Дата документу 10.06.2020 Справа № 937/1236/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/641/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 937/1236/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 квітня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_7 від 31 січня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424 від 22 листопада 2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 квітня 2020 року, посилаючись на те, що розгляд скарги був здійснений за його відсутності, а копію ухвали він отримав 21 травня 2020 року.

Після поновлення строку на апеляційне оскарження, просить скасувати ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 квітня 2020 року та постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_7 від 31 січня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424 від 22 листопада 2018 року.

Апелянт вважає, що слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не взято до уваги його доводи, зазначені в скарзі від 13 лютого 2020 pоку, відносно того, що слідчим ОСОБА_7 незаконні дії ОСОБА_8 помилково оцінюються як дисциплінарне правопорушення, хоча фактично останній не виконав свої службові

обов`язки щодо внесення відомостей до ЄРДР.

Також, на думку ОСОБА_6 , всупереч доводам слідчого судді, ним у скарзі зазначено, які слідчі дії для встановлення істини по справі не були виконані слідчим, зокрема, взагалі не допитані службові особи, які у порушення вимог ст. 214 КПК України, не внесли протягом 24 годин до ЄРДР відомості за його заявою, не проведено експертизу для встановлення завданої йому кримінальним правопорушенням майнової та моральної шкоди.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

У судове засідання суду апеляційної інстанції прокурор, який належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, не прибув, проте, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття прокурора не перешкоджає апеляційному розгляду.

Як вбачається з апеляційної скарги, вона була подана апелянтом ОСОБА_6 до Запорізького апеляційного суду 22 травня 2020 року.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 17 січня 2017 року у справі «Куликов та інші проти України», у випадку, коли суд публічно проголосив резолютивну частину остаточного рішення та надав коротке усне пояснення його причин, а заявник лише згодом отримав можливість ознайомитись з письмовим обґрунтуванням такого рішення, саме ця остання дата вважається початком перебігу строку.

Враховуючи вказане вище положення, а також те, що розгляд скарги ОСОБА_6 , за його клопотанням, був проведений за відсутності останнього, копію ухвали слідчого судді від 24 квітня 2020 року було йому надіслано 08 травня 2020 року, проте, дані про її отримання ОСОБА_6 в матеріалах провадження відсутні, колегія суддів вважає, що у даному випадку строк на апеляційне оскарження апелянтом пропущений не був, тому не потребує вирішення питання щодо його поновлення.

Що стосується безпосередньо доводів апеляційної скарги, то вони не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі ст. 215 КПК України, досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення Глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатніх за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення відповідно до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК України).

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно з якою кримінальне провадження, в тому числі, закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Згідно з положеннями ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Як вбачається з матеріалів за скаргою, 22 листопада 2018 року прокурором прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 , на підставі заяви ОСОБА_6 щодо неналежного виконання службових обов`язків працівниками правоохоронних органів під час досудового розслідування кримінального провадження, до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000424 за ч. 2 ст. 367 КК України було доручено слідчому відділу прокуратури області.

Постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 від 28 лютого 2019 року кримінальне провадження, внесене 22 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424, щодо неналежного виконання службових обов`язків слідчими та службовими особами ГУНП в Запорізькій області під час розслідування кримінальних проваджень за заявами ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, було закрито, у зв`язку з відсутністю в їх діях складу вказаного кримінального правопорушення.

Постановою від 18 квітня 2019 року першого заступника прокурора області начальника управління нагляду у кримінальному провадженні ОСОБА_11 постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 від 28 лютого 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000424 від 22 листопада 2018 року було скасовано.

Постановою від 12 червня 2019 року першого заступника прокурора області начальника управління нагляду у кримінальному провадженні ОСОБА_11 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000424 від 22 листопада 2018 року за ч. 2 ст. 367 КК України було доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі.

01 липня 2019 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_7 було розпочато досудове розслідування.

Постановою від 30 липня 2019 року слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_7 кримінальне провадження, внесене 22 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Постановою від 28 серпня 2019 року прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює діяльність на Запорізьку область, прокуратури Запорізької області ОСОБА_12 , постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Мелітополі, ОСОБА_7 від 30 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000424 від 22 листопада 2018 року за ч. 2 ст. 367 КК України було скасовано.

Крім того, 10 вересня 2019 року прокурором, в порядку ст. 36 КПК України, слідчому було надано вказівки для виконання.

Постановою від 31 жовтня 2019 року слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_7 кримінальне провадження, внесене 22 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Постановою від 21 листопада 2019 року прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює діяльність на Запорізьку область, прокуратури Запорізької області ОСОБА_12 постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Мелітополі, ОСОБА_7 від 30 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000424 від 22 листопада 2018 року за ч. 2 ст. 367 КК України було скасовано.

При цьому, постанова була обґрунтована тим, що в ході досудового розслідування не були виконані в повному обсязі вказівки прокурора, не проаналізовано документи, які мали бути долучені до матеріалів кримінального провадження щодо прийняття та реєстрації заяв ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень.

Після виконання вказівок, на які вказував прокурор, за наслідками проведеного досудового розслідування, постановою від 31 січня 2020 року слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_7 кримінальне провадження, внесене 22 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Отже, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що постанови про закриття кримінального провадження неодноразово скасовувались прокурором, при цьому, слідчому надавались вказівки, які останнім були виконані.

На думку колегії суддів, під час проведення досудового розслідування слідчим відповідно до вимог ст. 223 КПК України було вжито необхідних заходів, спрямованих на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, а саме, було досліджено та перевірено необхідні обставини, їм надано належну оцінку, досудове розслідування проведено із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування, з перевіркою всіх фактичних обставин справи, що може мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Під час судового розгляду провадження слідчий суддя, у свою чергу, перевірив доводи, наведені ОСОБА_6 у скарзі, та надав їм правильної оцінки, встановивши, що досудовим розслідуванням кримінального провадження, внесеного 22 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424, проведено належну перевірку обставин, про які вказує ОСОБА_6 у своїй заяві.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, необґрунтованими.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на таке.

Диспозицією ч. 2 ст. 367 КК України передбачено, що кримінальна відповідальність настає за невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Службова недбалість належить до злочинів із матеріальним складом, який за ч. 2 ст. 367 КК України визнається закінченим з моменту настання тяжких наслідків, що повинні перебувати у причинному зв`язку із вчиненим діянням.

При цьому, відсутність таких наслідків може свідчити про вчинення службовою особою лише дисциплінарного чи адміністративного проступку.

Як вбачається з матеріалів провадження, заподіяна ОСОБА_6 через підпал автомобіля «Альфа Ромео» шкода у розмірі 498 000 грн., всупереч доводам апелянта, не є такою, що спричинена внаслідок вчинення діянь, передбачених ст. 367 КК України, та між кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 367 КК України, та заподіяною шкодою, що вказана ОСОБА_6 , відсутній причинний зв`язок

За таких обставин колегія суддів вважає неспроможними доводи апелянта про надання слідчим ОСОБА_7 помилкової оцінки незаконним діям ОСОБА_8 як дисциплінарному правопорушенню, а також про непроведення експертизи для встановлення завданої йому кримінальним правопорушенням майнової та моральної шкоди.

Отже, перевіряючи законність прийнятого рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, дотримався вимог кримінального процесуального закону, виклавши у рішенні наведені мотиви прийнятого рішення, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно встановив, що висновок слідчого слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_7 , викладений у постанові від 31 січня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного 22 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, є обґрунтованим.

За зазначених вище обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження та ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_7 від 31 січня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного 22 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: