Справа № 303/1104/20
Провадження № 1-кп/303/324/20
ряд. стат. звіту № 315
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2020 року за № 0000222, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2020 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
На підставі обвинувального акту судом встановлено, що в червні 2019 року через мережу «Інтернет», ОСОБА_4 відшукав оголошення про можливість виготовлення та отримання посвідчення водія, усвідомлюючи те, що він порушує порядок отримання посвідчення водія, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», оскільки не пройшов медичний огляд у порядку, установленому МОЗ України, а також підготовку відповідно до встановлених планів і програм, та не склав теоретичний і практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС, у невстановленої слідством особи на ім`я « ОСОБА_7 », замовив на своє ім`я посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії «А» та «В», за що перерахував 9 тисяч гривень.
Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, 22 липня 2019 року у відділенні №1 «Нової пошти» в с.Великі Лучки по вул. вул. Визволення,6 Мукачівського району, отримав посилкою посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на його ім`я, яке в подальшому, у період з 22.07.2019 року по 20.02.2020 року використовував при керуванні транспортним засобом, до моменту зупинення його 20.02.2020 року о 15 годині 00 хвилин на автодорозі М-06 759 км, біля смт. Чинадієво Мукачівського району працівниками патрульної поліції на автомобілі марки ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_2 , за порушення Правил дорожнього руху України.
Згідно висновку судової технічної експертизи, бланк посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 за способом виготовлення не відповідає аналогічним документам, виготовленим типографією ПК «Україна», які знаходяться в офіційному обігу на території України.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
28 лютого 2020 року між прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості. Дану угоду прокурором ОСОБА_3 подано разом з обвинувальним актом.
У відповідності до умов вказаної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч.4 ст.358 КК України.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, зобов`язався під час судового розгляду в судовому провадженні в Мукачівському міськрайонному суді у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) та сприяти судовому розгляду кримінального провадження у з`ясуванні всіх обставин по даному факту.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний узгодили міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений зрозумів роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_5 також підтримала угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України. Вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України).
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана суспільним інтересам.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки її умови не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, передбаченої санкцією ч.4 ст. 358 КК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не застосовувався.
Судові витрати в даному кримінальному провадженні складають 942,00 гривень за проведення судової технічної експертизи і дані витрати слід стягнути з обвинуваченого в користь держави.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. При цьому суд враховує, що речовий доказ по справі посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , знаходиться в ДНДЕКЦ МВС України, оскільки було направлено туди для перевірки за відповідною колекцією та постановки на облік. Разом з тим, відповідно до Інструкції з організації функціонування криміналістичних обліків експертної служби МВС України, затвердженої Наказом МВС № 390 від 10.09.2009 року, колекції формуються з об`єктів, що становлять інтерес для
оперативно-службової, науково-дослідної та методичної діяльності, є речовими доказами в кримінальних справах, за якими закрито провадження і щодо яких є рішення суду про їх уміщення до колекцій, а також об`єктів, отриманих від установ, організацій,
підприємств незалежно від форми власності.
Начальники НДЕКЦ забезпечують подання до суду клопотань про уміщення до колекцій об`єктів, які становлять інтерес для оперативно-службової, науково-дослідної та методичної діяльності, за формою, наведеною в додатку 7.
Суди направляють до НДЕКЦ витяги з судових рішень у частині прийнятого рішення стосовно об`єктів, щодо яких порушено клопотання про уміщення їх до колекцій криміналістичних обліків.
В даному кримінальному провадженні начальником НДЕКЦ не подавалося до суду клопотання про уміщення до колекції речового доказу у справі, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , а тому даний речовий доказ слід знищити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 369, 370-371, 373-374, 469, 472-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 лютого 2020 року між прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000222 від 20.02.2020 року.
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення судової технічної експертизи в сумі 942,00 грн.
Речовий доказ по справі посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , яке знаходиться в ДНДЕКЦ МВС України знищити.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду в порядку, передбаченому ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_1