ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 631/968/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1280/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
потерпілого - ОСОБА_8 ,
представника потерпілого - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_10 , -

В С Т А Н О В И Л А:

22.11.2018 року до Нововодолазького районного суду Харківської област надійшла заява від потерпілого ОСОБА_8 , в якій останній просив закрити провадження у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України, у зв`язку із тим, що він відмовляється від обвинувачення та не має до нього претензій.
Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 листопада 2019 року задоволено клопотання потерпілого ОСОБА_8 про відмову від обвинувачення та закриття кримінального провадження. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2017 року за № 0000087, щодо вчинення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України, закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 284 КПК України.

Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_10 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 листопада 2019 рокустосовно ОСОБА_10 та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування своєї вимоги апелянт вказує на те, що судом першої інстанції, в порушення п.2 ч.1 ст.372 КПК України, не зазначено в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали встановленні під час судового розгляду обставини із посиланням на докази. Крім того, апелянт зазначає, що в судовому засіданні було достовірно з`ясовано, що ОСОБА_10 є працівником правоохоронного органу, однак суд не досліджував даних про те, чи перебував він в момент коли відбулись події, що зазначені в обвинувальному акті стосовно нього, на службі та чи не виконував посадових обов`язків поліцейського, що безпосередньо впливає на кваліфікацію його дій.
Обвинувачений ОСОБА_10 також зазначає в своїх апеляційних доводах, що суд не роз`яснив йому наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав та в оскаржуваному судовому рішенні невірно зазначено його анкетні дані.

Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі; думку прокурора та потерпілого, які вважалиоскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою,колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу суду першої інстанції, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скаргаобвинуваченого ОСОБА_10 не підлягає задоволенню,з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Судом першої інстанції повністю дотримані ці вимоги кримінального процесуального закону. Висновок суду про закриття кримінального провадження є обґрунтованим.
На переконання колегії суддів, апеляційні доводи обвинуваченого щодо необґрунтованості висновків суду про закриття кримінального провадження не грунтуються на чинних засадах кримінального судочинства.
Відповідно до загальних засад кримінального провадження, передбачених п.п.15, 19 ч.1 ст.7, ст.ст.22, 26 КПК України, відмова потерпілого від обвинувачення це є його процесуальним правом, яке будь-яким чином не може бути обмежене іншими учасниками кримінального провадження або судом.
Така відмова потерпілого від обвинувачення , з урахуванням вимог п.7 ч.1 ст.284 КПК України, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 477 КПК України, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.1 ст.122 КК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Системний аналіз ст.ст. 22, 26, 284 ч.1 п.7, ч. 7 КПК України свідчить про те, що суд законно й обґрунтовано розглянув клопотання потерпілого та дійшов вірного висновку про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.1 ст.122 КК України, оскільки це відбулось із процесуальної волі ОСОБА_11 , який законом наділений таким процесуальним правом. При цьому така позиція потерпілого є обов`язковою й безумовною для суду і вона не обмежена мотивами потерпілого.
Згідно журналу та звукозапису судового засідання від 22.11.2018 року, сам обвинувачений ОСОБА_10 не заперечував проти закриття кримінального провадження стосовно нього (т.2 арк.13-14, 18).
З огляду на викладене, будь-які намагання сторін спонукати потерпілого продовжувати підтримувати обвинувачення для підтвердження чи спростування вини обвинуваченого (наявності або відсутності складу та події злочину) будуть мати характер процесуального примусу щодо нього, що є неприпустимим. Відмова потерпілого ОСОБА_8 від обвинувачення є безумовною підставою для закриття провадження на будь-якій стадії судового розгляду.
Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_10 про те, щомотивувальна частина оскаржуваної ухвали не містить відомостей щодо невизнання ним своєї вини за пред`явленим обвинуваченням та про порушення стосовно ОСОБА_8 кримінального провадження за ст.383 КК України будь-яким чином не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо закриття кримінального провадження та не є підставами для скасування судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, що передбачені ст.ст.412, 415 КПК України.
Колегія суддів також не погоджується з апеляційними доводами обвинуваченого стосовно того, що закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення не є реабілітуючою обставиною.
Мотивувальна частина оскаржуваного судового рішення не містить будь-яких висновків суду стосовно доведеності вини обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. В ньому лише зазначено зміст обвинувального акту та зазначена кваліфікація органу досудового слідства.
При цьому колегія суддів враховує , що у випадку закриття провадження в зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності , що передбачено Розділом ІХ Кримінального кодексу України, суд повинен встановити доведеність вини обвинуваченого і в цих випадках згода обвинуваченого на закриття провадження з нереабілітуючих підстав є обов`язковою.
Але відмова потерпілого або прокурора від обвинувачення свідчить про відсутність будь-якого кримінального переслідування особи з боку потерпілого та держави взагалі , і, як наслідок, про невинуватість особи.
За таких обставин, відмова потерпілого від пред`явленого обвинувачення,на думку колегії суддів, свідчить про те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 закрито судом першої інстанції саме з реабілітуючих обставин, і це не породжує для нього будь-яких негативних кримінально-правових наслідків.
Щодо апеляційних доводів обвинуваченого про допущення судом першої інстанції неповноти судового розгляду з тієї підстави, що судом не перевірено наявності або відсутності в діях ОСОБА_10 складу іншого злочину, то вони не узгоджуються з нормами, що встановлені ч.1 ст.337, п.7 ч.1, ч.7 ст.284 КПК України.
Колегія суддів погоджується з апеляційними доводами обвинуваченого про те, що в оскаржуваному судовому рішенні невірно зазначено його ім`я та по батькові, а саме замість вірного ОСОБА_12 зазначено ОСОБА_13 , але це не є підставою для скасування судового рішення, оскільки під час судового розгляду прокурором уточнювалось пред`явлене обвинувачення в частині анкетних даних обвинуваченого та кримінальне провадження в суді першої інстанції розглядалося за обвинуваченням саме ОСОБА_10 . Таким чином, зазначені обставини є виключно технічною опискою, яка допущена в ухвалі Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 листопада 2019 року та підлягає виправленню судом першої інстанції в порядку ст.379 КПК України.
З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і скасування ухвали суду про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_10 у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення колегія суддівне вбачає.

Поряд з цим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухвали та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, не встановлено.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_10 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді