Справа № 732/573/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/359/20
Категорія - 121 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Обвинуваченої ОСОБА_7

Захисника ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000040, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , прокурора, потерпілого ОСОБА_10 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 10 лютого 2020 року

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком суду ОСОБА_9 , уродженка с. Кемське Казачинського району Красноярського краю РФ, громадянка України, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , вдова, не працююча, з повною загальною середньою освітою, раніше не судима

засуджена за ст. 121 ч. 2, ст. 69 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_9 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27.01.2019 по 07.02.2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь місцевого бюджету Городнянського району Чернігівської області 301 грн. 13 коп. витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування.

Вироком суду ОСОБА_9 визнана винною у тому, що завдала умисне тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_11 небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, а саме, 26.01.2019 року, близько 17 год 30 хв, перебуваючи у власному будинку, розташованому по АДРЕСА_1 , діючи умисно, у ході сварки зі своїм чоловіком ОСОБА_11 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин нанесла ОСОБА_11 один удар ножем в область живота, спричинивши йому тілесні ушкодження, у вигляді колото-різаної рани на передній поверхні черевної стінки зліва, що служать початком ранового каналу, який проходить через шкіру, підшкірну клітковину, парієтальну очеревину, стінку тонкого кишечника, брижу товстого та тонкого кишківника, закінчується в корені брижі тонкого кишківника, які згідно висновку експерта № 138 від 28.02.2019 року могли утворитись від дії колюче-ріжучого знаряддя типа ножа, мають прямий причинний зв`язок із причиною смерті та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, від яких останній ІНФОРМАЦІЯ_1 о 03 год. 30 хв. помер в хірургічному відділенні Городнянської центральної районної лікарні.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити. Не погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченої. Звертає увагу на відсутність умислу заподіяння тілесних ушкоджень, а також на те, що обвинувачена протягом тривалого періоду терпіла неправомірну поведінку потерпілого. Дії обвинуваченої мали характер випадковості, та були зумовлені поведінкою потерпілого, який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Обвинувачена намагалася відштовхнути чоловіка, який наблизився на незначну до неї відстань. Потерпілий наблизився до ОСОБА_9 сам, остання знаходилася біля столу, на зустріч до потерпілого не йшла.

В апеляційній скразі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку із неправильністю застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 призначити покарання за ст. 121 ч. 2 КК України у виді 8 років позбавлення волі. Обвинувачена вину не визнала, зазначивши, що потерпілий сам наштирхнувся на ніж. Домомоги не надала, та не викликала швидкої допомоги. Прокурор в апеляції не погоджуєть із визнанням учаті обвинуваченої у слідчому експерименті обставиною, яка пом`якшує покарання. Звертає увагу на те, що згідно з висновком додаткової судово-медичної експертизи № 252, тілесні ушкодження у виді колото-різаної рани живота не могли утворитися за обставин, на які вказує ОСОБА_9 при проведенні слідчого експерименту від 19.02.2019, а саме при повороті підозрюваної ОСОБА_9 до потерпілого, тримаючи перед сомбою ніж в правій руці, без упору та не завдаючи удару. Обставиною, яка обтяжує покарання слід визнати вчинення злочину щодо подружжя.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_10 просить вирок суду змінити, пом`якшити покарання, призначити ОСОБА_9 покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити останню від відбування покарання з виробуванням з іспитовим строком 2 роки. В іншій частині вирок суду залишити без змін. Вважає, що судом не було враховано в повній мірі особу обвинуваченої, її вік, думку потерпілого. Звертає увагу на те, що обвинувачена частково визнала свою вину, сприяла розкриттю злочину, до кримінальної відповідальності не притягувалася, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

В судовому засіданні обвинувачувана та її захисник підтримали свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу потерпілого та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку приходить до висноку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги захисника та задоволення апеляційної скарги потерпілого з наступних підстав.

Вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину, при обставинах, наведених у вироку суду повністю підтверджується сукупністю доказів, які досліджені в суді першої інстанції.

В суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_9 вину визнала частково та показала, що 26.01.2019 вони з її чоловіком ОСОБА_11 вирішили різати домашню свиню. Допомагати приїхали їхній син ОСОБА_12 , їхня донька ОСОБА_13 зі своїм чоловіком ОСОБА_14 , її брат ОСОБА_15 , а також подруга ОСОБА_16 . Близько 15 год 00 хв всі закінчили працювати, пообідали. Під час обіду всі трішки вжили спиртного, окрім ОСОБА_14 , який був за кермом. Її чоловік ОСОБА_11 вживав спиртне з ранку та під час обіду, від вжитого алкоголю він сильно сп`янів та почав чіплятися до неї. Вона сама майже не випивала, оскільки є гіпертоніком. Після обіду родичі роз`їхалися, ОСОБА_16 допомогла прибрати та теж пішла. Вдома залишились вона та її чоловік. Близько 17.00 год. вона знаходилася в прихожій кімнаті, де різала м`ясо. В цей час її чоловік ОСОБА_11 почав сваритися. Вона в свою чергу благала його заспокоїтися та піти спати, але він її не слухав та продовжував ображати її. В ході сварки чоловік підійшов до неї ззаду, смикнув її за волосся та вдарив по голові в область потилиці. В цей момент вона перебувала біля столу з ножем в правій руці, яким різала м`ясо. Чоловік боляче схопив її за волосся та потягнув і почав повертати. Від болю вона напружилася та не випустила ніж, а міцно тримала його в руці. Вона хотіла відштовхнути чоловіка, але він наблизився до неї. Відстань між ними була незначна. В процесі наступального руху потерпілого ніж, який був зажатий в її руці, увійшов в живіт потерпілого. Події, які відбувалися після цього, вона майже не пам`ятає, оскільки в цей момент їй стало зле через те, що сталося. Вона у стані хвилювання вибігла на двір та почала кричати, що вона зарізала свого чоловіка, просила, щоб хтось викликав швидку. Потім вона вибігла на вулицю та почала знову кричати те саме. Пам`ятає, що телефонувала подрузі та родичам та повідомила про випадок. Після цього з`явилися її подруга ОСОБА_16 , сусіди та прибула карета швидкої допомоги. Чоловіка забрали до лікарні, де прооперували. Вночі повідомили, що чоловік в лікарні помер. ЇЇ чоловік ОСОБА_11 останні декілька років зловживав спиртними напоями, на грунті чого постійно конфліктував з нею та застосовував до неї насильство, яке виражалося у завданні їй побоїв та мордуванні. Вона терпіла його поведінку, оскільки вони прожили разом багато років, мали спільних дітей та онуків. Стверджує, що не мала ні умислу позбавляти життя свого чоловіка ОСОБА_11 , ні заподіяти йому тілесне ушкодження. Удар в живіт був спричинений внаслідок хаотичного руху потерпілого. До скоєння правопорушення вона не готувалася, ніж був в її руках, оскільки вона різала м`ясо. Зі столу, де різала ножем м`ясо, вона не відходила, назустріч потерпілому не йшла, а він сам розвертав її. Події відбулися блискавично швидко в обмеженому просторі - прихожій кімнаті. Тому вона навіть не усвідомила, що насправді відбулося, адже зрозуміла, що поранила чоловіка тільки після отриманих ушкоджень. Усвідомивши скоєне, вона одразу повідомила інших осіб. У скоєному розкаюється, нанесення удару відбулося ненавмисно.

Потерпілий ОСОБА_10 в суді першої інстанції показав, що 27.01.2019 йому зателефонували родичі та повідомили, що його брат ОСОБА_11 отримав ножове поранення, яке йому спричинила обвинувачена. Після проведеної операції брат помер в лікарні. Обвинувачена просила у нього вибачення. Оскільки брата вже не повернути, просив суворо обвинувачену не карати, призначивши умовну міру покарання.

