Справа № 700/1186/19
Провадження №1-кп/694/44/20
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
18.02.2020 року м.Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі:головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
з участю:прокурора ОСОБА_3
сторони кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_4

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уроженця с.Юрківка, Звенигородського
району, Черкаської області,українця,громадянина України, з вищою освітою,одруженого, на утриманні
неповнолітніх дітей не маючого,пенсіонера,проживаючого за адресою
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 ,в серпні 2003 року у невстановлений слідством день та час,перебуваючи на території домоволодіння свого покійного батька ОСОБА_5 ,що знаходиться в с.Юрківка, Звенигородського району,Черкаської області,усвідомлюючи свою протиправність дій забрав металеву банку із сухою речовиною маса якої становить 29,56 г,яка згідно висновку експерта №2/1965 від 30.10.2019 року є речовиною сірого кольору циліндричної форми та являється вибуховою речовиною-одноосновним (бездимним) порохом та металеву банку із сухою речовиною маса якої становить 467,31 г,яка згідно висновку експерта №2/1966 від 30.10.2019 року є речовиною зеленого кольору у вигляді пластинок прямокутної форми та являється вибуховою речовиною-одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом,які він того ж дня без передбаченого законом дозволу перевіз до свого житлового будинку,що знаходиться по АДРЕСА_1 ,а саме до місця своєї реєстрації та постійного проживання,де залишив їх зберігати в приміщенні гаражу до 11.10.2019 року.
11.10.2019 року під час санкціонованого обшуку території домоволодіння ОСОБА_4 ,що знаходиться по АДРЕСА_1 в приміщенні гаражу було виявлено та вилучено металеву банку із сухою речовиною маса якої становить 29,56 г,яка згідно висновку експерта №2/1965 від 30.10.2019 року є речовиною сірого кольору циліндричної форми та являється вибуховою речовиною-одноосновним (бездимним) порохом та металеву банку із сухою речовиною маса якої становить 467,31 г,яка згідно висновку експерта №2/1966 від 30.10.2019 року є речовиною зеленого кольору у вигляді пластинок прямокутної форми та являється вибуховою речовиною-одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом,які ОСОБА_4 зберігав без належного на те законом дозволу.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України незаконне придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ,не оспорюючи час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за вчинене кримінальне правопорушення, свою вину визнав повністю і суду пояснив,що, дійсно,приблизно в серпні 2003 року він перевіз свого на даний час покійного батька ОСОБА_5 ,який проживав в с.Юрківка,Звенигородського району,Черкаської області разом із речами батька,серед речей були дві металеві банки з порохом,яку батько придбав у магазині дуже давно до свого місця проживання за адресою АДРЕСА_1 .Вказаний порох зберігав за місцем свого проживання у гаражі.11.10.2019 року під час санкціонованого обшуку за його місцем проживання він добровільно видав дві металеві банки з порохом. Просить суд його суворо не карати,оскільки відповідні висновки для себе зробив.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Крім повного визнання ОСОБА_4 своєї вини , його вина у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України, підтверджується й доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до вимог КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 ,склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками - незаконне придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, що вказує на кваліфікацію діяння за ч.1 ст.263 КК України.
Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який законодавцем віднесений до тяжких злочинів, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рекомендовано судам при розгляді кримінальних справ, досліджуючи дані про особу підсудного з"ясовувати вік, стан здоров"я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім"ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, а тому суд бере до уваги те, що обвинуваченому ОСОБА_4 63 роки,одружений,пенсіонер,до кримінальної відповідальності притягується вперше, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога згідно довідок №1470 від 29.10.2019 року, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.
З врахуванням вище наведеного, суд, приходить до переконання, що виправленню, перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання не пов`язане з його ізоляцією від суспільства, і остільки на цьому не наполягають і учасники процесу, призначає йому покарання у виді позбавлення волі,із встановленням на підставі ст.75 КК України іспитового строку з покладенням обов`язку визначеного п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, як достатнього для його особи з врахуванням вищезазначених обставин встановлених в судовому засіданні.
Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.
Запобіжні заходи до обвинуваченого ОСОБА_4 на досудовому слідстві, як, і під час судового розгляду, не обиралися. Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжних заходів до набрання вироком суду законної сили, до суду не подавалися.
По справі маються процесуальні витрати в сумі 1256 грн. 08 коп. за проведення вибухотехнічної експертизи, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь Держави.
Речові докази у кримінальному провадженні,а саме:-речовина зеленого кольору у вигляді пластинок прямокутної форми,речовина сірого кольору циліндричної форми та дві металеві банки з речовиною сірого кольору циліндричної форми,які містяться в пакетах експертної служби: 2676073, 2676072, АБ 001627, АБ 001704,які згідно квитанції від 05.11.2019 року про приймання речових доказів по кримінальному провадженні знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів у Лисянському ВП Звенигородського ВП ГУНП України в Черкаській області підлягає знищенню, виходячи із вимог ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 370,373, 374,393 КПК України,суд,-
п о с т а н о в и в:
визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального Кодексу України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо останній протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п.1,2 ч.1ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Запобіжні заходи стосовно ОСОБА_4 судом не обиралися.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати, у зв`язку з проведенням вибухотехнічної експертизи, в розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп. на користь Держави.
Речові докази у кримінальному провадженні ,а саме:- речовина зеленого кольору у вигляді пластинок прямокутної форми,речовина сірого кольору циліндричної форми та дві металеві банки з речовиною сірого кольору циліндричної форми,які містяться в пакетах експертної служби: 2676073, 2676072, АБ 001627, АБ 001704,які згідно квитанції від 05.11.2019 року про приймання речових доказів по кримінальному провадженні знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів у Лисянському ВП Звенигородського ВП ГУНП України в Черкаській області знищити.
Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1