Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/256/2020 Справа № 641/724/20
УХВАЛА
30 січня 2020 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
встановив:
Орган досудового розслідування звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на подрібнену речовину рослинного походження сіро - зеленого кольору, яку було вилучено з рюкзака у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (проживає: АДРЕСА_1 ), на підставі заяви про добровільну видачу працівниками поліції в приміщенні «кімнати поліції» на станції метро «Південний вокзал» в м. Харкові та поміщено до одного полімерного пакунку №ЕХР0302923 із пояснювальним написом та підписами всіх учасників процесу з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження.
Після цього, 28.01.2020 року в приміщенні кімнати поліції на станції метро «Південний вокзал» в м. Харкові старшим слідчим СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 був проведений огляд речей, в ході якого на підставі заяви про добровільну видачу було вилучено у ОСОБА_4 наступне: подрібнена речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка знаходилась в відділеннях рюкзака (речовина не була запакована). При цьому останній пояснив, що це «конопля» - наркотична речовина, яку він зберігав при собі для власного вживання без цілі збуту.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
17.01.2019 року на станції метрополітену «Університет» в приміщенні кімнати поліції проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду речей вилучено майно, перелічене в даному клопотанні сторони обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого про арешт тимчасового вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на подрібнену речовину рослинного походження сіро - зеленого кольору, яку було вилучено з рюкзака у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (проживає: АДРЕСА_1 ), на підставі заяви про добровільну видачу працівниками поліції в приміщенні «кімнати поліції» на станції метро «Південний вокзал» в м. Харкові та поміщено до одного полімерного пакунку №ЕХР0302923 із пояснювальним написом та підписами всіх учасників процесу з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1