Свідок ОСОБА_13 в суді першої інстанції в суді першої інстанції показала, що потерпілий ОСОБА_11 останні роки зловживав спиртними напоямиє. Між батьками часто виникали конфлікти. Коли батько бив матір, остання у свою чергу з цього приводу нікуди не зверталася, не скаржилася, терпіла його насилля. 26.01.2019 вона з чоловіком приїздила до батьків допомагати різати кабана. Батько з ранку був на підпитку, та ще за обідом вживав горілку, тому сп`янів та чіплявся до матері. Але за їх присутності в будинку скандалу між батьками не було. Після обіду вони з чоловіком поїхали до себе додому, в будинку батьків залишалась ОСОБА_16 , яка допомагала матері прибрати. Коли вои були себе вдома її чоловік повідомив, що телефонували й сказали, що матір поранила батька. Вони з чоловіком приїхали до батьків та побачили матір, яка перебувала у істериці, плакала та казала, що не хотіла завдавати батьку тілесних ушкоджень, так вийшло випадково. Батько лежав на ліжку. Лікарі швидкої медичної допомоги забрали батька до лікарні, де він після операції помер вночі.

Свідок ОСОБА_17 в суді першої інстанції показав, що 26.01.2019 в вечірній час він разом зі своєю дружиною прийшов до будинку ОСОБА_18 , оскільки його покликала на допомогу ОСОБА_16 . В будинку він побачив обвинувачену, яка билася в істериці та кричала, що вдарила чоловіка ножем. Потерпілий лежав в кімнаті на дивані та був без свідомості. Він викликав швидку медичну допомогу. За час спільного проживання між подружжям на грунті зловживання потерпілим алкоголю часто виникали сварки та конфлікти, під час яких потерпілий ОСОБА_11 нецензурно ображав обвинувачену, кричав на неї. Остання неодноразово скарживася і на отримання побоїв від чоловіка.

Свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції показав, що його батько ОСОБА_11 у стані алкогольного сп`яніння неодноразово проявляв агресію до обвинуваченої, провокував сварки з нею. 26.01.2019, коли вони з родичами перебували вдома у його батьків та допомагали останнім різати кабана, батько також перебував у нетверезому стані та виражав матері невдоволення, але все обійшлося без сварки. Після обіду всі родичі роз`їхалися. Він також поїхав. Через деякий час йому зателефонували та повідомили, що матір порізала батька ножем.

Свідок ОСОБА_19 , в суді першої інстанції показала, що разом з ОСОБА_17 перебувала 26.01.2019 в вечірній час в будинку їхніх сусідів ОСОБА_18 та бачила обвинувачену після правопорушення, яка весь час плакала, була сильно схвильована та казала, що завдавати тілесні ушкодження чоловіку не бажала, це відбулося раптово, коли він тягнув її за волосся. Свідок також підтвердила, що між ОСОБА_18 часто відбувалися сварки, які ініціював потерпілий ОСОБА_11 , обвинувачена неодноразово скаржилась на те, що чоловік її бив.

Свідок ОСОБА_16 в суді першої інстанції показала, що 26.01.2019 року вона на прохання обвинуваченої допомагала останній розробити м`ясо кабана. Після обіду вона залишилась допомогти обвинуваченій прибрати. Потерпілий того дня багато пив спиртного, чіплявся до обвинуваченої, але остання його вгамовувала. Коли вона пішла до себе додому, обвинувачена та потерпілий залишались удвох. За декілька хвилин їй зателефонувала обвинувачена. Остання кричала та плакала. Розуміючи, що потрібна допомога, вона повернулась до будинку ОСОБА_18 , покликала їхніх сусідів на допомогу та зайшла в будинок. Там вона побачила обвинувачену, яку трусило, та яка казала, що чоловік бився. Побачивши потерпілого, свідок ОСОБА_17 викликав швидку, яка відвезла потерпілого в лікарню.

