Справа № 473/588/20
Номер провадження1-кп/473/158/2020
ВИРОК
іменем України

"25" лютого 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську кримінальне провадження № 00000243 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Джанкой АР Крим, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1. 19.03.2002 року Джанкойським районним судом AP Kрим за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 17.05.2005 y зв`язку з відбуттям строку покарання;

2. 31.05.2007 року Джанкойським міським судом AP Кpим за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.121, ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ст.70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 24.07.2015 y зв`язку з відбуттям строку покарання

- в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 17.02.2020 року приблизно o 06:50 год., перебуваючи на пероні залізничної станції «Олександрівка», що y Вознесенському районі Миколаївської області, помітив, що y потерпілої ОСОБА_6 , котра пройшла повз нього та прямувала вздовж залізничної колії, мався в руках мобільний телефон, в результаті чого y останнього виник умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне збагачення за рахунок відкритого викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_7 , діючи повторно, із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення направився за потерпілою, котpу опередив на декілька кроків, після чого обернувся до неї та із застосуванням фізичного насильства, що виразилось y шарпанні та натягуванні на її обличчя капюшону одягненої на нiй куртки, в результаті чого їй заподіяв легкі тілесні ушкодження y виді садна в ділянці лівої щоки, всупереч її волі, забрав з рук мобільний телефон «Nokia RM-1190» вартістю 450 гpивень. Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном потерпілої ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник та своїми умисними протиправними діями спричинив їй матеріальний збиток на загальну суму 450 гpивень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 які виразились у відкритому викрадені чужого майна(грабіж), поєднане з насильством, який не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, належить кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, до суду надійшла угода про визнання винуватості від 21 лютого 2020 року, укладена між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_6 на укладення ним угоди, та ОСОБА_5 , що є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 скоїв злочин, який відноситься до тяжких злочинів. Потерпіла ОСОБА_6 надала прокурору письмову згоду на укладення даної угоди.Потерпіла претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст.186 КК України у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. ОСОБА_5 із запропонованим видом та мірою покарання згоден.

У судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Також в судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав судові згоду на призначення узгодженого покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам ст 472 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. 373, 374, 468-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 лютого 2020 року, укладену в м. Вознесенську Миколаївської області між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000243, за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_6 на укладення ним угоди, та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та, на підставі угоди про визнання винуватості, призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, залишити тримання під вартою, обчислюючи строк відбуття покарання ОСОБА_5 з 25.02.2020 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк тримання його під вартою з 17 лютого 2020 року по 25 лютого 2020 року
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) днів усіма учасниками процесу з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя: ОСОБА_1