Справа № 953/6385/20
н/п 1-кс/953/3756/20
"15" травня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
адвоката - ОСОБА_5 ,
Прокурор вказує, що до Київського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла ухвала Київського районного суду м. Харкова щодо зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 , із якої вбачається вчинення невстановленими особами злочину, передбаченого ст. 356 КК України.
Вказані автомобілі зареєстровані на праві власності за ОСОБА_7 , яка в подальшому передала їх своєму знайомому ОСОБА_8 для того, щоб він здавав їх в оренду. ОСОБА_8 повинен був за першою вимогою повернути автомобілі. Також ОСОБА_7 надала довіреність на ім`я ОСОБА_8 , щоб останній укладав договори по вказаним автомобілям. В подальшому ОСОБА_8 почав ховати перелічені автомобілі та не повертає їх на вимогу ОСОБА_7 .
Вказана земельна ділянка та стоянка за вказаною адресою відповідно до довідки з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку та витягу з Державного реєстру речових на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, вказана земельна ділянка належить на праві приватної власності ОСОБА_9 .
Згідно до довідки з регіонального сервісного центру МВС України в Харківській області перелічені автомобілі належать ОСОБА_7 .
Прокурор посилаючись на ч. 1 ст. 167, ч. 2 ст. 170, ч. 5 ст. 171, ч. 7 ст. 236 КПК України, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вищевказані транспортні засоби, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, просить накласти арешт на тимчасово вилучене 30.04.2020 майно, власником якого є ОСОБА_7 .
Клопотання про арешт вилученого майна було направлено на адресу суду 04.05.2020 року сервісом «Укр Пошта».
05.05.2020 ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 повернуто клопотання про арешт майна для усунення недоліків прокурору, ухвала отримана особисто 13.05.2020 о 11-00.
В судовому засіданні прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили про його задоволення.
Представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора про накладення арешту на майно потерпілої.
30.04.2020 з 08:20 год. по 09:02 год. в ході проведення огляду виявлено та вилучено майно, зазначене в протоколі огляду (а.с. 16-19).
05.05.2020 о 16:20 год. на адресу суду поштою надійшло клопотання слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна (а.с. 1-3 справа № 953/6385/20 н/п. 1-кс/953/3598/20).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.05.2020 вищевказане клопотання слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 повернуто прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали (а.с. 19 справа № 953/6385/20 н/п. 1-кс/953/3598/20).
Копію ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.05.2020 про повернення клопотання для усунення недоліків 13.05.2020 о 11:00 год. отримано прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_6 (а.с. 21 справа № 953/6385/20 н/п. 1-кс/953/3598/20).
Клопотання про арешт майна подано до суду 13.05.2020 о 17:06 год. (а.с. 1-3).
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколу огляду від 30.04.2020 транспортні засоби, про які зазначено в клопотанні прокурором, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику відчуження вказаного майна, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Крім цього, доданих до клопотання матеріалів встановлено, що ОСОБА_7 , є потерпілою у вказаному кримінальному провадженні (а.с.8-9).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
Попередити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1