Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року

м. Київ

справа № 1-8/01

провадження № 51-2700 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 травня 2020 року про повернення його клопотання щодо звернення до виконання вироку Дніпропетровського обласного суду від 12 червня 2001 року та заміну призначеного йому покарання,

встановив:

Вироком Дніпропетровського обласного суду від 12 червня 2001 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 93 п. п. «а», «г», «е», «з», ст. 142 ч. 3, ст. 81 ч. 3, ст. 140 ч. 2, ст. 140 ч. 3, ст. 193 ч. 3, ст. 222 ч. 1 Кримінального кодексу України (в ред. 1960р.) та засуджено до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Ухвалою Верховного Суду України від 15 січня 2002 року змінено вирок Дніпропетровського обласного суду від 12 червня 2001 року в порядку ст. 395 Кримінального процесуального кодексу України (в ред. 1960р.) з метою привести вирок у відповідність із чинним законодавством України. В решті вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

У квітні 2020 року засуджений ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського апеляційного суду з клопотанням про звернення до виконання вироку Дніпропетровського обласного суду від 12 червня 2001 року та заміну призначеного йому покарання у вигляді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 травня 2020 року засудженому ОСОБА_1 було повернуто його клопотання.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перевірку вказаної ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені у касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Доводи засудженого ОСОБА_1 про незаконність ухвали Дніпровського апеляційного суду від 12 травня 2020 року, якою повернуто його клопотання, є безпідставними.

Так, клопотання засудженого подано на стадії виконання вироку. Відповідно до положень ст. 537 КПК під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, що виникають при його виконанні.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК клопотання про вирішення питання, пов`язаного з заміною покарання, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Всупереч викладеному, з відповідними клопотаннями засуджений ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду.

За таких обставин, повертаючи клопотання ОСОБА_1 , апеляційний суд діяв у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.

Разом з тим, засудженому необхідно роз`яснити його право на звернення з відповідним клопотанням до місцевого суду, а також можливість оскарження судового рішення, прийнятого за результатами розгляду такого клопотання, у встановленому законом порядку.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Враховуючи викладене і керуючись ст. 537, ст. 539, ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 травня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4