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2020 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області з Фастівської місцевої прокуратури Київської області надійшло клопотання про закриття кримінального провадження в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000292 від 24.02.2015 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2020 року для розгляду провадження було визначено суддю ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2020 року в дані справі призначено підготовче судове засідання.

20.02.2020 року суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 було заявлено заяву про самовідвід у справі по розгляду клопотання прокурора Фастівської місцевої прокуратури Київської області про закриття кримінального провадження № 0000292 від 24.02.2015 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заява про самовідвід обґрунтовується тим, що постановою прокурора Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 06.03.2017 року матеріали кримінального провадження № 0000292 від 24.02.2015 року об`єднано із матеріалами кримінального провадження № 0000042 від 19.08.2016 року в одне провадження № 0000292. Відповідно до клопотання прокурора та Витягу з ЄРДР № 0000292, 23.02.2015 року до ЧЧ Фастівського ВП з письмовою заявою звернувся ОСОБА_3 про те, що 23.02.2015 року у Фастівському міськрайонному суді, йому наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 . Відповідно до Витягу з ЄРДР № 0000042, ухвалою Васильківського міськрайонного суду від 18.06.2016 року, прокурора Фастівської місцевої прокуратури зобов`язано внести до ЄРДР відомості, які містяться в заяві ОСОБА_3 від 24.02.2016 року про вчинення кримінального правопорушення суддею ОСОБА_7 . З матеріалів об`єднаного кримінального провадження № 0000292 вбачається, що ОСОБА_3 у своїх заявах вказує про вчинення щодо нього злочину ОСОБА_8 та його дружиною ОСОБА_7 , яка є суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області, але разом з тим у кримінальному провадженні № 0000292 жодній особі не повідомлено про підозру і не пред`явлено обвинувачення.

Суддя вважає, що при розгляді клопотання про закриття кримінального провадження № 0000292 від 24.02.2015 року, в рамках якого є потерпілий ОСОБА_3 може викликати сумнів у її об`єктивності та неупередженості, як судді, оскільки із суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 та її чоловіком ОСОБА_8 у неї (судді) склались дружні відносини, які пов`язані у тому числі, із спільним відпочинком, як на території України, так і за її межами.

20.02.2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заява судді Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду кримінального провадження № 0000292 надійшла в провадження судді ОСОБА_1 .
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 наполягав на тому, що судді Фастівського міськрайонного суду взагалі не мають права приймати до свого провадження дане кримінальне провадження і приймати будь-які рішення.

Інші учасники справи, які беруть участь у кримінальному провадженні, в судове засідання не з`явились, про розгляд заяви були повідомлені, що не перешкоджає її розгляду.

Дослідивши заяву про самовідвід судді, матеріали кримінального провадження що відносяться до даної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.80 КПк України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

З аналізу змісту п.4 ч.1 ст.75 КПК України, слідує, що саме наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є підставою для його відводу.

В Україні діє прецедентне право, як складова національної правої системи.

Так в положеннях ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності .

Важливим може визнаватись забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадян до суду, справедливість та невідворотність судового рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В своїй заяві про самовідвід суддя ОСОБА_4 зазначила, що перебуває в дружніх стосунках з сім`єю ОСОБА_6 .

Національним законодавством не надається поняття друга, але виходячи із загальних звичаїв та моральних цінностей, які властиві українському народові це розуміння охоплюється поняттям близької до душі людини, з якою проводиш певний період часу, ділишся поглядами, питаєш поради тобто існують певні правовідносини та обов`язки, які ґрунтуються на взаємоповазі та довірі.

Друг, не підпадає під поняття близького родича в розумінні положень п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України.

Та обставина, що суддя ОСОБА_4 дійсно заявила собі самовідвід у справі по розгляду клопотання прокурора Фастівської місцевої прокуратури Київської області про закриття кримінального провадження № 0000292 від 24.02.2015 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з тих підстав, що перебуває у дружніх відносинах з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , відносно яких потерпілий ОСОБА_3 вказує про вчинення ними кримінального правопорушення, на думку суду, не надає ніякої суттєвої інформації про будь-які фактичні відносини між ними, а також вказівку на ступінь або інтенсивність таких відносин, а тому сама по собі не свідчить про недотримання принципу неупередженості суддею під час розгляду даної кримінальної справи.

Разом з тим, дані обставини можуть викликати сумнів в учасників кримінального провадження, щодо справедливого його розгляду, незалежним і безстороннім судом та постановлення справедливого та виваженого судового рішення у справі. Постановлення у справі судового рішення під головуванням судді ОСОБА_4 за будь-якою юридичною природою може викликати сумніви у стороннього спостерігача в неупередженості судді при розгляді справи, а тому для недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади України, заява про самовідвід судді ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.31,75,80, 81 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000292 від 24.02.2015 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, передати до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ч.3 ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Фастівського

міськрайонного суду ОСОБА_1