Справа № 359/2313/20
Провадження №1-в/359/102/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування судом строку попереднього ув`язнення до терміну призначеного покарання,
в с т а н о в и в :
18.03.2020 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення до терміну призначеного покарання. У поданому клопотанні зазначив, що був фактично затриманий 21.03.2016 року, а до місць позбавлення волі 05.09.2018 року, в той час як вирок відносно нього набрав законної сили 28.02.2017 року.

В судове засідання прокурор, засуджений, представник БВК №119 не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома. До початку розгляду справи через канцелярію суду засуджений та представник Державної установи «Бориспільська виправна колонія №119» на електронну адресу суду подали заяви про розгляд клопотання у їх відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуття в судове засідання учасників процесу в даному кримінальному провадженні.
Суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно протоколу затримання підозрюваного від 21.03.2016 року, ОСОБА_3 було фактично затримано 21.03.2016 року.

Вироком Калузького районного суду Калузької області Російської Федерації від 07.12.2016 року (справа № 1-790/1/16) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 30, п. «а,б» ч. 3 ст. 228.1 КК Російської Федерації та ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації та на підставі ч. 2 ст. 69 КК України призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі. В строк відбування покарання зараховано строк перебування під вартою з 21.03.2016 року по 06.12.2016 року, на підставі ч. 3 ст. 72 КК Російської Федерації.

Ухвалою апеляційного суду м. Калуга від 28.02.2017 року, вирок Калузького районного суду Калузької області Російської Федерації від 07.12.2016 року у справі № 1-790/1/16 залишено без змін, та вступила в законну силу з моменту проголошення ухвали.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25.10.2018 року згідно клопотання Міністерства юстиції України приведено вирок Калузького районного суду Калузької області Російської Федерації від 07.12.2016 року відносно ОСОБА_3 у відповідність із законодавством України. Згідно указаної ухвали суду вважається, що ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна. В той же час, в строк відбування покарання ОСОБА_3 зараховано строк перебування під вартою в період з 21.03.2016 року по 06.12.2016 року, а строк відбування покарання рахується з 07.12.2016 року.

У відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції, що діяла до 20.06.2017 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведення судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

При цьому, як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 223 20/0/4 16 від 11.01.2016 р. про висловлення позиції щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 р. № 838-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

З матеріалів поданого клопотання та долучених до нього документів вбачається, що ОСОБА_3 був затриманий 21.03.2016 року на підставі протоколу затримання підозрюваного 21.03.2016 року.

Ухвала апеляційного суду м. Калуга від 28.02.2017 року, якою вирок Калузького районного суду Калузької області Російської Федерації від 07.12.2016 року у справі № 1-790/1/16 залишено без змін, вступила в законну силу з моменту її проголошення, тобто 28.02.2017 року.

Таким чином строк протягом якого ОСОБА_3 перебував під вартою на попередньому ув`язненні становить період з 21.03.2016 року до 28.02.2017 року включно.

У цьому зв`язку, перерахунку підлягає строк перебування та утримання засудженого ОСОБА_3 в установі попереднього ув`язнення з 21.03.2016 року до моменту вступу вироку суду в законну силу, в даному випадку на підставі ухвали апеляційного суду м. Калуга від 28.02.2017 року - 28.02.2017 року, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами.

В той же час, суд бере до уваги, що засудженому ОСОБА_3 при приведенні вироку відносно засудженого у відповідність до законодавства України, було зараховано в строк відбування покарання період з 21.03.2016 року (моменту затримання) до 06.12.2016 року без застосування положень ч.5 ст. 72 КК України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що засудженому ОСОБА_3 підлягає зарахуванню указаний вище строк з 21.03.2016 року по 28.02.2017 року, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи зазначене, на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до внесення змін згідно Закону №2046-VІІІ від 18.05.2017 року), та керуючись ст.ст. 376, 536-539 КПК України, суд -

у х в а л и в :
Клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Зарахувати засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання, призначеного за вироком Калузького районного суду Калузької області Російської Федерації від 07.12.2016 року, приведеного у відповідність до законодавства України згідно ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 25.10.2018 року, період його перебування в установах попереднього ув`язнення з 21.03.2016 року по 28.02.2017 року, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 10.04.2020 року.

Суддя ОСОБА_1