Справа № 1-кп/593/60/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" січня 2020 р.
Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бережанського районного суду Тернопільської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 11.12.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Одеси, Одеської області, проживаючої та зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, не депутата, раніше судимої: 26.01.2011 року Білгород-Дністровський міськрайонним судом, Одеської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст187 КК України до позбавлення волі на 7 років з конфіскацією майна. 05.07.2011 року Апеляційним судом Одеської області, замінено покарання за ч.3 ст. 187, ст. 69 КК України, на позбавлення волі на 4 роки без конфіскації майна, 21.10.2014 року звільнена по відбуттю міри покарання із Чорноморської виправної колонії Одеської області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
04 грудня 2019 року близько 07 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , виїхала з населеного пункту з місця свого проживання в напрямку м. Бережани Тернопільської області. Перебуваючи в м. Бережани, Тернопільської області, ОСОБА_4 в одному з продуктових магазинів придбала пляшку коняку, яку сама спожила. Зважаючи на те, що ОСОБА_4 мала намір продовжити вживати спиртні напої, проте не могла це зробити через відсутність коштів, вона вирішила продати свій власний мобільний телефон торгової марки «Microsoft» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , із флеш носієм марки «Kingston» об`ємом пам`яті 2 GB, своїй знайомій ОСОБА_5 , з якою зустрілась на території продуктового ринку, що по вул. Міцкевича, в м. Бережани, Тернопільської області. ОСОБА_5 оглянувши мобільний телефон передала ОСОБА_4 як оплату за придбаний товар грошові кошти в сумі 700,00 гривень, а згаданий вище телефон залишила собі.

Цього ж дня, близько 10 години 40 хвилин, перебуваючи на центральній площі населеного пункту Бережани Тернопільської області, ОСОБА_4 зустріла свого співмешканця ОСОБА_6 , який почав допитуватись в останньої чому в неї виключений мобільний телефон, через що він не міг додзвонитись до неї.

Знаючи конфліктний характер свого співмешканця та побоюючись конфлікту з ним, ОСОБА_4 повідомила йому неправду інформацію, сказавши, що її мобільний телефон викрала невідома їй особа, коли вона перебувала на продуктовому ринку по вул. Міцкевича, що в м. Бережани, Тернопільської області.

У цей час з метою підтвердження своєму співмешканцю ОСОБА_6 факту вчинення крадіжки мобільного телефону, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 завідомо знаючи, що її повідомлення про вчинення злочину неправдиве, тобто таке, що не відповідає дійсності, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер і значення своїх дій, 04 грудня 2019 року близько 12 години, прийшла у Бережанський відділ поліції ГУНП в Тернопільській області, що знаходиться за адресою вул. Степана Бандери 8, м. Бережани, Тернопільської області, де незважаючи на те, що її письмово було попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину за ст. 383 КК України, умисно повідомила слідчому СВ Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанту поліції ОСОБА_7 , неправдиві відомості з приводу вчинення щодо неї злочину передбаченого ч.І ст. 185 КК України.

На підставі поданої ОСОБА_4 вищевказаної заяви з неправдивими відомостями про вчинення кримінального правопорушення, 04 грудня 2019 року, слідчим СВ Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 внесено відомості до ЄРДР за № 0000260, про вчинення щодо ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та розпочато досудове розслідування.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, а саме в завідомо неправдивому повідомленні слідчому про вчинення злочину.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , повністю визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та підтвердила усі обставини його вчинення, у вчиненому щиро розкаялася, просила суд не карати її суворо.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченою своєї вини, суд, отримавши на це згоду всіх учасників судового провадження, дослідив письмові документи кримінального провадження лише в частині, яка характеризує обвинувачену, визнавши у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченої та всіх учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, впевнився у добровільності їхньої позиції, а також роз`яснив їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.383 КК України- доведена.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст.383 КК України, а саме завідомо неправдиве повідомлення слідчому про злочин.

У відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченій ОСОБА_4 міри покарання судом враховується її відношення до вчиненого, матеріали, що її характеризують (обвинувачена за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судима).

На підставі викладеного, суд приходить до переконання за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, але, з урахуванням обставин справи та особи винної, робить висновок, що її перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 373, 374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.383 КК України та призначити її покарання у виді обмеження волі строком на 2 /два/ роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 / один/ рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1