Вина ОСОБА_9 також підтверджується іншими доказами, які досліджені у суді першої інстанції: даними протоколу огляду місця події від 26.01.2019 року з фототаблицями до нього (т.1 а.с. 110-116); даними огляду місця події - предметів від 27.01.2019 року з фототаблицями до нього (т.1 а.с. 117-122).

Даними протоколу слідчого експерименту від 27.01.2019 року та відеозапису до нього підтверджується, що в ході проведення слідчого експерименту обвинувачена ОСОБА_9 розповіла та показала, за яких обставин відбувся конфлікт між нею та ОСОБА_11 , та зазначила, що 26.01.2019 в будинку за місцем її проживання між нею та її чоловіком виник конфлікт, під час якого він ображав її нецензурними словами. В той час як вона різала м`ясо, до неї з кулаками кинувся ОСОБА_11 , який вдарив її по голові, схопив за волосся та почав розвертати до себе. Вона тримала в правій руці ніж, який виставила перед собою, в цей момент потерпілий наблизився до неї та животом наштирхнувся самовільно на ніж. (т.1 а.с. 133-140)

Висновком судово-медичної експертизи №138 від 28.01.2019-28.02.2019 року встановлено, що при експертизі трупа ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана на передній поверхні черевної стінки зліва, що служить початком ранового каналу, який проходить шкіру, підшкірну клітковину, парієтальну очеревину, стінку тонкого кишечника, брижу товстого та тонкого кишківника, закінчується в корені брижі тонкого кишківника, могли утворитись від дії колюче-ріжучого знаряддя типа ножа, 26.01.2019р.; тілесне ушкодження має прямий причинний зв`язок із причиною смерті, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою безпечності для життя в момент спричинення. Смерть ОСОБА_11 настала від масивної крововтрати, що виникла внаслідок колото-різаного поранення живота із ушкодженням судин брижі кишечника. Наведений висновок щодо причини смерті підтверджується наявністю вищевказаних тілесних ушкоджень, 2500 мл рідкої крові в черевній порожнині (за даними історії хвороби), сліди рідкої корові в порожнинах серця та великих судин, блідість шкіри та трупних плям, різке малокров`я внутрішніх органів. При дослідженні трупа виявлені ознаки хірургічної обробки рани передньої черевної стінки в процесі надання медичної допомоги потерпілому. Таким чином достеменно встановити форму, конфігурацію та розміри предмету, яким були завдані тілесні ушкодження, не представляється можливим. Напрям раневого каналу, що є продовженням колото-різаної рани живота - спереду назад, зліва направо та дещо зверху вниз. Після отримання комплексу тілесних ушкоджень до смерті міг пройти тривалий проміжок часу від 9 до 15 годин. За наявними суто судово-медичними даними достеменно встановити позу потерпілого та їх взаєморозташування з нападником - не представляється можливим. Під час отримання поранення живота потерпілий знаходився передньою поверхнею тіла до травмуючого предмета з колюче-ріжучими властивостями. Кров трупа гр ОСОБА_11 ,1957 р.н.. відноситься до групи 0(1) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за серологічною системою АВ0. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа гр. ОСОБА_11 етанол виявлено в концентрації 1.3 г/л, що у живої людини може відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння. (т.1 а.с. 190-195)

Висновком судово-цитилогічної експертизи № 57 від 13.02.2019 встановлено, що в слідах на ножах (об.№1,2,3,4), вилучених під час огляду місця події, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , знайдено кров. При встановленні видової приналежності крові у слідах (об.№1) виявлені білки людини і свині, в (об.№2,3,4) виявлено білок свині. Групова належність крові в слідах (об.№1) не встановлювалась через присутність чужорідного білка. (т.1а.с. 209-210 зв.)

