У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04" лютого 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6

на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2019 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суха Балка Веселинівського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

засуджений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2019 року задоволено подання начальника Миколаївського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області та скасовано звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27.11.2018, яким він був засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника Миколаївської районної філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про скасування ОСОБА_6 покарання з випробуванням.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що інспектором органу пробації формально додержано положення ст. 164 КВК України. На його думку, докази систематичного без поважних причин порушення ОСОБА_6 умов відбування покарання з випробуванням відсутні. Стверджує, що в матеріалах провадження відсутні докази про попередження засудженого ОСОБА_6 про можливі наслідки неявки до органу пробації, або проведення будь-яких профілактичних бесід.

Також вказує на те, що органом пробації ОСОБА_6 зобов`язали протягом місяця кілька разів з`являтися до органу пробації, який знаходиться поза межами населеного пункту, де проживає засуджений. Однак не враховано, що для цього ОСОБА_6 потрібна значна сума коштів та багато часу. На думку апелянта, зазначене свідчить про зловживання органом пробації наданими йому повноваженнями.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27.11.2018 ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на засудженого покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Засуджений ОСОБА_6 поставлений на облік до Миколаївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області та ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений про наслідки ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду.

Адміністрація Миколаївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області звернулася до суду з поданням про скасування покарання із випробуванням та направлення в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання ОСОБА_6 , посилаючись на те, що засуджений не з`явився на реєстрацію з 02.04.2019 по 10.05.2019, про що йому неодноразово виносилось застереження у виді письмового повідомлення та встановлення днів явок на реєстрацію і роз`яснювались наслідки ухилення від відбування покарання.

Суд першої інстанції встановив, що засуджений ОСОБА_6 не з`являвся до органів служби пробації, про місце свого перебування вказану службу не повідомляв. Проти задоволення подання про відміну покарання з випробуванням засуджений не заперечував.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, вивчивши матеріали особової справи ОСОБА_6 та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Приймаючи рішення про задоволення подання Миколаївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» про скасування покарання із випробуванням та направлення в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався, належним чином не з`ясував обставини, зазначенні у поданні, своє рішення взагалі не мотивував, оскаржуване рішення не містить жодного посилання на докази.

Суд першої інстанції, пославшись на те, що ОСОБА_6 не з`являється на виклик до органів пробації, взагалі не навів дати цих неявок, не перевірив, чи отримував ОСОБА_6 виклики до органу пробації, не з`ясував у засудженого причини неявки до органу пробації, та чи був він попереджений про наслідки невиконання умов відбування покарання.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення подання, що під час апеляційного розгляду заперечував засуджений.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 пояснив, що проживає в с. Кринички Миколаївського району Миколаївської області, повідомлень та викликів органу пробації не отримував, постійної роботи не має, а тому коштів на поїзд до м. Миколаєва він не мав. Регулярно приходив на відмітки до дільничного інспектора, а тому вважав, що цього достатньо.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає прийняте судом першої інстанції рішення необґрунтованим, належним чином не мотивованим.

Наведені у поданні доводи суд першої інстанції взагалі не перевірив, мотивів прийнятого рішення не навів. Зазначене вказує на те, що прийняте рішення не є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На час апеляційного розгляду іспитовий строк, призначений за вироком суду, сплив.

З огляду на наведене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання органу пробації.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2019 року у відношенні ОСОБА_6 , - скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні подання Миколаївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_6 в місця позбавлення волі для відбування покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27.11.2018, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3