ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/575/20 Справа № 204/450/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 і інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2020 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 про скасування наказу Міністерства юстиції України за № 3914/5 від 05.12.2019 року про видачу затриманого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації, для виконання вироку суду, яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації, -

за участю секретаря ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_5
затриманого ОСОБА_6
перекладача ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 про скасування наказу Міністерства юстиції України за № 3914/5 від 05.12.2019 року про видачу затриманого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації, для виконання вироку суду, яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації.
Слідчим суддею було встановлено, що підстави для скасування наказу Міністерства юстиції України № 3914/5 від 05.12.2019 р., складеного за результатами розгляду запиту про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 до Російської Федерації, на даний час відсутні. Жодних доказів на підтвердження того, що наявні підстави, які перешкоджають видачі ОСОБА_6 запитуваній стороні, стороною захисту не надано.
В апеляції:
- захисник ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали.
Також захисник просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2020 року та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 3914/5 від 05.12.2019 р., про видачу (екстардицію) громадянина Російської Федерації, ОСОБА_6 з України до Російської Федерації для виконання покарання у виді 3 років позбавлення волі за вироком Салаватського міжрайонного суду Республіки Башкортостан від 23 листопада 2018 року.
В обґрунтування зазначає, що суд не врахував, що при проведенні екстрадиційної перевірки не були враховані всі обставини, які перешкоджають видачі ОСОБА_6 , зокрема, останнього не було ознайомлено з висновком Департаменту міжнародного права від 29 листопада 2019 року, на підставі якого було прийнято оскаржуваний наказ.
Також зазначає, що не було перевірено, чи може ОСОБА_6 за станом здоров`я бути етапованим до Російської Федерації, що є порушенням процедури екстрадиції.
Зазначає, що закінчилися передбачені законом строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу.
Вказує, що вирок Салаватського міжрайонного суду Республіки Башкортостан щодо ОСОБА_6 був постановлений без участі останнього, що є порушенням його права на захист.
Також зазначає, що ОСОБА_6 звертався до міграційної служби України для отримання статусу біженця, але цього перевірено не було. ОСОБА_6 має вид на проживання в Україні з 2010 року, за цей час до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у нарколога не перебував, наркотичні засоби не приймав.

Розглядаючи клопотання захисника про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про пропущення апелянтом строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду та вирішення питання про його поновлення.
Заслухавши ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали апеляцію захисника, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 590 КПК України, після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення по видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

Згідно ч. 4 ст. 590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви в порядку, встановленому законодавством України.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для виконання вироку Салаватського міжрайонного суду Республіки Башкортостан від 23 листопада 2018 року за ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації.

05 грудня 2019 року заступником Міністра Юстиції України ОСОБА_10 винесено наказ про видачу (екстардицію) громадянина Російської Федерації, ОСОБА_6 з України до Російської Федерації для виконання покарання у вигляді 3 років позбавлення волі за вироком Салаватського міжрайонного суду Республіки Башкортостан від 23 листопада 2018 року.
В ході проведення перевірки, яка була проведена прокуратурою Дніпропетровської області за дорученням Міністерства юстиції України, встановлено, що обставин, що можуть перешкоджати видачі до Російської Федерації громадянина цієї держави ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для виконання вироку суду, яким його засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації, відсутні.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 228 ККРФ, за вчинення якого ОСОБА_6 засуджено, є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років.
Встановлені ст. 49 КК України строки давності для притягнення до кримінальної відповідальності за даний злочин не сплили.
При розгляді скарги захисника слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_11 є громадянином Російської Федерації, не має статусу біженця, за станом здоров`я протипоказань до його етапування не має. В наявності запит №81/3-983-18 від 12.08.2019 року Генеральної прокуратури Російської Федерації, відповідно до ст.ст. 56, 58, 60, 80 «Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22 січня 1993 року, про застосування тримання під вартою та екстрадицію ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для виконання вироку Салаватського міжрайонного суду Республіки Башкортостан від 23.11.2018 року, яким ОСОБА_6 заочно визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації, та засуджено до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, з утриманням у виправній колонії загального режиму. Вирок набрав законної сили 04.12.2018 року, проте не був виконаний в повному обсязі у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 на момент винесення вироку відносно нього перебував у розшуку. 17.07.2019 року ОСОБА_6 було оголошено у розшук, одночасно з обранням відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 23.08.2019 року ОСОБА_6 було оголошено у міжнародний розшук. Строк давності виконання вироку не закінчився.
З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 587 КПК України екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною регіональною прокуратурою.
Згідно ч. 1 ст. 589 КПК України у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 5-1) є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.
Згідно наведених положень закону, посилання захисника ОСОБА_5 з приводу того, що ОСОБА_11 не брав участі під час постановлення вироку Салаватського міжрайонного суду Республіки Башкортостан щодо ОСОБА_6 , не є підставою і умовою для відмови у видачі особи іноземній державі.
Інші доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, виходячи з наступного.
Відповідно до висновку за результатами екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_11 до Російської Федерації, останній за станом свого здоров`я може бути етапований до Російської Федерації. Згідно листа ГУ ДМС у Дніпропетровській області, громадянин Російської Федерації ОСОБА_11 , не звертався із заявою при визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або з іншими заявами.
Враховуючи вищевикладене, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, постановлена слідчим суддею ухвала є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та не підлягає скасуванню, а відтак в задоволенні апеляційної скарги захисника слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України , колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07 квітня 2020 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 про скасування наказу Міністерства юстиції України за № 3914/5 від 05.12.2019 року про видачу затриманого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації, для виконання вироку суду, яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно прокурором з підстав, передбачених ч. 7 ст. 591 КПК України.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4