Висновком додаткової судово-медичної експертизи № від 252 від 18.03.2019 року (додаткова до №138 від 28.01-28.02.2019 року) встановлено, що з урахуванням відеозапису слідчого експерименту від 19.02.2019р. експерт дійшов висновку, що тілесні ушкодження у виді колото-різаного поранення живота не могли утворитись за обставин, на які вказує ОСОБА_9 при проведенні слідчого експерименту від 19.02.2019 року, а саме при повороті підозрюваної ОСОБА_9 до потерпілого, тримаючи перед собою ніж в правій руці, без упора та не завдаючи удару. Виявлені тілесні ушкодження у виді колото-різаного поранення живота могли утворитись, в тому числі, внаслідок удару ножем, однак достеменно встановити форму, конфігурацію та розміри предмету, яким були завдані тілесні ушкодження не представляється можливим. (т.1 а.с.227-233)

Висновком комісійної судово-медичної експертизи №45 від 23.10.2019 року встановлено, що тілесні ушкодження у виді колото-різаного поранення живота не могли утворитись за обставин, на які вказує підозрювана ОСОБА_9 при проведенні слідчого експерименту від 19.02.2019 року, а саме шляхом самовільного наштовхання потерпілим ОСОБА_11 на ніж, зафіксований у правій руці обвинуваченої. Медична допомога потерпілому ОСОБА_11 в умовах Городнянської ЦРЛ була надана правильно та в повному обсязі (т.2 а.с.116)

Висновком судово-психіатричної експертизи експерта № 115 від 12.03.2019 р. Підтверджується, що клінічних ознак психічного захворювання і тимчасового розладу психічної діяльності в досліджуваних періодах часу ОСОБА_9 не виявлено. На час кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, психічного розладу не виявлено, за своїм психічним станом вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними; під час судово-психіатричного експертного дослідження психічним розладом ОСОБА_9 не страждала, у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходиться, їй не показане застосування примусових заходів медичного характеру. (т.1 а.с.221-224)

Висновком комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 696/22 від 21.01.2020 року встановлено, що ОСОБА_9 в момент вчинення інкримінованого діяння перебувала в стані емоційної напруги, який при цьому, не позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Характер поведінкових проявів обвинуваченої істотно не змінювався протягом усього часу протікання інкримінованої ситуації, так як обвинувачена досить детально описала поведінку як свою, так і потерпілого в інкримінованій ситуації, а також ціль своєї поведінки (зі слів обвинуваченої хотіла відштовхнути потерпілого), яка повністю знімає афективність її стану. В подальшому поведінка обвинуваченої в інкримінованій ситуації набувала ознаки підвищеної емоційної напруги, що характеризувалася ознаками часткової дезорганізації її поведінки унаслідок переваги афективних переживань над раціональним осмисленням ситуації. Особливості динаміки емоційного стану обвинуваченої на період кримінального правопорушення, у вчинені якого вона обвинувачується, що виявляють ознаки емоційної напруги, по силі і глибині не доходять до рівня афекту, оскільки характер її поведінкових проявів істотно не змінюється протягом усього часу протікання всієї інкримінованої їй ситуації, а саме її дії були ціленаправлені, які вказують на відсутність звуженості свідомості. Її стан визначався власною (суб`єктивною) реакцією на ситуацію з ознаками зниженого емоційно-вольового контролю, підвищеною дратівливістю і агресивністю. Обвинувачена досить детально описує свою поведінку після ситуації, що трапилася, яка в свою чергу не дає можливості кваліфікувати даний стан, на період інкримінованої дії в поняттях фізіологічного афекту. Після інкримінованої ситуації обвинувачена контролювала ситуацію до того часу, поки не з`явилися інші особи. Психологічний стан після інкримінованої ситуації може вкладатися в її особистісну реакцію на ситуацію яка могла супроводжуватися підвищеним емоційним реагуванням(т.2 а.с. 202-209).

