Дата документу 19.06.2020 Справа № 554/5369/20
Провадження № 1кс554/8586/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава скаргу Генерального Директора ТОВ «Слобожанська будівельна компанія» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 02 червня 2020 року,-
В С Т А Н О В И В :
16 червня 2020 року до суду надійшла скарга Генерального Директора ТОВ «Слобожанська будівельна компанія» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 02 червня 2020 року, в якій він прохає визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м.Полтаві внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 375 КК України на підставі його заяви від 02 червня 2020 року.
Скаргу обґрунтовує тим, що у червні 2020 року він звернувся в порядку ст. 214 КПК України до ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України, щодо винесення завідомо неправосудної ухвали Господарського суду Харківської області від 20.05.2020 року по справі № 922/1440/20. Зазначена заява разом із доповненням фактів надійшла до ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві 02 червня 2020 року. Вказав, що суддя Господарського суду Харківської області ОСОБА_4 перебрав на себе повноваження суду касаційної інстанції та зупинив виконання рішення суду, яке набрало законної сили та в силу Конституційних гарантій є обов`язковим до виконання, шляхом забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виданого на виконання законного рішення Суду, Наказу. Однак, відомості до ЄРДР не внесені на підставі його заяви не внесені, тому звернувся до суду із скаргою.
У судове засідання заявник не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд скарги без його участі прохав її задовольнити (а.с.21).
Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши наявні у матеріалах скарги докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
З матеріалів скарги вбачається, що Генеральний Директор ТОВ «Слобожанська будівельна компанія» ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 26 травня 2020 року, яку отримано 27 травня 2020 року, та доповненнями до заяви від 01 червня 2020 року, які отримано 02 червня 2020 року, про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України, щодо винесення завідомо неправосудної ухвали суддею Господарського суду Харківської області ОСОБА_4 від 20.05.2020 року по справі № 922/1440/20.
Відомості, викладені у заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Частиною 1 статті 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно з ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній обєктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обовязковими для внесення до ЄРДР.
Системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).
Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).
Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Заявник вказував на те, що, на його думку, зазначені в заяві дії особи підлягають кваліфікації за ст. 375 КК України.
При цьому, заявником в поданих заявах наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення злочину вказаною у заяві особою, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Крім того, доводи заяви зводяться до непогодження із процесуальним рішенням судді, що не може слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому ГПК України.
Таким чином, доводи заявника у заявах від 26 травня 2020 року та 01 червня 2020 року, які надійшли 27 травня 2020 року та 02 червня 2020 року відповідно, є його особистою оцінкою дій вказаної особи і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої протиправності дій, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.
Статтею 126 Конституції України визначено гарантії незалежності та недоторканості судді, згідно з якими вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.
Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Отже, господарським процесуальним законодавством фактично передбачено випадки прийняття службовим особами рішень, з якими не згодні інші учасники провадження, що не позбавляє їх права реалізації своїх прав шляхом оскарження.
Таким чином, не зважаючи на те, що заявник вважає заяви від 26 травня 2020 року та 01 червня 2020 року, які надійшли 27 травня 2020 року та 02 червня 2020 року відповідно, повідомленням про вчинення вищевказаною посадовою особою злочину, передбаченого ст.375 КК України, проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначеного злочину. Тому така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.
Отже, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.
Згідно вимог ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви Генерального Директора ТОВ «Слобожанська будівельна компанія» ОСОБА_3 до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань необхідно відмовити.
Керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги Генерального Директора ТОВ «Слобожанська будівельна компанія» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 02 червня 2020 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1