Справа № 510/1200/20
Провадження № 1-кс/510/168/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2020 року м.Рені

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

-за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

-прокурора ОСОБА_3 ,

-слідчого ОСОБА_4 ,

-захисника ОСОБА_5 ,

-підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Рені клопотання слідчого СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Рені Одеської області, громадянина України, українця, із неповною середньою освітою, перебуваючого в фактичних шлюбних відносинах, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 11.06.2015р. Ренійським р/судом за ст. 185 ч.2 КК України до позб. волі із заст. ст.71 КК остаточно строком на 2 р.; 19.04.2017р. Ренійським р/с за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. ст. 70,71,72 КК остаточно до 3 р. 6 міс. позбавлення волі, звільнився 01.08.2018р.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.1, ст. 186 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, за погодженням з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в його провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212 від 19.06.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 1, ст. 186 ч. 3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що мешканець м. Рені Одеської області ОСОБА_6 , раніше судимий за ст. ст. 185 ч. 2,3 КК України, у якого судимість не погашена та відносно якого 18.03.2020 року встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив корисливий злочин при наступних обставинах:

19.06.2020, приблизно о 02 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та діючи з корисливих мотивів, підійшов до будинку за місцем мешкання ОСОБА_8 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 та перестрибнувши через хвіртку на подвір`я домоволодіння, пройшов до загорожі, де знаходились клітки з кролями, звідки вкрав трьох кролів породи «Шиншила», відповідно до довідки № 9 від 19.06.2020, вартістю 750 грн. за одного, на загальну суму 2250 грн., яких він поклав у заздалегідь заготовлену господарчу сумку. Далі, продовжуючи свій злочинний намір на заволодіння майном, шляхом вільного доступу, через вхідні двері будинку, які в той момент були відчинені, проник до домоволодіння в середину будинку, пройшов до спальної кімнати викрав мобільний телефон марки «NOKIA» моделі 1280 блакитного кольору, який належить ОСОБА_8 та почав обшукувати шафу. У цей час ОСОБА_8 прокинувшись від сторонніх звуків, які створював ОСОБА_6 , побачив, що невідома йому особа знаходиться в його кімнаті. Для припинення злочинних дій ОСОБА_8 накинувся на ОСОБА_6 , намагаючись схопити, але своїми діями не зміг зупинити останнього.
Злякавшись, ОСОБА_6 , вирвавшись з рук ОСОБА_8 , зник з місця події, тим самим, довести свій злочинний намір до кінця не зміг з причин, не залежних від його волі.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 1, ст. 186 ч. 3 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло, проте, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Підставою для внесення клопотання, стало те, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину,раніше судимий, є особою відносно якої встановлено адміністративний нагляд, ніде не працює, веде антисоціальний спосіб життя, у зв`язку з чим, на думку органу досудового слідства, у подальшому він може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою ухилення від покарання та може продовжити свою протиправну діяльність.
19.06.2020р. за матеріалами кримінального провадження №0000212 від 19.06.2020р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 1, ст. 186 ч. 3 КК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, а подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, у даному випадку на підставі п. 1 ч. 4 КПК України не визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тому, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно враховувати норми міжнародного права та практику Європейського суду з прав людини.

Обґрунтована підозра у вчинені кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1 (с) Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин, це впливає з рішення Європейського суду з прав людини (K. - F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Також, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі Летельє проти Франції звернув увагу на те, що тримання особи під вартою може бути виправдано, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Тобто, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Аналогічне ствердження є й у рішенні Європейського суду з прав людини по справі Джон Мюррей проти Сполученого Королівства, де йдеться мова про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або, навіть, для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий, суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 ніде офіційно не працює, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке є корисливим та відноситься до категорії тяжких злочинів, будучи особою, відносно якої встановлено адміністративний нагляд після звільнення з установ, що відають виконанням покарань, веде антисоціальний спосіб життя, раніше вже неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та засуджувався за вчинення інших кримінальних правопорушень проти власності, з метою попередження можливості підозрюваному здійснювати незаконний вплив на потерпілого та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, недопущення вчинення іншого кримінального правопорушення, суд вважає доцільним обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Матеріалами справи підтверджені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам.
Згідно ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною 4 ст. 183 КПК України. За ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,враховуючи підстави та обставини,передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину,вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обставини кримінального провадження суд не визначає підозрюваному розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-178, 183-184, 186-187, 193-194, 196-197, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії ухвали рахувати з моменту її винесення, тобто з 19.06.2020 р. з 17 год. 15 хв. до 17.08.2020 р. до 17 год. 15 хв.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1