Справа № 539/1018/20
Провадження № 1-кп/539/135/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2020 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження №0001111 від 03.09.2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше судимого:

13.01.1998 року Лубенським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.143, ч.2 ст.140, ч.1 ст.229-6, ст.42 КК України (в ред.1960 року) до 2 років позбавлення волі;

09.06.1999 року Лубенським міським судом Полтавської області за ст.17 ч.2 ст.140, ст.43 КК України (в ред.1960 року) до 2 років 4 місяців позбавлення волі;

22.01.2002 року Лубенським міським судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

22.09.2005 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.1 ст.187, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі;

12.03.2007 року Київським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;

22.07.2011 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.395 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

07.09.2016 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.296, ч.2 ст.345 КК України до 5 років позбавлення волі, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
03 вересня 2019 року, близько 11 години, ОСОБА_4 зайшов до квартири АДРЕСА_2 , де проживає його знайомий ОСОБА_6 .

Перебуваючи у коридорі вказаної квартири, ОСОБА_4 вирішив шахрайським шляхом заволодіти мобільним телефоном «Huawei Y3», належним ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_4 , повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, попросив у ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон під приводом здійснити телефонний дзвінок, та не маючи на меті його повертати, шляхом обману отримав від останнього мобільний телефон «Huawei Y3», вартістю 1000 гривень, згідно висновку товарознавчої експертизи №1773 від 27.09.2019 року, з яким покинув місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився ним за власним розсудом, спричинивши ОСОБА_6 матеріальних збитків на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_4 по даному епізоду суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно.

Крім цього, 07 березня 2020 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_4 , знаходячись біля похоронного агентства «Скорбота», розташованого за адресою: м.Лубни проспект Володимирський, 81 Полтавської області, помітив незамкнутий спортивний велосипед «Formula Spark», належний ОСОБА_5 , який вирішив викрасти.

Так, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 сів на спортивний велосипед «Formula Spark», вартістю 4408,28 гривень, згідно висновку товарознавчої експертизи №631 від 16.03.2020 року, та почав на ньому рух, проте, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки був помічений та зупинений ОСОБА_5 . Сума збитків, яку ОСОБА_4 намагався завдати ОСОБА_5 , становлять 4408,28 гривень.

Дії ОСОБА_4 по даному епізоду суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину при вищевикладених обставинах визнав повністю та пояснив, що дійсно скоїв крадіжку велосипеда та шляхом зловживання довірою заволодів мобільним телефоном.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин, прокурор та потерпілі не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Покази ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці покази достовірними.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні ОСОБА_4 визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, щиро кається у вчинених кримінальних правопорушеннях, і вважає це обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставини, що, відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, висновок органу пробації, особу винного, який раніше судимий, є працездатним, ніде не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений є осудним, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.190 КК України та за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Остаточне покарання слід призначити відповідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який в скоєному кається, сприяв розкриттю злочину, шкоду відшкодував, зважаючи на позицію потерпілих у справі, які прохали суд призначити ОСОБА_4 покарання не пов`язане з реальним його відбуттям, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого відповідно ч.2 ст.124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі,

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у вигляді 1 року та 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 року та 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно з зали суду.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави загальну суму витрат на проведення судових товарознавчих експертиз в розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок.

Речовий доказ: спортивний велосипед «Formula Spark», який знаходиться під збергігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_5 залишити останньому, як йому належне майно.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1