Житомирський апеляційний суд
Справа №296/890/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , захисника - адвоката ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 (далі ОСОБА_9 ) на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2020 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000007 за ч. 3 ст. 369 КК України, -

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та накладено арешт на майно, що було тимчасово вилучено 30.01.2020 у ході проведення контролю за вчиненням злочину в приміщенні кафе «Фелікс» за адресою: м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, 11, - грошові кошти в сумі 2000 грн. (4 купюри номіналом по 500 грн.) та журнал «The Ukraanian week».

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та прийняти нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Твердить про істотне порушення слідчим суддею вимог ст. ст. 172 п. 1, 173 п. 6 КПК України про строки розгляду даного клопотання.

Заслухавши доводи підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України, допускається арешт рухомого або нерухомого майна будь-якої фізичної або юридичної особи з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, навіть якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача. Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до клопотання слідчого, що надійшло дослідчого судді 31.01.2020, та доданих до нього копій документів, з 27.01.2020 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000007 за ч. 3 ст. 369 КК України за фактом висловлення пропозиції надання неправомірної вигоди працівнику правоохоронного органу, який займає відповідальне становище. 30.01.2020 в приміщенні кафе «Фелікс» по вул. Фещенка-Чопівського, 11 у м. Житомирі, у ході проведення контролю за вчиненням злочину, слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 у ОСОБА_7 було виявлено та тимчасово вилучено грошові кошти в сумі 2000 грн. (4 купюри номіналом по 500 грн.) як можливий предмет неправомірної вигоди, та журнал «The Ukrainian week» як можливий засіб передачі вказаного предмету неправомірної вигоди. Необхідність арешту майна обґрунтовувалася необхідністю його збереження як речових доказів, а грошей також метою забезпечення можливої конфіскації цього майна.
Оскільки зміст даного клопотання слідчого відповідав вимогам ст. 171 КПК України та воно було подано до слідчого судді з додержанням строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, під час його судового розгляду стороною обвинувачення було доведена доцільність накладення арешту у формі тимчасової заборони прав власника та інших осіб на відчуження, розпорядження та користування цим майном з метою забезпечення його збереження як речових доказів (предмета та засобу передачі неправомірної вигоди) та можливої конфіскації грошових коштів, - слідчий суддя обґрунтовано вирішив задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Згідно з матеріалами справи, клопотання слідчого було подано до суду вчасно 31.01.2020 року, в день вилучення майна, однак не було своєчасно призначено до розгляду в суді з тих підстав, що 01.02 та 02.02 були вихідні дні, тому справа була призначена на 04.02 на 17:00 год., однак у зв`язку із зайнятістю слідчого судді в інших судових засіданнях з розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні від своєчасного розгляду якого залежав розгляд інших невідкладних клопотань, зокрема, про продовження строків дій запобіжних заходів, судовий розгляд даного клопотання слідчого про арешт майна у призначений строк не здійснювався та був перенесений на 11.02.2020 про що секретарем були складені відповідні довідки (а.с.41-42).

З врахуванням вищевказаних обставин порушення судом першої інстанції вимог ч. 6 ст. 173 КПК України щодо строку розгляду вищевказаного клопотання з причин неможливості своєчасного розгляду з урахуванням вихідних днів та розглядом інших невідкладних клопотань в інших кримінальних провадженнях, - не є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, оскільки таке порушення не перешкодило слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення по суті клопотання слідчого з метою встановлення істини у даному кримінальному провадженні та досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.
З огляду на вищезазначене, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.
Тому доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.
Керуючись ст. 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2020 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000007 за ст. 369 ч. 3 КК України, - грошові кошти в сумі 2000 грн. та журнал «The Ukraanian week», - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: