єдиний унікальний номер справи 531/226/20
номер провадження 1-кп/531/67/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої подано клопотання ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка клопотання про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодон Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна загальна середня, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, не депутата, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000626 від 13 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 13 грудня 2019 року, близько 14 години, перебуваючи з дозволу ОСОБА_7 у його будинку за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись в стані неосудності, що виразився в нездатності вказаної особи на час вчинення суспільно-небезпечного діяння усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок наявності психічного захворювання, що підтверджується актом судово-психіатричної експертизи №31 від 24 січня 2020 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_4 на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді органічного шизофреноподібного розладу з афективно-параноїдним синдромом, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, а в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння, також виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді органічного шизофреноподібного розладу з афективно-параноїдним синдромом, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, вирішив викрасти речі з будинку за вище вказаною адресою, які належать потерпілому ОСОБА_7 , для чого, користуючись тим, що його ніхто не бачить, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку бувшої у використанні чоловічої дублянки чорного кольору «Firenze», вартістю 935 грн., та бувшого у використанні електрочайника марки «Maestro» модель MR036, вартістю 209 грн. Даним протиправним діянням ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду в загальному розмірі 1144 грн.

З пояснень ОСОБА_4 встановлено, що він свою вину в скоєнні крадіжки не заперечує. Щодо застосування до нього примусових заходів медичного характеру спочатку пояснив, що міг би відвідувати свого лікаря за місцем проживання, а потім погодився з клопотанням.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив факт крадіжки у нього ОСОБА_4 дублянки та електрочайника.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння підтверджується дослідженими в судовому засіданні:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000626;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_7 від 13 грудня 2019 року;

-протоколом огляду місця події від 13 грудня 2019 року з фототаблицею до нього;

-заявою ОСОБА_4 про добровільну видачу працівникам поліції дублянки та електрочайника;

-протоколом огляду дублянки та електрочайника від 13 грудня 2019 року з фототаблицею до нього;

-постановою про визнання речовими доказами від 13 грудня 2019 року;

-висновком експерта №177/19 від 16 грудня 2019 року щодо визначення вартості дублянки та електрочайника.

В судовому засіданні прокурором підтримано клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, оскільки ОСОБА_4 на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді органічного шизофреноподібного розладу з афективно-параноїдним синдромом.

Дослідженим в судовому засіданні актом судово-психіатричної експертизи №31 від 24 січня 2020 року підтверджується, що ОСОБА_4 на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді органічного шизофреноподібного розладу з афективно-параноїдним синдромом. Психічне захворювання позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння і позбавляє такої здатності в даний час. ОСОБА_4 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора.

Законний представник ОСОБА_5 при розгляду клопотання покладався на розсуд суду.

Відповідно до п. 1 ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів вбачається, що досудовим слідством ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 цього Кодексу, належить до категорії злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Враховуючи характер та тяжкість вчиненого ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, акт судово-психіатричної експертизи №31 від 24 січня 2020 року, заслухавши думки учасників кримінального провадження з цього питання, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Враховуючи особу ОСОБА_4 та його належну процесуальну поведінку, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 19, ст. ст. 92-94 КК України, ст. ст. 395, 512, 513 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодон Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Враховуючи особу ОСОБА_4 та його належну процесуальну поведінку, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Речові докази бувшу у використанні дублянку чорного кольору «Firenze» та бувший у використанні електрочайник марки «Maestro» модель MR036, передані на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_7 , вважати повернутим законному власнику.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Карлівський районний суд.

Суддя