Справа № 464/1671/20
пр.№ 1-кп/464/268/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2020 року Сихівський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000482 від 15.03.2020 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судженої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст.185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 14.03.2020, близько 15.30 год., перебуваючи у приміщенні супермаркету «Сільпо-Фуд» магазину №101, що по пр. Ч.Калини, 62 у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрала з торгових стелажів майно, яке належить ТзОВ «Сільпо-Фуд», а саме : горіхи Кеш`ю, вагою 0,760грам, вартістю 303, 94 грн., язик яловичий, вагою 0, 820 грам, вартістю 109,47 грн., задню частину яловичини, вагою 1,542 грам, вартістю 239,32грн., всього майна ТзОВ «Сільпо-Фуд» на загальну суму 652,73грн., після чого, поклавши вказаний товар у портфель, сірого кольору та не заплативши за нього пройшла за межі каси, проте, свій злочинний умисел не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була виявлена та зупинена працівниками супермаркету «Сільпо-Фуд» магазину №101 неподалік виходу з супермаркету. Своїми умисними діями ОСОБА_3 намагалась заподіяти ТзОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на суму 652,73грн.

26.03.2020 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Зі змісту угоди про примирення вбачається, що ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15- ч.1 ст.185 КК України.
Під час укладення угоди про примирення представник потерпілого ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 узгодили міру покарання останній за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15-ч.1 ст.185 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Обвинувачена ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст.185 КК України, та надала суду згоду на затвердження угоди про примирення, вказавши, що вона повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.15-ч.1 ст.185 КК України, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, які їй роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачена ОСОБА_3 вказала, що вищезазначена угода про примирення укладена нею з представником потерпілого добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачена ОСОБА_3 зрозуміла роз`яснені судом права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.
Представник потерпілого ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду і вказав, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України, йому зрозумілі.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1ст.185 КК України, оскільки остання вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Зазначене кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Представник потерпілого також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.
Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000482 від 15.03.2020 року, і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.
Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 314, 371, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України,

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення від 26.03.2020 року, укладену між представником потерпілого ТзОВ «Сільпо-Фуд» ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.1 ст.185 Кримінального Кодексу України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень.
Речові докази- відео з камер відеоспостереження залишити при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1