ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/84/20 Справа № 196/727/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000236 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Торез Донецької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 28 серпня 2017 року вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.310, ч.2 ст.309, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,
В с т а н о в и л а:

Вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим за ч.2 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28.08.2017 року у виді 3 років позбавлення волі остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання засудженого після набрання вироком законної сили.
Судом також вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що в липні 2018 року (більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) він, знаходячись на урочищі гори Калитва між с.Китайгород та смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, виявив кущ дикоростучої наркотичної рослини коноплі, після чого ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що вказана рослина є наркотичним засобом - канабісом, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичної речовини - канабісу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, без мети збуту, зірвав вказані кущі, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб канабіс в невстановленій досудовим розслідуванням кількості, після чого приніс до домоволодіння за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де висушивши вказані рослини канабісу, обірвав листя з них, яке подрібнив, перетираючи пальцями рук, чим довів до стану, що дає змогу використати його як наркотичний засіб, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб, та почав повторно зберігати для власного вживання, без мети збуту до 10.05.2019 року.
В подальшому, під час відпрацювання території смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, 10.05.2019 року, близько 13.20 год., поблизу автобусної зупинки неподалік Царичанської КЗ «ЦРЛ`ДОР», що по вул.Царичанській в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, працівниками поліції було виявлено ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , який розпивав спиртні напої.
Під час складання уповноваженими особами Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.178 КУпАП відносно ОСОБА_8 , працівниками поліції Царичанського ВП в присутності двох понятих, в порядку ст.264 КУпАП України був проведений особистий огляд останнього, під час якого в лівій кишені куртки, яка була одягнута на ньому, було виявлено, оглянуто та вилучено поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору масою 12, 3762 г, котра є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 11,1510 г.
Згідно Таблиці 1 невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 №188 невеликі розміри наркотичного засобу канабіс до 5 г, великі розміри наркотичного засобу канабіс від 500 г до 2500 г.

Перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07.06.2019 року відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 309 КК України скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вирок суду у цьому провадженні підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, оскільки суд у порушення ч.3 ст. 374 КПК України не виклав формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним, а лише навів обставини кримінального правопорушення, у вчинені якого ОСОБА_8 обвинувачується органом досудового розслідування, що призвело до порушення такої засади кримінального провадження як презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так, серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.
З положень ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обгрунтованості та умотивованості судового рішення убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим рішенням є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Таким чином, судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Кузнецов та інші проти Росії» від 11.01.2007 року, та у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» від 27.09.2001 року, де зазначено, що вмотивованість судового рішення пов`язана з належним здійсненням правосуддя, тобто у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
За вимогами ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються: 1) у разі визнання особи виправданою - формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; 2) у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, мотиви призначення покарання.

У свою чергу, положеннями ст. 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У справі Kari-PekkaPietilainenv. Finland(Кари-Пека Питилайнен проти Фінляндії, рішення від 22.09.2009 року), у §33 Європейський суд зазначив, що право сторін надавати міркування по справі, які вони вважають такими, що стосуються справи, визначає відповідний обов`язок суду належним чином досліджувати всі доводи, представлені сторонами: Розділ 13 Застосування положень ст.6 Конвенції з прав людини 167 «...право на справедливий судовий розгляд, гарантоване за статтею 6 §1 Конвенції, охоплює, між іншим, право сторін у провадженні надавати доводи, які вони вважають такими, що стосуються їхньої справи. Оскільки призначення Конвенції гарантувати не права, які є теоретичними чи ілюзорними, а права, які є реальними та ефективними.., це право може розглядатись як ефективне лише, якщо заявник дійсно «заслуховується», тобто його доводи належним чином досліджуються судом. Стаття 6 §1 Конвенції покладає на суди обов`язок провести належне дослідження доводів, аргументів та доказів, представлених сторонами, без упередженості до їхньої оцінки або релевантності до їхнього рішення..».
Судом першої інстанції вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону були порушені.
Із суті п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України убачається, що мотивувальна частина обвинувального вироку має містити, насамперед, формулювання обвинувачення, визнаного доведеним саме судом, а не органом досудового слідства, висновками експертного дослідження, або іншого фахівця, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів. У цій частині вироку викладається весь обсяг обвинувачення, визнаного доведеним, а також обставини, які визначають ступінь винності особи, після цього докази, покладені судом в обґрунтування своїх висновків.
В порушення вищенаведених вимог КПК, суд при формулюванні обвинувачення ОСОБА_8 виклав його таким чином, що обставини, які підлягають обов`язковому доказуванню, встановлені органом слідства згідно з обвинувальним актом, а не судом, як вимагає процесуальний закон, тобто суд першої інстанції не виклав формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним, а лише навів обставини кримінального правопорушення, у вчинені якого ОСОБА_8 обвинувачується органом досудового розслідування.
Недотримання судом процедури судового розгляду призвело до порушення такої засади кримінального провадження як презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, зокрема й порушення права ОСОБА_8 на захист від пред`явленого йому обвинувачення всіма встановленими законом засобами, оскільки вищезазначені обставини призвели до нечіткості та неконкретності пред`явленого останньому обвинувачення.
Практика Європейського суду з прав людини також установлює, що принцип презумпції невинуватості, передбачений пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року порушено, коли судове рішення стосовно особи, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, відображає думку про те, що вона винна, без доведення її вини відповідно до закону.
На переконання колегії суддів, допущені судом порушення кримінального процесуального закону, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотними і такими, що перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, вони є неприпустимими, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Разом з тим, порушення судом вищенаведених вимог кримінального процесуального закону не відноситься до передбаченого ч. 1 ст. 415 КПК України переліку безумовних підстав призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Проте, відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Колегія суддів вважає, що такими загальними засадами кримінального провадження у цьому випадку є верховенство права та законність, дотримання яких не було забезпечено під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 .
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок - скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, створити сторонам необхідні умови для забезпечення рівних прав у наданні доказів на підтвердження своїх позицій і доведенні перед судом їх переконливості та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам закону.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 - задовольнити.
Вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року щодо ОСОБА_8 - скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4