Номер провадження: 11-сс/813/265/20
Номер справи місцевого суду: 522/699/20 1-кс/522/1160/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.01.2020 про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_9 на дії слідчого щодо повідомлення про підозру та скасування підозри у кримінальному провадженні №0003199, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.01.2020 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_9 на дії слідчого щодо повідомлення про підозру та скасування підозри повідомленої ОСОБА_9 від 08.07.2019 у кримінальному провадженні №0003199, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст. 276-278 КПК України, перевірка обґрунтованості повідомлення про підозру не є предметом розгляду слідчим суддею, та поведінка підозрюваного ОСОБА_9 свідчить про факти ухилення від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим підстави для скасування повідомлення про підозру відсутні.

Крім того, слідчий суддя вказує, що відповідно до витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.02.2019 відомості про злочин, передбачений ч. 1 ст. 129 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду скарги на дії слідчого щодо повідомлення про підозру.
ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді зі скаргою про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України від 08.07.2019 у кримінальному провадженні №0003199.

09.07.2018 ОСОБА_8 звернувся із заявою про злочин до Малиновського ВП в

м. Одесі ГУНП в Одеській області.

26.02.2019 слідчим СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 змінено кваліфікацію злочину з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 1 ст. 129 КК України.

17.04.2019 постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури №3

ОСОБА_6 підслідність у кримінальному провадженні №0003199 визначено за СВ Шевченківського ВП Приморського BП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

19.04.2019 заступником прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_11 матеріали кримінального провадження №0003199 направлені до СВ Шевченквського BП Приморського ВП в м Одеcі ГУ НП в Одеській області.

29.08 2019 слідчий СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу до суду для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

02.09.2019 ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси вищезазначене клопотання задоволено.

08.10.2019 ОСОБА_9 було затримано в будинку за місцем його реєстрації.

09.10.2019 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси звільнено підозрюваного у зв`язку з втратою дії ухвали.

17.10.2019 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що прокурор не довів наявність таких ризиків і не обґрунтував підозру.

Ознайомившись з матеріалами клопотання слідчого про дозвіл на затримання, ОСОБА_9 дізнався, що його заочно повідомлено про підозру засобом поштового зв`язку.

Зміст вимог апеляційної скарги.
В своїй апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_9 вказує, що вважає оскаржену ухвалу необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу на дії слідчого щодо повідомлення про підозру та скасувати повідомлення про підозру в рамках вказаного кримінального провадження, оскільки вважає, що повідомлення про підозру відносно нього є незаконним та безпідставним.

Обґрунтовує вимоги апеляційної скарги тим, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження за яким йому було оголошено повідомлення про підозру було зареєстроване за ч. 1 ст. 125 КК України, з фабулою, відповідно до якої потерпілому ОСОБА_8 було заподіяно легкі тілесні ушкодження. З приводу будь-яких інших протиправних дій, в тому числі за погрозою вбивства потерпілого з боку ОСОБА_9 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості не вносились.

Вказує, що постановою від 26.02.2018 слідчий змінив попередню кваліфікацію у вказаному кримінальному провадженні з ч. 1 ст. 125 КК Украйни на ч. 1 ст. 129 КК України, однак відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вніс, а тому повідомлення про підозру щодо нього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 129 КК України було зроблено з порушенням ч. 1 ст. 214 КПК України, до внесення відомостей про зазначене правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того вказує, що в повідомлені про підозру невірно зазначенні анкетні дані про нього, а саме його місце проживання, та направлення слідчим повідомлення йому про підозру поштую є таким, що не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, оскільки повідомлення про підозру складено 08.07.2019, а направлено 09.08.2019, та ще й на помилкову адресу.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного, який просив задовольнити апеляційну скаргу; думку прокурора, слідчого та потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час перегляду оскаржуваної ухвали апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги підозрюваного в повній мірі дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ч.1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Під час розгляду справи апеляційним судом, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість висновків слідчого судді про те, що повідомлення про підозру

