Справа № 191/4134/19
Провадження № 1-кп/191/360/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001498 від 09 жовтня 2019 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Високий Мегіонського району Тюменської області Російської Федерації, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, працюючого ПП «Укрспецбудремонт» газоелектрозварювальником, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 185 КК України,за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 28 вересня 2019 року, в проміжок часу з 18 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, перебуваючи з дозволу господаря на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де біля вхідних дверей до літньої кухні побачив жіночу сумку, яка належить потерпілій ОСОБА_5 та в нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел ОСОБА_3 , діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, впевнившись у відсутності свідків та в тому, що його дії носять таємний характер і за ним ніхто не спостерігає, знаходячись на вказаній території, відкрив вищезазначену жіночу сумку та виявив, що в ній знаходиться мобільний телефон марки «ZTE BLADE-A522», який належить потерпілій ОСОБА_5 , після чого взяв мобільний телефон марки «ZTE BLADE-A522», вартістю 999,50 грн. (висновок експерта №3399/19 від 21.10.2019), з яким з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Своїми злочинними діями, що виразились у таємному, умисному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 спричинив матеріальний збиток ОСОБА_5 на суму 999,50 гривень.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому показав, що дійсно в кінці вересня 2019 року у вечірній час, перебуваючи за адресою м. Синельникове, вул. Шевченко, буд. 80, під час вживання алкогольних напоїв здійснив крадіжку мобільного телефону марки «ZTE BLADE-A522» з жіночої сумки, потерпілої ОСОБА_5 .

Потерпіла в судовому засіданні зазначила, що дійсно в кінці вересня 2019 року вона разом зі своїм братом та обвинуваченим, перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , вживали алкогольні напої. Потім вона заснула, а коли прокинулась, виявила що в її сумці відсутній телефон. Претензій до обвинуваченого не має, шкода відшкодована шляхом повернення майна.

Враховуючи те, що обвинувачений, потерпіла та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює, шкоду відшкодував, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є добровільне відшкодування завданого збитку та щире каяття.
Обставиною, яка б відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
На підставі наведеного суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу винуватого, його ставлення до скоєного, позицію потерпілої, вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 185 КК України. Покарання у вигляді громадських робіт, виправних робіт, арешту та позбавлення волі суд вважає занадто суворим для обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд вважає, що покарання у вигляді штрафу, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 а також попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні до обвинуваченого не застосовувалися.

Процесуальні витрати вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирвшити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені, передбаченому ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Високий, Мегіонського району, Тюменської області РФ, РНОКПП НОМЕР_1 , на користь судового експерта ОСОБА_6 , р/р: НОМЕР_2 , витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 3399/19 від 21.10.2019 в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «ZTE BLADE-A522», залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 ( т.2 а.с. 33-34).

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1