Справа № 464/994/20
пр.№ 1-кп/464/224/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.04.2020 року

Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002981 від 06.11.2019 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сколе Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 05.11.2019 р. близько 16 год 30 хв., перебуваючи у м.Львові по вул.Довженка, 6, неподалік поштового відділення «Укрпошти» №70, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підбіг до потерпілої ОСОБА_6 та рукою, шляхом ривка, відкрито викрав її мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, вартістю 5 499 грн., який знаходився в чохлі чорного кольору, вартістю 250 грн., захисним склом на екран, вартістю 200 грн., на загальну суму 5 949 грн., та втік з місця події з викраденим, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 5 949 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Зокрема зазначив, що на момент вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, викрадений мобільний телефон він здав у ломбард на документи ОСОБА_7 . Окрім цього, вказав, що вже частково відшкодував потерпілій завдану матеріальну шкоду в сумі 1 000 грн. У вчиненому розкаюється та просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду кримінального провадження.
На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої.
Оскільки учасники судового провадження не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням характеризуючих даних про його особу.
Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки такий вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно із ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України є злочинами середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_3 має позитивну характеристику за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває із 17.06.2016 р. на обліку у Львівському обласному медичному центру превентації та терапії узалежнень внаслідок вживання алкоголю.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та часткове відшкодування шкоди потерпілій.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Відповідно до висновку досудової доповіді провідного інспектора Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_8 від 07.04.2020 р. ризик небезпеки для суспільства ОСОБА_3 середній, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - середній, виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити покарання 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1