Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

27 травня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2020 року у кримінальному провадженні №0002389 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 10 травня 2020 року) за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про обрання запобіжного заходу -

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

слідчої ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану ухвалу слідчого судді, якою задоволено клопотання старшого слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, до 16 год. 30 хв. 08 липня 2020 року.

В апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що фактично єдиною підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу являється підозра у вчиненні особливо тяжкого злочину. Також вказує, що ні прокурор, ні слідчий не навели наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може ухилитись від органів досудового розслідування та суду, вплинути на свідків чи іншим чином перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначив в ухвалі, що встановлені під час судового розгляду обставини є вагомими для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також слідчий суддя врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 за вчинений злочин, а також те, що є підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою схиляння останніх до дачі неправдивих показів.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з повідомлення про підозру від 11 травня 2020 року, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя дійшов висновку, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують.

Також колегія суддів погоджується з думкою слідчого судді про наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження. Зокрема, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді п`ятнадцяти років позбавлення волі, та вказаний злочин, має суспільно - небезпечний характер. Крім того, відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків в своїй сукупності із вищезазначеними обставинами дають усі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Зважаючи на наявність зазначених ризиків слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Тому доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо необгрунтованості підозри та відсутності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки матеріали провадження свідчать про зворотнє, а стороною захисту доказів на підтвердження своєї позиції не надано.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника підозрюваного про застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді домашнього арешту, то вони не заслуговують на увагу, адже жодних обґрунтованих доводів щодо гарантування належної процесуальної поведінку підозрюваного, у апеляційній скарзі вказано не було, так само як, і не було встановлено у судовому засіданні апеляційного суду.

Крім того, заявляючи клопотання про зміну запобіжного заходу на інший, який не пов`язаний із триманням під вартою, стороною захисту ні в апеляційній скарзі, ні під час апеляційного розгляду не надано доказів про наявність в обвинуваченого чи його близьких родичів постійного місця проживання або реєстрації за адресою якого до обвинуваченого ОСОБА_4 можна було б застосувати домашній арешт. Також таких даних не містять і матеріали судового провадження.

Разом з тим, апеляційним судом враховується той факт, що по справі необхідно провести значний обсяг слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у кримінальному провадженні, ознайомити підозрюваного та його захисника з матеріалами досудового розслідування, забезпечити їх право на ознайомлення з даними матеріалами в повному обсязі, з наданням достатнього часу такого ознайомлення.

За вказаних обставин, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що клопоче захисник підозрюваного, немає, а сама незгода із застосованим запобіжних заходом не вказує про необґрунтованість судового рішення, постановленого слідчим суддею.

Доказів на спростування висновків слідчого судді захисником в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2020 року якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3