Провадження №1-кп/748/16/20
Єдиний унікальний № 743/780/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2020 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі к олегії:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 26 січня 2017 року про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Озургеті, Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в Україні, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст.345 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

В С Т А H О В И В:

26 січня 2017 року о 02 годині 45 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись в кімнаті № 311 гуртожитку № 1 Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, що знаходиться по вулиці Лісній, 5 в селі Розсудів Ріпкинського району Чернігівської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з метою протиправного заподіяння смерті, умисно наніс два удари ножем в ліву половину грудної клітки та один удар ножем в ліве плече ОСОБА_10 , в результаті чого потерпілий ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
ОСОБА_5 вважав, що виконав усі дії, необхідні для доведення злочину до кінця, однак наслідки у вигляді смерті ОСОБА_10 не настали з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 , у зв`язку із своєчасним наданням потерпілому медичної допомоги.
Крім того, 28 січня 2017 року в приміщенні Ріпкинського районного суду Чернігівської області, що знаходиться по вулиці Святомиколаївській, 94 в селищі Ріпки Ріпкинського району Чернігівської області, відбувся судовий розгляд клопотання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Участь у судовому розгляді приймала, виконуючи свої службові обов`язки як прокурор у кримінальному провадженні, начальник Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , яка клопотання підтримала.
Після проголошення судом ухвали про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням в дільниці слідчого ізолятора при Новгород-Сіверській УВП №31, 28 січня 2017 року близько 17 години, ОСОБА_5 , знаходячись на стоянці для автомобілів біля центрального входу до приміщення Ріпкинського районного суду Чернігівської області, що знаходиться по вулиці Святомиколаївській, 94 в селищі Ріпки Ріпкинського району Чернігівської області, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 працює на посаді начальника Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури, тобто є працівником правоохоронного органу, погрожував ОСОБА_9 вбивством, шляхом застосування вибухових пристроїв, у зв`язку із виконанням нею службових обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду вину у вчиненні злочинів за пред`явленим обвинуваченням не визнав, суду показав, що в ніч з 25 на 26 січня 2017 року утримувався в Чернігівському ПТПІ. Обвинувачений проживав у кімнаті на другому поверсі. На запрошення марокканця ОСОБА_11 , вони пішли до нього на третій поверх, при цьому охоронець на поверсі дозволив йому пройти. На кухні третього поверху вони готували чай чи кофе, до кухні зайшов охоронець, стояв та дивився телевізор через віконечко. Вони з ОСОБА_12 вийшли в коридор, ОСОБА_13 сказав, що в кімнаті ОСОБА_14 якийсь шум, щось сталось. Вони поспішили туди, відкрили двері, було темно, лише на столі було нічне освітлення, у кімнаті було багато людей, іноземці, хто саме він не знає. Обвинувачений повернувся в коридор і ввімкнув світло в кімнаті. Коли знову зайшов до кімнати побачив, що ОСОБА_14 стоїть на колінах, підняв футболку, всюди була кров. Ной хіруг, тому поклав ОСОБА_14 на підлогу та почав надавати йому допомогу. Один з присутніх у кімнаті тримав у руках ніж, інші намагались його відбрати. Англійською обвинувачений спитав що сталось, йому не відповіли, тому подумав, що хтось із присутніх ударив потерпілого ножем. Обвинувачений хотів відібрати ніж та віддати охоронцю. Потім у кімнату зайшов охоронець, почав всіх заспокоювати. В метушні ніж випав з рук, обвинувачений його підняв, вийшов з кімнати та пішов до виходу з поверху на сходи. Двері були закриті, він почув кроки на сходах, на третій поверх зайшов інший охоронець, обвинувачений віддав йому ніж. Обвинувачений залишився на поверсі, а охоронець пішов до тієї кімнати. До приїзду швидкої обвинувачений був на третьому поверсі, поряд був Ной. Російську мову на той час обвинувачений не розумів, з марроканцем спілкувався англійською, а коли потрібно було спілкуватись російською, йому перекладали грузини, які теж утримувались в ПТПІ. Потім охоронець відвів його на другий поверх і він перебував у своїй кімнаті. Вранці його помістили до ізолятора, чому не знає, можливо тому, що передав ніж. У кімнаті, де він проживав та в ізоляторі проводили обшук, потім один із них виніс ніж з туалету в ізоляторі. Заперечував, що в ту ніч він міг бачити та спілкуватись зі свідком ОСОБА_15 , оскільки охоронець провів його з третього поверху на другий. Наявність його відбитку пальця у туалеті ізолятора пояснив тим, що він там деякий час перебував і туалетом користувався. Прокурора ОСОБА_9 бачив, коли перебував в ізоляторі та в судовому засіданні. Стверджував, що причин погрожувати прокурору у нього не було. Дійсно, вона дала дорогу конвою у дверях приміщення суду, але він їй не погрожував, ніякого автомобіля він не бачив, та не знав, що у прокурора є автомобіль. Значення терміну «вор в законе» йому не відоме.
Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у закінченому замаху на умисне вбивство, що органом досудового слідства кваліфіковано за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, та у погрозі вбивством працівнику правоохоронного органу - начальнику Ріпкинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , у зв`язку з виконанням нею службових обов`язків, що органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст. 345 КК України, його вина у повному обсязі знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і відображена сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою.
Свідок ОСОБА_16 під час судового розгляду показав, що працює охоронцем в Чернігівському ПТПІ. В ніч з 25 на 26 січня 2017 року чергував на другому поверсі гуртожитку, де проживав ОСОБА_17 , ввечері 25 січня 2017 року ОСОБА_18 був у ОСОБА_5 , потім близько 22 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_18 вийшли з кімнати, сварились між собою, розмовляли на підвищених тонах. Вночі, коли він відпочивав, повідомили, що на третьому поверсі ЧП, підрізали ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_19 суду показав, що працює охоронцем в Чернігівському ПТПІ, вночі 26 січня 2017 року заступив на чергування на третьому поверсі. Вночі, час точно не пам`ятає, на поверх піднялись двоє чоловіків ОСОБА_17 та ОСОБА_13 , попросили пройти у кімнату до марокканця попити чай. Через декілька хвилин почув звуки боротьби, зайшов до кімнати потерпілого, той сидів на ліжку та тримався за груди, обвинувачений стояв з ножем, ніж був у крові. Він спробував забрати ніж у обвинуваченого, він його не віддав, ніж був з чорним руків`ям. Свідок вивів ОСОБА_5 з третього поверху на сходи. Двері на сходи закриваються електронним ключем. Коли обвинувачений заходив на третій поверх ножа в руках у нього не було, кишені він не перевіряв. У кімнаті були іноземці, кімната восьмимісна, чи був син потерпілого у кімнаті, не пам`ятає. Коли він повернувся потерпілий лежав на підлозі, у нього була рана на грудях, пояснити нічого не зміг. Про випадок свідок повідомив по рації чергового другого поверху, чув від інших охоронців, що обвинувачений був на першому поверсі. При кожній зміні наряду осіб, які утримуються в ПТПІ візуально перевіряють кімнати, ножі та колючі предмети в кімнатах заборонені.
Свідок ОСОБА_15 суду показала, що працює охоронцем Чернігівського ПТПІ. В ніч з 25 на 26 січня 2017 року була на чергуванні у жіночому секторі на першому поверсі гуртожитку. Оголосили тривогу, повідомили про підріз, вона залишилась охороняти пункт охорони здоров`я, медсестра піднялась на третій поверх до потерпілого. На першому поверсі крім неї( свідка) нікого не було, лише ОСОБА_17 підходив до неї та розповідав, що це він щойно «підрізав» чоловіка, бо той його образив, та показав їй ножа, який був у кишені штанів. Ніж розкладний, приблизно 20 см. Обвинувачений хизувався, що це не перший випадок у нього. Потім пішов до сходів. Двері на поверх електронні, але в той момент вону були відкриті. Коли потерпілого виносили на носилках, ОСОБА_17 ішов за ним та говорив, що мало йому дісталось. В подальшому охоронці помістили ОСОБА_17 до ізолятора.
Свідок ОСОБА_20 суду показав, що працює лікарем-травматологом Ріпкинської ЦРЛ. 26 січня 2017 року був черговим лікарем, близько 4 години його викликали до приймального відділення, в лікарню доставили хворого з колото- різаним пораненням лівої половини грудної клітки. Чоловік був у свідомості, спілкувався російською, на вигляд був із Середньої Азії. Сказав,що травму отримав в ПТПІ від чоловіка, який там також утримується. Рана була в третьому міжребер`ї по середньоключичній лінії два сантиметри широною, глибиною 5-6 см., проникала у грудні порожнину, відкритий пневмоторакс( ішло повітря). Щодо поранення серця не може нічого сказати. Хворий потребував невідкладного хірургічного втручання.