ОСОБА_9 здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Основним доводом апеляційної скарги підозрюваного є те, що постановою від 26.02.2018 слідчий змінив попередню кваліфікацію у вказаному кримінальному провадженні з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 1 ст. 129 КК України, однак відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вніс, що на думку апелянта свідчить про те, що повідомлення про підозру щодо нього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, було зроблено з порушенням вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, а саме без внесення відомостей про зазначене правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Однак, вказане спростовується матеріалами кримінального провадження, відповідно до яких, постановою слідчого СВ Малиновсткого ВП в м. Одесі ГУНП Одеської області ОСОБА_10 від 26.02.2019 перекваліфіковано кримінальне правопорушення у вказаному кримінальному провадженні з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 1 ст. 129 КК України, у зв`язку з отриманими даними в ході додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 , та зазначено, що відомості про прийняте рішення внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Надання слідчим суддею оцінки доказам, на яких ґрунтується підозра, можливе лише в межах перевірки їх достатності для повідомлення особі про підозру та не може завчасно вирішувати питання про їх допустимість та достовірність, обґрунтованість чи безпідставність в контексті вирішення питання про доведеність винуватості певної особи у вчиненні злочину та наявності в її діях ознак інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки ці питання можуть бути вирішені лише під час розгляду судом кримінального провадження по суті. Разом з цим, докази, на яких ґрунтується підозра, повинні бути отримані органом досудового розслідування в порядку та у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, та містити відомості, які могли б переконати стороннього спостерігача в тому, що ця особа має відношення до вчиненого кримінального правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні надав апеляційному суду витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого внесенні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадження №0003199 за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 129 КК України, та містить такий короткий виклад обставин: 13.09.2018 до чергової частини Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_8 , в якій він просить вжити заходи до громадянина ОСОБА_9 у зв`язку з тим, що 09.07.2018 за адресою АДРЕСА_1 , в ході конфлікту ОСОБА_9 погрожував вбивством ОСОБА_8 , а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки спростовується матеріалами кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_9 в неналежний спосіб вручено повідомлення про підозру та таке вручення не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, апеляційний суд визнає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що на неодноразові виклики слідчого, ОСОБА_9 та його захисник для вручення повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні не з`являлися та ухилялися від отримання повідомлення про підозру, що підтверджується рапортами слідчого Шевченквського BП Приморського ВП в

м. Одеcі ГННП в Одеській області ОСОБА_13 від 08.07.2019 та 12.07.2019.

З метою вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 , слідчий в порядку вимог ст. 278 КПК України направив на адресу проживання підозрюваного поштовим відправленням повідомлення про підозру від 08.07.2019, разом з цим, в поштовому відправленні зазначено номер мобільного телефону за яким можливо зв`язатися з

ОСОБА_9 .

У зв`язку з вищевикладеним, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим вжито всі, передбачені законом, заходи для вручення ОСОБА_9 повідомлення про підозру, а також про те, що повідомлення про підозру не було вручено останньому через його дії, спрямованні на ухилення від отримання зазначеного повідомлення.

Крім цього, про наявність в діях ОСОБА_9 умислу на ухилення від отримання повідомлення про підозри свідчить той факт, що він знав про необхідність прибуття 12.07.2019 до СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області для вручення йому письмового повідомлення про підозру, про що свідчить його особистий підпис на корінці повістки про виклик ОСОБА_9 від 08.07.2019, однак у вказаний день не з`явився за викликом слідчого, причини нявки не повідомив.

При цьому ОСОБА_9 прибував до Шевченківського райвідділу поліції 15.07.2019, 18.07.2019, 19.07.2019, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження клопотаннями, наданими ОСОБА_9 на ім`я слідчого до канцелярії райвідділу, однак, знаючи про необхідність отримання повідомлення про підозру, він не з`явився до слідчого.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, тільки після затримання ОСОБА_9 08.10.2019 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду

м. Одеси від 02.09.2019 надалось можливим останньому вручити повідомлення про підозру.

Прокурором в судовому засіданні надано копію повідомлення про підозру ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 08.07.2019, в якій наявні підписи ОСОБА_9 та його захисника про отримання повідомлення про підозру.

У зв`язку із вищевикладеним, апеляційний суд приходить до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги ст. ст. 276-278 КПК України, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою.

Порушень вимог чинного кримінального процесуального законодавства, які б могли бути підставою для визнання неналежним вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 , апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, обставини, зазначені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді, а також, враховуючи той факт, що обвинувальний акт у даному кримінальному проваджені направлено до суду для розгляду по суті, апеляційний суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_9 про скасування повідомленої йому підозри.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_9 та захисником не надано будь-яких інших доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги, які могли б бути підставою для скасування або зміни оскарженої ухвали слідчого судді.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 303 - 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.01.2020 про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_9 на дії слідчого щодо повідомлення про підозру та скасування підозри в рамках кримінального провадження №0003199, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4