Допитаний в суді першої інстанції судово-медичний експерт ОСОБА_20 показав, що всі виявлені на трупі ОСОБА_11 тілесні ушкодження були описані ним у висновках № 138 від 28.02.2019 року та №252 від 18.03.2019 року, які він підтримує в повному обсязі. Смерть ОСОБА_11 наступила від масивної крововтрати, що виникла внаслідок колото-різаного поранення живота із ушкодженням судин брижі кишечника. Вважає неймовірним, що ОСОБА_11 сам наткнувся на ніж. Спричинення тілесних ушкоджень, що виникли у ОСОБА_11 , за обставин, описаних обвинуваченою під час слідчого експерименту, тобто без упора та не завдаючи удару, експерт вважає неможливим. Свою позицію обгрунтовував тим, що глибина раневого каналу може свідчити про те, що таке проникаюче поранення утворилося від цілеспрямованих дій із прикладанням значної фізичної сили.

Допитаний в суді першої інстанції судово-медичний експерт ОСОБА_21 підтримав в повному обсязі висновки, викладені за наслідками проведення комісійної судово-медичної експертизи № 45 від 23.10.2019 року, вказав, що медична допомога потерпілому ОСОБА_11 при проведенні оперативного втручання 26.01.2019 року надана кваліфіковано, вчасно та з урахуванням стану паціента.

Допитана суді першої інстанції експерт-психолог ОСОБА_22 підтримала в повному обсязі висновки, викладені нею за наслідками проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 696/22 від 21.01.2020 року, вказала, що поведінка обвинуваченої не мала ознак афекту.

Досліджжен у суді першої інстанції докази підтверджують ті обставини, що обвинувачувана ОСОБА_9 , під час конфліку з чоловіком умисно нанесла потерпілому один удар ножем в область живота, пошкодивши судини брижі кишечника внаслідок чого розпочалась масина кровотечя, яка стала причиною смерті ОСОБА_11 .

Тому, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги захисника про відсутність умислу у обвинувачуваної на спричинення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень., а також не знаходить підстав для скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження.

Дії ОСОБА_9 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ст. 121 ч. 2 КК України.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , із застосуванням ст. 69 КК України, судом першої інстанції призначене із врахуванням ступіню суспільної небезпеки, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченої. Обставинами, які пом`якшують покарання судом визнано щире каяття, сприяння розкриттю злочину, віктимну поведінку потерпілого, відсутність притягнення обвинувачення до адміністративної, кримінальної відповідальності раніше, вчинення злочину вперше. Обставиною, яка обтяжує покарання судом визнано вчинення злочину відносно члена своєї сім`ї.

Тому, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та призначення обвинувачуваній більш суворого покарання.

В суді першої інстанції потерпілий просив суворо обвинувачену не карати, призначивши умовну міру покарання. В апеляційній скарзі потерпілий посилається на те, що зі сторони його покійного брата передувала неправомірна поведінка відносно обвинувачуваної. Обвинувачувана позитивно характеризується, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності вона не притягувалась. Тому, потерпілий просить змінити вирок суду та призначити обвинуваченій покарання, із застосуваннм ст. 75 КК України.

Враховуючи думку потерпілого, щодо призначення покарання, дані про особу винної, яка позитивно характеризується, а також обставини, що помякшують покарання колегія суддів вважає можливим застосувати до обвинувачуваної ст. 75 КК України та звільни її від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

Керуючись ст., ст. 371, 404, 407, 418, 419 КПК України судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_23 - залишити без задоволення, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 задовольнити, вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 10 лютого 2020 року відносно ОСОБА_9 змінити.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання, призначеного судом першої інстанції, з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 ч. 1 КК України покласти на засуджену ОСОБА_9 обов`язки: періодично зявлятись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти кповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті цей вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_24 ОСОБА_3 ОСОБА_4