Справа № 439/1176/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1237/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 24 вересня 2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано не відбуте покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 29.05.2015 року та призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком два роки сім місяців без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід не обирався.

Вирішено питання з речовими доказами.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним в тому, що він 01 липня 2018 близько 08.00год., знаходячись в приміщенні державної лотереї «Спорт Лото» за адресою Львівська область м.Броди пл.Ринок, 30/31, яке згідно договору оренди на нежитлове приміщення належить ОСОБА_9 , керуючись корисливими спонуканнями, переслідуючи мету особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з шухляди стола таємно викрав грошові кошти в сумі 9780 гривень, які належали ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Не погоджуючись з даним вироком, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в апеляційних скаргах, які є ідентичними за вимогами та змістом, просять, вирок Бродівського районного суду Львівської області від 24 вересня 2019 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що ОСОБА_6 оспорював обставини справи і суд не мав права визнавати недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження на підставі ч.3 ст.349 КК України.

Окрім того зазначають, суд першої інстанції не роз`яснив ОСОБА_6 , що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримання поданих апеляційних скарг, прокурора, який заперечив апеляційні скарги та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, прослухавши звукозаписи на технічних носіях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Повне визнання вини, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому обвинувачується, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин є обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України.

У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч.3 ст. 349 КПК України, не може бути застосована.

Однак вказані вимоги закону судом першої інстанції не дотримані.

Так, суд з`ясував у обвинуваченого, чи не заперечує він, що справа буде розглядатися у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснив, також, що ОСОБА_6 у такому випадку буде позбавлений в апеляційному порядку оскаржувати фактичні обставини кримінального провадження, проте поза увагою суду залишилося те, що хоча і ОСОБА_6 визнав, що дійсно взяв гроші в приміщенні державної лотереї, однак останній,окрім того зазначив, що наміру привласнювати ці гроші не мав, а хотів їх повернути після того, як ОСОБА_10 виплатять його цивільній дружині заробітню плату, що, у свою чергу, свідчить про те, що обвинувачений фактично оспорював обставини вчинення злочину, і суд мав перевірити зазначені показання шляхом дослідження доказів, а тому не міг розглядати справу в цій частині в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відтак, на переконання колегії суддів, зважаючи на те, що обвинувачений не визнав умислу на вчинення крадіжки та захисник ОСОБА_7 був незгідний з кваліфікацією дій обвинуваченого, провадження не мало бути розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Окрім того, слід зазначити, що суд першої інстанції при викладенні у вироку показань обвинуваченого не навів ті показання обвинуваченого, які останній дав у судовому засіданні, а обставини, які узгоджуються зі змістом обвинувального акта.

Таким чином, колегія суддів розцінює вищенаведені покази обвинуваченого ОСОБА_6 , як часткове визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Наведені вище порушення колегія суддів апеляційного суду розцінює як істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та, згідно п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, є підставою для його скасування.

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути вищевикладені істотні порушення кримінального процесуального закону, повно та всебічно дослідити обставини справи, а також перевірити доводи обвинуваченого та адвоката, які були викладені ними в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , задоволити.

Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 24 вересня 2019 року відносно ОСОБА_6 , скасувати.

Призначити у Бродівському районному суді Львівської області новий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді