Справа № 535/3/19
Провадження № 1-кп/545/31/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.02.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі суду присяжних:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 ,
основних присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
запасних присяжних: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_8 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_9 ,
потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
захисників: адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.ч.1, 2 ст.345, ст.348 КК України та ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.345 КК України,
встановив:
На розгляді в Полтавському районному суді Полтавської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
Прокурор ОСОБА_9 заявила клопотанням про зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_15 .
Клопотання мотивовано тим, що Полтавським районним судом Полтавської області було винесено ухвалу від 14 січня 2020 року про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в період часу з часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 13 березня 2020 року. Проте, 05 лютого 2020 року до Котелевского відділу Миргородської місцевої прокуратури надійшло повідомлення з Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області про те, що 10 січня 2020 року та 28 січня 2020 року ОСОБА_15 порушено обраний відносно нього запобіжний захід в частині обмеження спілкування із свідком по даному кримінальному провадженню ОСОБА_16 .

Зазначила, що метою даного клопотання є запобігти спробам ОСОБА_15 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, які ще судом не допитані.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 клопотання прокурора підтримали та просили задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_15 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно нього та вказав, що ним виконується ухвала суду в тому числі стосовно обмеження спілкування із свідком ОСОБА_16 . Також пояснив, що дійсно в січні 2020 року до будинку, в якому він проживає, підходила ОСОБА_16 та просила його допомоги в ремонті обладнання, пов`язаного з подачею води у її домоволодіння, однак він їй відмовив та не став з нею спілкуватися.

Захисник ОСОБА_13 заперечувала проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_15 , зазначивши, що прокурором не наведено достатніх підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_15 на найбільш суворий - тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_14 при вирішенні клопотання прокурора покладався на розсуд суду, а також зазначив, що він добре знає свого брата ОСОБА_15 , і впевнений в тому, що його брат не міг спілкуватись із свідком ОСОБА_16 , а остання можливо і намагалась поговорити з його братом, оскільки проживають в одному населеному пункті.

Захисник ОСОБА_12 заперечила проти задоволення клопотання прокурора, вважала його необґрунтованим та безпідставним.
Суд присяжних, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.183 КПК України запобіжний захід - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Як ризики, передбачені ст.177 КПК України в клопотанні прокурор зазначає, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_15 , суд присяжних встановлюючи та аналізуючи наявність поданих доказів про обставини, які передбачені п.2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України (щодо ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу та недостатність застосованого такого запобіжного заходу як домашній арешт), приходить до висновку, що при розгляді даного клопотання обставини, передбачені п.2 та 3 ч.1 ст.194 КПК є частково доведеними.

Так, у суді є доведеним, що ОСОБА_15 може впливати на свідків у даному кримінальному провадженню, в тому числі ОСОБА_16 , а тому ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 14 січня 2020 року ОСОБА_15 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на шістдесят днів у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. Цією ж ухвалою на обвинуваченого покладено обов`язки: не виїжджати за межі смт.Котельва Полтавської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи; прибувати до суду за першою вимогою; утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню, в тому числі ОСОБА_16 ; за наявності здати на зберігання відповідному державному органу свій закордонний паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України.
Виконання вказаної ухвали в частині обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_15 запобіжного заходу у виді домашнього арешту покладено на працівників Котелевського відділення поліції Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_15 .
Працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Прокурором до клопотання надана копія звернення начальника Котелевського відділення поліції Національної поліції у Полтавській області до начальника Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури про факти порушення домашнього арешту ОСОБА_15 , а саме в обмеженні спілкування з ОСОБА_16 , які мали місце 10 січня 2020 року та 28 січня 2020 року.

В той час, не надано доказів, чи вимагали працівники поліції, які здійснюють контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_15 , надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. Не з`ясовано у самій ОСОБА_16 мету відвідування нею обвинуваченого ОСОБА_15 або навпаки, встановити факт відвідування її помешкання ОСОБА_15 .

В судовому засідання ОСОБА_15 пояснив, що ОСОБА_16 намагалась спілкуватись з ним, а він категорично від спілкування з нею відмовився, і у суду не має підстав ставити під сумнів показання обвинуваченого.

До того ж, питання щодо продовження ОСОБА_15 запобіжного заходу судом присяжних вирішено 14 січня 2020 року, тобто після того, як свідчить звернення начальника поліції до прокурора, мало місце порушення ОСОБА_15 обмеження спілкування з ОСОБА_16 (10 січня 2020 року), і начальник поліції ОСОБА_17 , який звернувся з вказаним листом до прокурора, був присутній в судовому засідання та не заперечував проти продовження обвинуваченому ОСОБА_15 обраного відносно останнього запобіжного заходу, а саме домашнього арешту.

Факту невиконання інших обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_15 суду не надано, а посилання у клопотанні на наявність ризиків того, що вказаний обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні є безпідставними, оскільки потерпіли під час розгляду справи про вказане не повідомляли та погоджувались з обраним відносно обвинуваченого запобіжним заходом.

Інші ризики, передбачені ст.177 КПК України, враховані судом присяжних при обранні обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

З огляду на вищенаведене, враховуючи всі сукупності даних про особу обвинуваченого ОСОБА_15 , який обвинувачується у вчиненні середньої тяжкості та невеликої тяжкості кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 345 КК України та ч.1 ст.309 КК України, суд присяжних приходить до висновку, що обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період часу, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України є достатнім і відповідає нормі ст.181 КПК України.

За таких обставин, у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_15 , слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 181, 193, 194, 200, 309 КПК України, суд присяжних,
ухвалив:
У задоволенні клопотання прокурора Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_15 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.345 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5