ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/2033/19 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2181/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 17 березня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 17 березня 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується за ч.2 ст. 187 КК України , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14 травня 2020 року.
Суд обґрунтовуючи своє рішенні зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин під час іспитового строку, призначеного йому вироком суду від 27.06.2018 року, раніше судимий, судимість не знята та не погашена. Крім того зазначив, що на даний час в Ізюмському міськрайонному суді Харківської області перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України, який скоєно ним теж в період іспитового строку, що свідчить про те, що обрання більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 може спонукати його на продовження вчиняти кримінальні та адміністративні правопорушення.
Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 17 березня 2020 року, та застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд при продовженні йому запобіжного заходу не дослідив та не надав оцінку характеристиці з місця проживання та медичній документації, яка була надана захисником, щодо необхідності проведення операції, яка в умовах СІЗО не можлива. Крім того зазначає, що потерпілий ОСОБА_9 до нього не має претензій оскільки отримав компенсацію в повному обсязі про, що є розписка, а отже він не зможе на нього впливати.

Заслухавши доповідь головуючого судді; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого; думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_7 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

вчинити інше кримінальне правопорушення .

Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину ч.2 ст. 187 КК України за яке законом передбачено покарання, у виді позбавлення волі від семи до десяти років із конфіскацією майна, враховуючи покарання, яке загрожує ОСОБА_7 він може переховуватись від слідства та суду; впливати на потерпілих та свідків, оскільки провадження ще не розглянуто судом. Крім того не виключається можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Крім того колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 ніде не працює, законних джерел отримання заробітку не має, не одружений, дітей не має, раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, злочин вчинив в період іспитового строку та застосуванням до останнього відповідно до ухвали слідчого судді від 29.03.2019 року запобіжного заходу у виді домашнього арешту у іншому кримінальному провадженні.

Розглядаючи доводи обвинуваченого щодо його стану здоров`я та необхідності проведення йому операції, колегія суддів вважає їх безпідставними оскільки матеріали провадження підтверджуючих даних не містять та стороною захисту під час апеляційного розгляду будь-яких даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_7 під вартою суду не надано.

Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинуваченого ; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючисьст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 17 березня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді