1Справа № 335/1722/20 1-кс/335/999/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого групи - слідчих СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Таврія Веселівського району Запорізької області, має середню освіту, не одруженого, тимчасово не працевлаштованого, на утриманні малолітніх дітей не має, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.03.2014 року Ленінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнився 28.09.2018 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло вказане клопотання старшого слідчого групи - слідчих СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів, без визначення розміру застави.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 22 лютого 2020 року, приблизно о 12 годині, ОСОБА_5 , будучі особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, перебуваючи на території сміттєзвалища, розташованого на узбіччі автомобільної дороги, з правого боку, у напрямку від села Преображенка до села Омельник Оріхівського району Запорізької області, демонтуючи на прохання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 металеву конструкцію, наявною в нього сокирою, наніс удар по голові ОСОБА_7 , яка знаходилась поряд із ним, від якого остання втратила свідомість та впала на землю. Далі ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, підкорюючись наміру, спрямованому на умисне вбивство ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яка побачивши факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 почала кричати, діючи умисно, з метою вбивства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наявною у нього сокирою, наніс не менше трьох ударів по голові ОСОБА_8 , від яких настала смерть потерпілої, тим самим умисно вбив її. Не зупиняючись на досягнутому, задля доведення свого злочинного наміру до кінця, з метою вбивства ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , зазначеною сокирою, наніс не менше трьох ударів по голові, тим самим умисно вбив її.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, скоїла умисне вбивство ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , тобто умисне вбивство двох осіб. Після чого, з метою приховання слідів злочинної діяльності, поклав трупи потерпілих поряд один з одним, поверх яких розмістив займисті матеріали, які відшукав на сміттєзвалищі та підпалив.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, та вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,а також посилається на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, тому просить клопотання задовольнити, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання, вказуючи на конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного.
В судовому засіданні підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання слідчого, проте його захисник просила обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000044 від 23 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.п. 1, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
23 лютого 2020 ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

24 лютого 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.п. 1, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
Обґрунтовуючи висунути підозру ОСОБА_5 сторона обвинувачення послалася та надала слідчому судді наступні докази: протокол огляду місця події ділянки місцевості на території сміттєзвалища розташованого на узбіччі автомобільної дороги з правого боку, у напрямку від села Преображенка до села Омельник Оріхівського району Запорізької області; покази потерпілого ОСОБА_9 ; покази свідка ОСОБА_10 ; протоколи пред`явлення осіб для впізнання; покази свідка ОСОБА_11 ; покази свідка ОСОБА_12 ; інші матеріалами провадження у їх сукупності.

Аналізуючи наведені стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження можливо дійти висновку, що вони містять відомості про ймовірну причетність підозрюваного ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину, однак така причетність має бути перевірена органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження.

Представлені докази на даному етапі не можуть стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені Кримінального процесуального кодексу України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» («Cloot v. Belgium», § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, підозрюваний ОСОБА_5 , будучи раніше судимий за вчинення злочину проти життя, знов вчинив аналогічний злочин, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення може переховуватися від слідства та суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, ОСОБА_5 проживає за місцем мешкання свідка ОСОБА_12 , що дозволяє йому з метою ухилення від відповідальності безперешкодно здійснювати вплив на нього у цьому ж кримінальному провадженні, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, що свідчить про те, що підозрюваний може вчините інше кримінальне правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи існування доведених прокурором та слідчим ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, та на теперішній час йому повідомлено підозру у вчиненні злочину проти життя, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: до 22 квітня 2020 року включно.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, оскільки останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 13 ч. 2 ст. 115 КК України а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, скоєне відносно двох осіб, особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.
Керуючись ст.ст. 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого групи - слідчих СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22 квітня 2020 року включно.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, рахувати з 23 лютого 2020 року, тобто з дня затримання.

Визначити строк дії ухвали до 22 квітня 2020 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1