Номер провадження 1-кп/754/935/20
Справа№754/7514/20
Вирок
Іменем України

30 червня 2020 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003661 від 11.06.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с. Косачівка, Козелецького району, Чернігівської області,

українки, громадянки України, студентки І-курсу ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
10.06.2020, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні торгівельної зали магазину «SinSay», що знаходиться по вул. Лаврухіна, 4 в м. Києві, маючи намір на умисне таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги до себе з боку продавців та працівників служби охорони магазину, умисно, з корисливих спонукань, взяла з полиць магазину чуже майно, що належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», а саме: блузку (ХС100) вартістю 199 гривень 20 копійок, штани (ХJ459), вартістю 439 гривень 20 копійок, футболку (YА502), вартістю 199 гривень 20 копійок та футболку (YА498), вартістю 95 гривень 20 копійок. Вказане майно, загальною вартістю 932 гривні 80 копійок, ОСОБА_4 , поклала до свого рюкзаку, який знаходився при ній. Після цього, ОСОБА_4 , утримуючи викрадений товар при собі, не розрахувавшись за нього, направилась до виходу з магазину, при цьому виконавши всі дії, які вважала за необхідне для доведення злочину до кінця, однак свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця не довела, з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками охорони магазину, а викрадений товар у неї було вилучено.
В судовому засіданні неповнолітня обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винною, щиро розкаялася, фактичні обставини справи, кількість та вартість речей, які намагалася викрасти не оспорювала та підтвердила вищеописані встановлені судом обставини справи.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому її дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
При призначенні неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, його наслідки, ступень здійснення злочинного наміру та причини, за яких крадіжку не було доведено до кінця, обставини справи, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не притягувалась до адміністративної та кримінальної відповідальності, навчається, позитивно характеризується за місцем проживання, має нормальний стан здоров`я та загальний розвиток, після вчинення злочину не допускала інших правопорушень, належно себе поводить у побуті, має належні умови життя та виховання, відсутність претензій з боку потерпілого.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає її щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.
На момент постановлення вироку внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки ОСОБА_4 не потребує реального застосування покарання, а тому суд знаходить правові підстави для звільнення відповідно до ч.1 ст.105 КК України неповнолітню ОСОБА_4 від покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру, які сприятимуть її виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.
Згідно вимог ст.100 КПК України речові докази по справі блузка (ХС100), штани (XJ459), футболка (YА502), футболка (YА498) підлягають залишення у потерпілого, DVD-R диск із записом відеоспостереження підлягають зберіганню при матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 373-376, ч.3 ст. 497 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України.

На підставі ст.105 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання і застосувати до неї примусовий захід виховного характеру у виді - застереження.

Речові докази по справі - блузку (ХС100), штани (XJ459), футболку (YА502), футболку (YА498) залишити у потерпілого; DVD-R диск із записом відеоспостереження зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: