Справа № 214/1404/19
1-кп/214/6/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000079 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.11.2011 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі,

який обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2019 року приблизно о 19 годині 00 хвилин в Саксаганському районі м. Кривого Рогу при штучному освітленні, по мокрому асфальтному покриттю проїзної частини дороги пр. Гагаріна з боку майдану Горького в напрямку майдану Маяковського рухався автомобіль «GEЕLY EMGRAND 7» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 . В цей час проїзну частину дороги пр. Гагаріна, в районі будинку № 8, з права на ліво за напрямком руху автомобіля, в темпі звичайного кроку переходила пішохід ОСОБА_6 , яка дійшовши до середини дороги, позначеної дорожньою розміткою 1.3, зупинилась надаючи дорогу транспортним засобам, що рухались з боку майдану Маяковського. Водій ОСОБА_3 , в умовах достатньої видимості, наближаючись до пішохода ОСОБА_6 , яка простояла на проїзній частині щонайменше п`ять секунд, в порушення вимог п. 13.1 «Правил дорожнього руху» України відповідно до якого;

13.1 «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу»

не обрав безпечного інтервалу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 . В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 була травмована.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 191 від 13.02.2019 ОСОБА_6 отримала травми у вигляді закритого уламкового перелому лівої ліктьової кістки в середній третині, забійної рани лівої лобної області, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Допущені водієм ОСОБА_3 порушення вимог п. 13.1 «Правил дорожнього руху» України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Дії ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, цивільний позов частково. Пояснив, що 10 січня 2019 року рухався по проїзній частині дороги по пр. Гагаріна, в цей час на проїзну частину дороги, з права на ліво за напрямком руху автомобіля переходила дорогу потерпіла ОСОБА_6 , яка дійшовши до середини дороги зупинилися, він не обравши безпечного інтервалу допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 . У скоєному щиро кається, просив суд суворо його не карати, оскільки він усвідомив протиправність своїх дій.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , пояснила, що 10 січня 2019 року сталося ДТП, вона разом з чоловіком переходила дорогу по пр. Гагаріна, та зупинившись на середині дороги відчула удар, чоловік забрав її до автомобіля та відвіз до лікарні. Цивільний позов просить задовольнити в повному обсязі обґрунтовуючи його тим, що тривалий час знаходилася на лікуванні і на даний час воно триває. Моральну шкоду заявлено у цивільному позові обґрунтувала тим, що порушено звичайний спосіб життя, протягом тривалого часу відчуває сильний біль та почуття слабкості, обмеження руху. Також повідомила суду, що обвинувачений відшкодував їй 5 000 грн, тому просить зменшити розмір стягнення в частині матеріального відшкодування. Щодо призначення покарання - не вважає за необхідне позбавляти волі обвинуваченого та просить не позбавляти його права керування транспортним засобом.

На допиті свідків обвинувачення прокурор, обвинувачений, потерпіла не наполягали.

Крім показань обвинуваченого та потерпілої, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України також підтверджується сукупністю доказів зібраних у справі, дослідженими та перевіреними судом, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.01.2019 року, із план схемою та фото таблицею до нього в якому відображено стан дорожнього покриття, місце ДТП та пошкодження автомобіля (т. 2 а.с. 7-11);

- висновком судово-медичної експертизи №191 від 19.01.2019 року щодо виявлених тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_6 , яка в наслідок ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритий уламковий перелом лівої ліктьової кістки в середній третині, забійна рана лівої лобної області (т.2 а.с.31-33).

Наведені вище докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено особу винного, подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст.91 КПК України. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Отже оцінивши, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, куруючись Законом , суд вважає що дії ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд діє згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування збитків.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліках в КЗ «Криворізькому психоневрологічному диспансеру» ДОР у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога перебував під профілактичним наглядом з жовтня 2010 року до червня 2013 року з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, має постійне місце мешкання, згідно з досудової доповіді виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе за умови інтенсивного нагляду органу пробації.

На підставі викладеного, суд пиходить до виновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі.

Однак приймаючи до уваги дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 обставини за яких було вчинено вказане кримінальне правопорушення, враховуючи його щире каяття, а також що потерпіла ОСОБА_6 при призначенні покарання обвинуваченому просила покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізлоляції його від суспільства, з застосуванням до нього положень ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з виробуванням.

Також суд вважає за необхідне у відношенні обвинуваченго ОСОБА_3 не застосовувавти додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на відповідний строк, виходячи з обставин кримінального провадження, даних про його особу, відношення до вчиненого злочину.

Згідно з положенням ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадженя до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями обвинуваченого.

Потерпілою ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено цивільний позов про відшкодуванні матеріальної шкоди 6957 грн. 02 коп. та моральної шкоди 10 000 гривень, а також витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 1000 гривень

В обгрунтуання цивільного позову потерпіла ОСОБА_6 в суді зазначала, що в результаті злочиних дій обвинуваченго їй було заподіяно тілесні ушкодження, які є непоправними та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що приводить до її глибоких душевних чи фізичних страждань. Внаслідок зазначених подій вона переживала сильний стрес, негативні емоції та хвилювання, що потягли подальші тривалі душевні страждання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов визнав частково, не заперечував проти стягнення на користь потерпілої суми матеріальних збитків та витрат на правничу допомогу, та моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір матеріальної шкоди підтверджено дослідженими в суді товарними чеками (т.1 а.с. 33-35).

Витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн., понесені потерпілою ОСОБА_5 на залучення адвоката ОСОБА_7 підтверджено чеком № 58 та довідкою (т.1 а.с 41-42).

Таким чином цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди 6957 грн. 02 коп. і витрат на відшкодування правничої допомоги в сумі 1000 гривень підлягають до повного задоволення.

Вирішуючи вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить зазначає, що у відповідності з ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Отже, суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілої, виходячи з положень ст. 128 КПК України та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), стану здоров`я потерпілого, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості й вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого/цивільного відповідача ОСОБА_3 на користь потерпілого/цивільного позивача ОСОБА_5 7000 грн. моральної шкоди.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 не обирати.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 174 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження на строк 2 (два) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі, з випробувальним терміном на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. 1,2 ч.1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої злочином задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 6957 грн. 02 коп., на відшкодування моральної шкоди 7000 гривень, на відшкодування витрат на правову допомоги 1000 гривень.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Речовий доказ: автомобіль «GEELY EMGRAND 7», р.н. НОМЕР_1 , що передано на відповідальне зберігання під схорону розписку ОСОБА_3 - повернути за належністю власнику, після набрання вироком законної сили;

Матеріали кримінального провадження №0000079 від 11.01.2019, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №214/1404/19, провадження №1-кп/214/6/20.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя: ОСОБА_1