ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/690/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/614/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2018 року, стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2018 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Валки Валківського району Харківської області, громадянин України, освіта середня спеціальна, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 30.06.2015 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки,
визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185,ч.2 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
В силу ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_7 за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 30.06.2015 року, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислений з 26 жовтня 2017 року, коли йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та зараховано йому в відбуття покарання час тримання його під вартою.

Вказаним вироком встановлено, що 09 грудня 2016 року близько 17 години 15 хвилин ОСОБА_7 , маючи вільний доступ до квартири АДРЕСА_2 , яка перебуває у володінні ОСОБА_8 , користуючись відсутністю останньої, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, таємно викрав із зазначеної квартири належні ОСОБА_8 : кухонний куток кутовий із шкірозамінника коричневого кольору вартістю 700 грн., кухонний стіл розкладний із деревно-стружкової плити вартістю 550 грн., ванну металеву емальовану прямокутну вартістю 500 грн., а всього на загальну суму 1750 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

07 серпня 2017 року приблизно в 12 годин 50 хвилин ОСОБА_7 , діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, повторно, з корисливих мотивів, підійшов до бетонного паркану, яким огороджене звалище ПАТ «Харківський тракторний завод ім.С.Орджонікідзе» за адресою: м.Харків пр.Московський, 275. Після цього ОСОБА_7 переліз через вказаний паркан та реалізуючи свій намір на таємне викрадення чужого майна з проникненням до сховища, таємно заволодів належним ПАТ «Харківський тракторний завод ім.С.Орджонікідзе» металобрухтом вагою 60 кг., вартістю 240 грн. Після цього ОСОБА_7 намагався зникнути з викраденим майном, проте свій умисел не довів до кінця через причини, які не залежали від його волі, так як був зупинений працівниками служби безпеки заводу.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2018 року змінити в частині призначеного покарання шляхом його пом`якшення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на повне визнання вини, щиросердне каяття, сприяння розкриттю злочину, задовільну характеристику не перебування на спеціалізованих обліках, не зловживання спиртними напоями, а також відсутність обтяжуючих вину обставин.

Крім того обвинувачений ОСОБА_7 просить застосувати до нього вимоги ч.5 ст. 72 КК України та зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого в частині зарахування йому в строк покарання строку попереднього ув`язнення, в іншій частині апеляційну скаргу просила залишити без задоволення; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги .

Перевіряючи вирок суду в частині правильності призначеного покарання судова колегія вважає, що суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження належним чином .

Так суд допитав обвинуваченого, який повністю визнав свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, зазначивши, час, місце та спосіб і мету їх вчинення.

Крім того суд першої інстанції ретельно дослідив докази, а саме: показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , які в судовому засіданні підтвердив сам обвинувачений ОСОБА_7 ; протокол слідчого експерименту від 27.01.2017 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 ; висновок товарознавчої експертизи №869 від 26.01.2017 року; листом ПАТ «Харківський тракторний завод ім.С.Орджонікідзе» від 25.10.2017 року № 60/163ДЗР; протокол пред`явлення особи для впізнання від 24.10.2017 року; протокол слідчого експерименту від 25.10.2017 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 ; протокол огляду від 24.10.2017 року; висновок товарознавчої експертизи №4446 від 02.10.2017 року, які навів у змісту вироку, проаналізував їх, та надав відповідну оцінку, з якою погоджується колегія суддів, в зв`язку з чим вважає недоцільно наводити зміст доказів вдруге.

Крім того суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного який задовільно характеризується, спритними напоями не зловживає, скарг на нього від сусідів не надходило, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд встановив щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, врахував вчинення обвинуваченим вказаних злочинів в період іспитового строку та призначив ОСОБА_7 покарання з застосуванням ст.ст. 70,71 КК України з чим погоджується колегія судді.

Розглядаючи апеляційні вимоги обвинуваченого щодо застосування до нього вимог ч.5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року, судова колегія вважає їх доцільними та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднім ув`язненням є запобіжний захід, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо обвинуваченого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до правового висновку, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається..
Як вбачається з фактичних обставин цього кримінального провадження, визнаного судом доведеним, ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачений ч.2 ст.185 КК України 9 грудня 2016 року, тобто до 21 червня 2017 року, а тому, відповідно до ст. 5 КК України та з урахуванням правового висновку Верховного Суду, що міститься в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, до обвинуваченого ОСОБА_7 підлягають застосуванню положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Керуючись ст.ст. 405, 407,408 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково, а вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_7 змінити.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2018 року, строк попереднього ув`язнення з 26 жовтня 2017 року до 3 грудня 2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2018 року, стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді