Справа № 201/1246/20
Провадження № 1кп/201/88/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000173 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працює, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

22.01.2019 року приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в магазині «АТБ №300» за адресою: м. Дніпро, просп. Гагаріна, буд. 169, побачив на стелажі з алкогольними напоями пляшку віскі ТМ «Наnkey Banister», об`ємом 0,7 л., вартістю 347 грн. 30 коп., яку визначив об`єктом свого злочинного посягання і у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Далі ОСОБА_3 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його умисними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяв зі стелажу одну пляшку віскі ТМ «Наnkey Banister», об`ємом 0,7 л., вартістю 347 грн. 30 коп., що належить ТОВ «АТБ-маркет» та тримаючи її в своїй руці, попрямував до лінії касового контролю.
Після чого ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, перетнув лінію касового контролю та направився до виходу з магазину, таким чином, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки на виході з магазину з викраденим майном був затриманий охоронцем магазину, таким чином спричинив майнову шкоду ТОВ «АТБ-маркет» в розмірі 347 грн. 30 копійок.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють:

1) подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна та його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, закінчений замах таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, ступінь здійснення злочинного наміру та причини внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, які не залежали від волі обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66, 67 КК України не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарань не здатні забезпечити свою виховну функцію, а саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретних його обставинам, даним про особу обвинуваченого.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1