Справа № 342/97/20
Провадження № 1-кп/342/82/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Городенківського районного суду кримінальне провадження №0000017, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16.01.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, одруженої, не працюючої, з середньою освітою, раніше не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Злочин вчинено за наступних обставин.
ОСОБА_4 проживає по сусідству із ОСОБА_6 , із якою підтримує добросусідські відносини, господарство якої знаходиться на суміжній вулиці, що за адресою АДРЕСА_1 . 16 січня 2020 року, близько 09:00., у ОСОБА_4 виникли неполадки із її мобільним телефоном, зокрема остання не могла підкрутити гучність на мобільному телефоні. З цією метою, ОСОБА_4 вирішила звернутись за допомогою до ОСОБА_6 , із якою проживає по сусідству. Цього ж дня, близько 10:10 год., ОСОБА_4 направилась до ОСОБА_6 до якої часто ходить у гості та через незамкнуту хвіртку металевих воріт зайшла на територію подвір`я домогосподарства останньої, щоб попросити у ОСОБА_6 допомоги по збільшенню гучності в її мобільному телефоні, однак останню там не виявила. У свою чергу, ОСОБА_4 вирішила зайти у незамкнутий житловий будинок ОСОБА_6 , адже вважала, що остання перебуває у ньому, однак в цей час ОСОБА_6 складала дрова ззаду свого житлового будинку, про що ОСОБА_4 не було відомо. Перебуваючи у зазначеному житловому будинку, ОСОБА_4 зайшла у спальню кімнату ОСОБА_6 , де помітила жіночу сумку голубого кольору, яка знаходилась на спинці розкладного дивану, яка належить потерпілій ОСОБА_6 . В той час, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, тобто, розуміючи, що це чуже майно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, а саме, що обернення цього майна на свою користь спричинить шкоду його власнику та бажаючи настання таких наслідків, користуючись вигідною для себе обстановкою, а саме тим, що за її діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, маючи безперешкодний доступ до майна, таємно взяла вказану сумку, дістала звідти гаманець з найменуванням «Samsung» із якого викрала грошові кошти в сумі 2400,00 гривень. В подальшому ОСОБА_4 викрадені кошти поклала в праву зовнішню кишеню свого халату та направилась в сторону сільського магазину. Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд.
Потерпілою від кримінального правопорушення є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Лука Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Обвинувачена повністю визнала вину у вчиненні крадіжки при обставинах, зазначених в обвинувальному акті та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допити обвинуваченої, заслухав думку потерпілої та дослідив дані, які характеризують особу обвинуваченої.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 надала показання, які підтверджують обставини вчинення нею кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. ОСОБА_4 суду показала, що проживає по сусідству із ОСОБА_6 із якою підтримує добросусідські відносини, будинок якої знаходиться на суміжній вулиці, що за адресою АДРЕСА_1 . 16 січня 2020 року, зранку, у неї виникли неполадки із її мобільним телефоном, пропав звук на мобільному телефоні. У зв`язку із тим, що вона самостійно не могла підкрутити гучність у телефоні, пішла за допомогою до сусідки ОСОБА_6 . Через незамкнуту хвіртку воріт зайшла на подвір`я ОСОБА_6 . Так як на подвір`ї ОСОБА_6 не було, вирішила зайти у будинок, оскільки вважала, що ОСОБА_7 перебуває у ньому. Двері будинку на ключ не були зачинені. Вона зайшла у будинок та пройшла у кімнату, де помітила жіночу сумку голубого кольору. Сумка знаходилась на спинці дивану. Розуміючи, що це чуже майно, але скориставшись тим, що ніхто не бачить, взяла сумку. Із сумки дістала гаманець із якого викрала гроші в сумі 2400,00 гривень. Після чого, вийшла із будинку, в якому проживає ОСОБА_6 і направилась додому. Вкрадені гроші сховала у себе вдома.
Обвинувачена щиро розкаюється у вчиненому, просить застосувати покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі. Запевнила суд, що більше не буде вчиняти злочини.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердила, що претензій до обвинуваченої не має, так як кошти їй повернуто, збитки відшкодовано. Просить суворо не карати обвинувачену. 20.02.2020 через канцелярію суду подала заяву, в якій просила судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1ст.185 КК України продовжувати та завершувати без її участі.
Таким чином, суд встановив, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна - доведена повністю. Її дії за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують покарання, так як обставин що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Вчинений ОСОБА_4 злочин відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів середньої тяжкості. До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченої, повне визнання нею вини, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність претензій зі сторони потерпілої.
Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що вона має постійне місце проживання, разом з сім`єю проживає в с. Лука, раніше не судима, не перебуває на обліку в психіатричному кабінеті Городенківської ЦРЛ, знаходиться на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті КНП Городенківської ЦРЛ з 21.07.2008 року; за місцем проживання характеризується негативно.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, визначає ч. 2 ст.65 Кримінального кодексу України. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
З огляду на встановлені судом обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченої, враховуючи досудову доповідь Городенківського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області з якої слідує, що виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства можливе, вона не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб, думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинувачену, приймаючи до уваги позицію прокурора, який вважає, що до обвинуваченої слід застосувати покарання у виді штрафу, тому суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1ст.185 КК України, у виді штрафу. Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.
Речові докази: грошові кошти в розмірі 1800 грн., номіналом 200 гривень в кількості 12 купюр, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити їй, як власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч.2 ст. 394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1