ЄУН № 336/4869/19
пр. № 1-кп/336/262/2020
ВИРОК
Іменем України
10 червня 2020 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Попасна Луганської області, зареєстрована проживаючою у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , не заміжньої, офіційно не працюючої, раніше не судимої,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25 квітня 2019 року приблизно о 12.00 годині ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні роздягальні загальноосвітньої школи № 52 по вул. Шевченка, 241 у м. Запоріжжя, таємно викрала з ранцю ОСОБА_6 належний ОСОБА_7 мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 4 в корпусі чорного кольору вартістю 2500 гривень, а з ранцю ОСОБА_8 належний ОСОБА_5 мобільний телефон Xiaomi Redmi 6А в корпусі чорного кольору вартістю 2862,2 гривень, спричинивши потерпілим матеріальну шкоду на суми, відповідно, 2500 гривень та 2862,20 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину визнала повністю, пояснивши, що 25 квітня 2019 року вона прийшла до школи № 52, де навчаються її діти, та очікувала на свою доньку ОСОБА_9 . Побачивши відкриту роздягальню, ОСОБА_4 вирішила скористатись цим з метою скоєння крадіжки, адже на той час не мала роботи та будь-якого доходу, була вагітною та матеріально не забезпечена. Зайшовши до роздягальні та впевнившись у тому, що ніхто за нею не спостерігає, ОСОБА_4 у роздягальні оглянула три рюкзаки та знайшла два телефони в двох з них, які викрала. Того ж дня телефон Xiaomi Redmi 6А здала до ломбарду, а грошові кошти віддала орендодавиці житла, в якому мешкала, для погашення заборгованості з комунальних послуг, інший телефон продала на ринку десь за два тижні, використавши грошові кошти на власні потреби. ОСОБА_4 вказала, що у скоєному розкаюється, на крадіжку її підштовхнула матеріальна незабезпеченість, але в подальшому під час судового розгляду справи ОСОБА_4 влаштувалась на роботу, що дозволило їй відшкодувати матеріальну шкоду потерпілим в повному обсягу.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила факт того, що у її сина ОСОБА_8 під час уроку фізкультури у школі викрали телефон, який належав потерпілій. Наразі обвинувачена ОСОБА_4 повністю компенсувала їй та потерпілій ОСОБА_7 вартість телефонів, у зв?язку з чим потерпіла не має матеріальних претензій до обвинуваченої.

Також суду прокурором надані документи, що характеризують особистість обвинуваченої, а обвинуваченою надані копії розписок про передання потерпілим грошових коштів різними сумами в різні дати.
Інших доказів учасниками провадження не надавалось, прокурор вважав, що досліджених судом доказів достатньо для встановлення обставин скоєння злочину та доведеності вини обвинуваченої, з чим погодився обвинувачена та потерпіла.

Потерпіла ОСОБА_7 до суду не з?явилась, про місце та час розгляду справи сповіщалась в установленому порядку, причин неявки суду не сповістила.

Судом було роз`яснено учасникам справи наслідки обмеження дослідження доказів, передбачені ст. 349 ч. 3 КПК України. Враховуючи відповідні клопотання прокурора та обвинуваченого, суд, впевнившись у тому, що усі учасники правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд, враховуючи позицію обвинуваченої щодо повного визнання вини у скоєнні злочину, пояснення про обставини скоєння злочину, дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні злочину знайшла своє підтвердження та доведена належними та допустимими доказами.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ст. 185 ч. 1 КК України.

При дослідженні документів, які характеризують особистість ОСОБА_4 судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судима, має п?ятьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , офіційно не працює, не перебуває на обліку у наркологічному диспансері або психіатричній клініці.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає визнання обвинуваченою вини у скоєнні злочину, щире каяття, адже обвинувачена в повній мірі відшкодувала потерпілим матеріальну шкоду, вибачилась за скоєння злочину, відшкодування завданої шкоди.

При призначенні покарання суд враховує положення ст. 50 КК України, яка вказує, що метою покарання є кара, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, та, приймаючи до уваги думку прокурора, потерпілої та обвинуваченої, яка вказала, що наразі має можливість сплатити штраф, наявність на утриманні обвинуваченої п?ятьох неповнолітніх дітей, вважає доцільним призначити обвинуваченій покарання в вигляді штрафу.

Цивільного позову в ході досудового розслідування чи судового розгляду не заявлялось, відомостей про витрати на залучення експертів суду не надано, як не надано і документів, що стосуються речових доказів у кримінальному провадженні, тож судом не вирішуються питання про стягнення витрат на залучення експертів чи розпорядження речовими доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. ст. 185 ч. 1 КК України,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винною у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п?ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі вісімсот п?ятдесят гривень.

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1