Справа № 507/1777/19
Провадження № 1-кп/507/25/2020
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
03.06.2020 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоселівка Любашівського району Одеської області, громадянство України, неодруженого, із неповною середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ;
потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представник потерпілих адвокат ОСОБА_8
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
14 вересня 2019 року близько 12 години, ОСОБА_3 , переслідуючи протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошей з метою подальшого їх витрачення на власні потреби, прибув до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , де переконавшись у відсутності сторонніх осіб та що його дії залишаються ніким не помічені, вирішив здійснити крадіжку грошових коштів, що знаходилися у житловому будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 відчинив хвіртку та зайшов у подвір`я, де в піднавісі знайшов металевий предмет, яким пошкодив замок на вхідних дверях житлового будинку і проник в середину, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, таємно, умисно, викрав грошові кошти, що знаходились в кімнаті будинку у сумі 53 000 гривень, які належали ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , спричинивши тим самим матеріальні збитки потерпілим на вказану суму, а викраденими грошима розпорядився на власний розсуд.
В подальшому ОСОБА_3 будучи не притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення злочину з корисливих мотивів, на шлях виправлення не став і виносив злочинний намір спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.
26.09.2019 близько 10:00 годин, ОСОБА_3 переслідуючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна і подальшого його продажу та витрачення коштів на власні потреби, прибув до домоволодіння яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_3 належного ОСОБА_9 , де переконавшись у відсутності сторонніх осіб та що його дії залишаються ніким не помічені, вирішив здійснити крадіжку майна, що знаходилося у житловому будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 зі сторони присадибної ділянки проник у двір, а далі підійшов до замкнених на замок вхідних дверей житлового будинку, які шляхом ривка відчинив і проник в середину, де усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, таємно, умисно, повторно викрав майно належне ОСОБА_9 , а саме: ноутбук марки «АсегЕхtеnsа5610» б/к вартістю 1750 гривень; зарядний пристрій до ноутбука марки «Dеltаеlесtгоnісs» б/к вартістю 300 гривень; тканинний чохол для ноутбука б/к вартістю 250 гривень та USB-флеш-накопичувач об`ємом пам`яті 16 GВ б/к вартістю 150 гривень, спричинивши тим самим матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 2450 гривень, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Також, 29.09.2019 близько 11:00 годин, ОСОБА_3 переслідуючи протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна (грошей) з метою подальшого їх витрачення на власні потреби, прибув до домоволодіння яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 належне ОСОБА_10 , де переконавшись у відсутності сторонніх осіб та що його дії залишаються ніким не помічені, вирішив здійснити крадіжку грошових коштів, що знаходилися у житловому будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 зайшов через відчинену хвіртку до подвір`я, де відчинив вхідні двері житлового будинку, які були не зачиненні і проник в середину, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, таємно, умисно, повторно викрав грошові кошти, що знаходились в кімнаті будинку у сумі 1000 гривень, які належали ОСОБА_10 , спричинивши тим самим матеріальні збитки потерпілій на вказану суму, а викраденими грошима розпорядився на власний розсуд.
01.10.2019, близько 12:00 годин, ОСОБА_3 переслідуючи протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, велосипеда марки «АRDIS Либідь» червоно - сірого кольору, належного ОСОБА_7 , з метою подальшого його використання, прибув до його домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , де переконавшись у відсутності сторонніх осіб та що його дії залишаються ніким не помічені, проник на територію подвір`я жилого домоволодіння через незачинену на запірний пристрій хвіртку. Реалізуючи свій подальший злочинний умисел, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, таємно, умисно, повторно викрав велосипед марки «АRDIS Либідь», що знаходився в неогородженому піднавісі на території жилого подвір`я, належного ОСОБА_7 , спричинивши тим самим матеріальні збитки потерпілому на загальну суму 1500 гривень. Викраденим велосипедом розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно поєднана з проникненням у житло та сховище.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 винним у вчиненні протиправних дій визнав себе повністю та розповів про обставини вчинення крадіжки, зокрема розповів, що 14 вересня 2019 року він пошкодивши замок на вхідних дверях, зайшов у будинок подружжя ОСОБА_11 , звідки викрав кошти в
розмірі 53 000 грн., а 26 вересня 2019 р. пошкодивши двері, проник у будинок ОСОБА_9 , звідки викрав нотбук із зарядним пристроєм, флешкою та чехлом, в подальшому із будинку ОСОБА_10 , двері якого були незачинені, викрав гроші в розмірі 1000 грн. 1 жовтня 2019 року із подвір`я, а саме з під-навісу викрав велосипед, що належав ОСОБА_7 . У вчиненому ОСОБА_3 щиро розкаявся та запевнив суд, що належні висновки для себе зробив.
Потерпіла ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , в судове засідання не з`явилися, згідно заяви просили кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 розглянути у їхню відсутність.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні злочину, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно поєднана з проникненням у житло та сховище.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується, проживає із пристарілою бабусею, хворіє, знаходиться у лікаря на Д-обліку та перебуває на тривалому амбулаторному лікуванні, хоча раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але в силу ст..89 КК України є таким, що не має судимості, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться , також суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставини. Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину. Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено. Крім того, судом враховується, що ОСОБА_3 зробив для себе належні висновки, критично ставиться до своїх дій, а також враховує те, що викрадене майно у
ОСОБА_9 та ОСОБА_7 повернуто потерпілим.
Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, достатнім буде покарання призначене у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, тобто із звільненням від відбування призначеного судом покарання із випробуванням.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд виходить із наступного.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Згідно з ч.1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню.
За змістом положень ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України , позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
ОСОБА_3 цивільний позов визнав повністю.
Підстав для обрання запобіжного заходу , суд не вбачає.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в загальному розмірі 2041 грн. 13 коп. відповідно до вимог ст. ст.118, 122, 124 ч. 2 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
ухвалив :
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 2041 грн. 13 коп. на користь держави.
Речові докази: ноутбук, зарядний пристрій до ноутбука, чохол для ноутбука, флеш-накопичувач, які передані потерпілому ОСОБА_9 під зберігальну розписку залишити йому за належністю; велосипед, який переданий потерпілому ОСОБА_7 під зберігальну розписку залишити йому за належністю та накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду від 7 жовтня 2019 року арешт на вказане майно - скасувати.
Цивільний позов ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1