Справа № 761/6773/20
Провадження № 1-кс/761/4426/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_2 погоджене з прокурором КМП №10 ОСОБА_4 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0009114 від 25.09.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт нерухомого майна

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання слідчого, погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , щодо арештуоб`єкта нерухомого майна, а саме: гаражного боксу (літера «Г»), номер: 00, загальної площею 77,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частки спільної часткової власності на даний об`єкт належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платник податків: НОМЕР_1 та інша частки спільної часткової власності належить ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , шляхом встановлення заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування даним майном

Клопотання мотивовано тим, що упровадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009114 від 25.09.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

При цьому, підставою для початку досудового розслідування слугувало звернення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про вчинення кримінального правопорушення згідно якого в період часу з лютого 2019 р. по теперішній час, ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 , здійснюють незаконну перебудову об`єкту нерухомого майна гаражного боксу «Г», об`єкт номер: 00 та 30212391, що за адресою: м. Київ, вул. Рейтерська, 13, яка межує з вул. Ярославів Вал на території подвір`я будинку № 14-Г, що в м. Києві, без будь-яких дозвільних документів.

В обґрунтування підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий посилається на необхідність збереження речового доказу, а саме гаражного боксу (літера «Г»), номер: 00, загальної площею 77,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки насьогодні невідомими особами вчиняються дії з метою його переобладнання, тобто вказане нерухоме майно піддається незаконному протиправному впливу та є об`єктом кримінально-протиправних дій..

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив про його задоволення.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, заслухавши доводи прокурора, приходить до наступного висновку.

Так, статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що слідчим не доведено правові підстави для арешту нерухомого майна, можливість використання його як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.
Встановлено, що упровадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009114 від 25.09.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням щодо арештуоб`єкта нерухомого майна, а саме: гаражного боксу (літера «Г»), номер: 00, загальної площею 77,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частки спільної часткової власності на даний об`єкт належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платник податків: НОМЕР_1 та інша частки спільної часткової власності належить ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , шляхом встановлення заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування даним майном.

На обґрунтування клопотання слідчим відзначається про те, що вказане нерухоме майно визнано доказом у кримінальному провадженні з підстав його відповідності ознакам ст. 98 КПК України, у зв`язку із чим підлягає арешту на підставі п.1 ч.2 ст. 170 КПК України.

У той же час до матеріалів вказаного клопотання долучено постанову слідчого від 02.01.2020 року, прийняту в межах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0009510, відповідно до якої речовим доказом визнано об`єкт нерухомого майна, а саме нежилі приміщення з АДРЕСА_2 .

Будь-яких інших процесуальних рішень, якими б було визнано речовим доказом об`єкт нерухомого майна, щодо арешту якого звертається слідчий, матеріали клопотання не містять.
Так, відповідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Однак, з матеріалів кримінального провадження, наявних в розпорядженні слідчого судді вбачається, що слідчим не доведено належними та достовірними даними існування обставин, які б давали підстави для заборони або обмеження користування, розпорядження майном, зокрема і не наведено будь-яких обставин, які б виправдовували такий ступінь втручання держави у право власності третіх осіб.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_2 , погоджене з прокурором КМП №10 ОСОБА_4 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0009114 від 25.09.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт нерухомого майна відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1