Справа № 214/5596/19
1-кп/214/771/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000747 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -
встановив:

Прокурор у судовому засіданні подав клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 на два місяці, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується останній, відноситься до категорії тяжких, який було вчинено у період іспитового строку, може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, може незаконно впливати на свідків, тому вважає, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, заперечували проти клопотання прокурора, вважаючи за необхідне змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання та хворобливий стан здоров`я.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, виходячи з наступних підстав.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки злочин у якому обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до категорії тяжких злочинів за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, не працює, неодноразово судимий, не має міцних соціальних зв`язків, тому може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків.
Виходячи із встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_3 переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків.
Ураховуючи вищенаведене, суд вважає, що прокурором доведені обставини, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а отже наявні підстави та доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою строком на два місяці.
Також, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, про те, що тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Згідно з довідки філії ДУ " Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України" в Донецькій та Дніпропетровській області від 06.09.2019 року стан обвинуваченого ОСОБА_3 відносно задовільний, він може перебувати в умовах ДУ " КУВП №3" та приймати участь у судових засіданнях.
Разом з тим, приймаючи вказане вище рішення, хоча судом і враховані посилання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про наявність у останнього постійного місця проживання, певних захворювань, однак вони не спростовують наявності ризиків за встановлених вище обставин.
За вище вказаних обставин клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_3 підлягає до задоволення, а клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу належить відхилити.
Керуючись ст. ст. 110, 369, 371 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, строком на два місяці, тобто строком до 10 лютого 2020 року включно.

У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду упродовж семиденного строку із дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1