Номер провадження:1-кп/521/424/20
УХВАЛА
24 лютого 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001791 від 01.06.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 118 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Потерпіла ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить обвинуваченій ОСОБА_7 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Своє клопотання потерпіла мотивувала тим, що вона в рамках даного кримінального провадження звернулась до суду з цивільним позовом до обвинуваченої про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а накладення арешту необхідне з метою забезпечення позову.

Представник потерпілої вважала за необхідне задовольнити клопотання.

Захисник та обвинувачена вказали про відсутність підстав для накладення арешту зазначивши, що позовна заява по формі не відповідає встановленим вимогам, суми, визначені в позові документально не підтверджені, відсутнє обґрунтування розміру моральної шкоди.

Прокурор не заперечував в задоволенні клопотання потерпілої.

Вивчивши матеріали кримінального провадження та позовну заяву потерпілої, вислухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Згідно ч. 1 та ч.2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 30.10.2019 року, до початку судового розгляду, потерпіла ОСОБА_5 звернулась з позовною заявою до обвинуваченої ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди на загальну суму 253 255 гривень.

Задовольняючи клопотання потерпілої суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позовних вимог може суттєво ускладнити чи взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 182863458 від 30.09.2019 року, ОСОБА_7 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи наявність цивільного позову, з метою його забезпечення, суд приходить до висновку про необхідність накладення арешту на майно обвинуваченої ОСОБА_7 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170 - 173 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, яке належить обвинуваченій ОСОБА_7 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 з метою забезпечення цивільного позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1