ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/993/20 Справа № 195/2049/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та заперечення на неї захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської областівід 20 січня 2020 року про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арештвідносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Томаківка Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Томаківського районного суді від 20 січня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Змінено обвинуваченому ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 .
Покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки: прибувати до Томаківського районного суду Дніпропетровської області; не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 без дозволу суду цілодобово; повідомляти суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Термін дії ухвали - до 18 березня 2020 року включно.
Рішення суду обґрунтовано тим, що 15.01.2020 року до суду звернувся прокурор з клопотанням про продовження запобіжного заходуу вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 обґрунтовуючи її тим, що під час досудового розслідування обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою ухвалою слідчого судді від 22.11.2019 року. Строк тримання під вартою ОСОБА_8 закінчується 20.01.2020 року та через наявність ризиків передбачених п. п. 1-5 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду.
Крім того, 15.01.2019 року захисник обвинуваченого звернулася до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт цілодобово за адресою його фактичного проживання, а саме АДРЕСА_1 .
Але,клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого під час підготовчого судового засідання було визнано необґрунтованим, та було задоволено клопотання захисника обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт цілодобово.

При вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , суд послався на те що, обвинувачений визнав свою вину, розкаявся в скоєному, пообіцяв виконувати обов`язки покладені на нього в зв`язку з обранням запобіжного заходу у виді домашнього арешту, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, має неповнолітню доньку.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі, прокурор просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 строком на 60 діб.
Вважає зазначену ухвалу безпідставною, необґрунтованою з нижче наведених підстав.
Вважає, що судом зроблено хибні висновки про непередбаченість КПК України продовження запобіжного заходу на стадії підготовчого судового засідання та не враховано, що хочу ч.3 ст.315 КПК України і не містить терміну продовження строку, проте термін обрати, який зустрічається в ч. 3 ст. 315 КПК України охоплює поняття продовження.
Вважає, що судом не вірно враховане визнання вини та розкаяння обвинуваченого, оскільки в судовому засіданні пояснення здебільшого надав захисник.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, зазначивши, що відносно ОСОБА_8 вже винесено вирок і до нього застосовано домашній арешт.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Враховуючи той факт, що прокурор був належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, але проігнорував виклик, та виходяи з вимог Закону про розумність строків розгляду справ, колегія суддів вважає за необхідне продовжити судовий розгляд без прокурора.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо незаконності, на його думку, ухвали слідчого судді з посиланням на порушення судом вимог кримінального процесуального закону є безпідставним і необґрунтованими.
Так, частиною першою ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого.
Продовження строку запобіжного заходу під час підготовчого судового засідання не передбачено, остільки суд на даній стадії повинен обрати запобіжний захід.
З наявних матеріалів вбачається, що клопотань прокурора про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого до суду не надходило, а надійшло інше, - про продовження запобіжного заходу.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого під час підготовчого судового засідання є необґрунтованим, оскільки не передбачено законодавством.
Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд першої інстанції врахував тяжкість інкримінованого злочину, дані про особу підозрюваного, який вину свою визнав, розкаявся в скоєному, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, має неповнолітню доньку, яка з його слів часто проживає з його батьками та має добрі відносини з ними, які йому допомагають та проживають поруч.
Висновки суду з цього приводу є вірними. Запобіжний захід щодо підозрюваного обраний у відповідності з вимогами ст. ст. 181, 194, 196 КПК України.
В апеляційному суді адвокат ОСОБА_6 пояснила, що Томаківським районним судом Дніпропетровської області від 20 лютого 2020 року ухвалено вирок, стосовно ОСОБА_8 , якого визнано винним за ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.
Отже, на час апеляційного розгляду вже розглянуто кримінальне провадження по суті.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.
Тому колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, - залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2020 року про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4