26 січня 2017 року о 03 годині 27 хвилин до Ріпкинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області на службу «102» надійшло повідомлення громадянина ОСОБА_21 про те, що у Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців по АДРЕСА_2 іноземцю було спричинено ножове поранення в область серця іншим іноземцем (т. 2 а.с. 169).
До чергової частини Ріпкинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області 26 січня 2017 року о 04 годині 20 хвилин надійшло повідомлення чергової медсестри Ріпкинської ЦРЛ про доставлення до лікарні ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями у вигляді двох колотих ран в області грудей, які отримав від іншого іноземця ножем 26 січня 2017 року близько 02 години 45 хвилин на території Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців по АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 170).
Відомості стосовно надходження повідомлення про вчинення кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2017 року з правовою кваліфікацією дій за ст. 15 ч. 2, ст. 115 ч.1 КК України, про що зазначено у Витягу з кримінального провадження (т.2 а.с. 182).
У ході огляду місця події, зафіксованому у протоколі огляду від 26 січня 2017 року оглянуто кімнату № 311 в будівлі гуртожитку Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, зафіксовано розташування меблів у кімнаті, встановлено місцезнаходження плям речовини бурого кольору та здійснено їх змиви, виявлено та відкопійовано сліди рук на підвіконні та ліжку. Під час огляду вилучено таблиці зі слідами рук, змиви речовини бурого кольору з поверхні стола, підлоги, стільця, рами вікна (т. 3 а.с. 94-104).
За висновком судово- медичної імунологічної експертизи № 123 від 03 березня 2017 року на змивах речовини бурого кольору, вилучених у кімнаті № НОМЕР_1 будівлі гуртожитку Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців під час огляду місця події 26 січня 2017 року, виявлено кров людини, походження якої від ОСОБА_10 не виключається (т. 3 а.с. 165-168).
26 січня 2017 року о 3 годині 40 хв. ОСОБА_5 було поміщено до локалізованої кімнати №1 гуртожитку для проживання іноземців №2, про що зазначено у довідці, виданій заступником директора Чернігівського ПТПІ від 26 січня 2017 року, а також в період з 01 січня 2016 року по 26 січня 2017 року в цій кімнаті іноземні громадяни не розміщувались на не утримувались. (т.4 а.с. 9, 10).
У ході огляду кімнати №1 приміщення з локалізованими кімнатами Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, куди був поміщений ОСОБА_5 , зафіксованому у протоколі огляду місця події від 26 січня 2017 року, на дні шахти трубопроводу виявлено ніж. З метою вилучення ножа, здійснено демонтаж декоративної накладки з дверцятами відсіку до шахти, виявлено та відкопійовано сліди рук на декоративній накладці. Під час огляду вилучено таблиці зі слідами рук та ніж складений (т. 3 а.с. 105-111).
За висновком судової дактилоскопічної експертизи № 446 від 03 травня 2017 року три сліди одного і того ж пальця руки, вилучені з пластикових дверцят шахти водостоку, зафіксовані на таблиці до протоколу огляду місця події від 26 січня 2017 року, залишені великим пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_17 (т. 3 а.с. 192-210).
За висновком судової трасологічної експертизи № 931 (д) від 07 березня 2017 року на поверхні ножа придатних для ідентифікації слідів папілярних узорів не виявлено (т.3 а.с. 216-225).
За висновком судово- медичної експертизи № 159 від 06 березня 2017 року за даними медичної документації у ОСОБА_10 наявні тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото різаних поранень лівої половини грудної клітки, ускладнених лівобічним пневмотораксом, котрі виникли від дії гострого предмету, що має колючо-різальні властивості і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, а також тілесні ушкодження у вигляді різаної рани середньої третини лівого плеча, яка виникла від дії гострого предмета, що має різальні властивості і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Комплекс тілесних ушкоджень, виявлений у ОСОБА_10 , по давності утворення може відповідати даті 26 січня 2017 року. Потерпілий міг піддаватись впливу не менше двох травмуючих дій в ділянку лівої половини грудної клітки та однієї травмуючої дії в ділянку лівого плеча. Тілесних ушкоджень, які б могли свідчити про боротьбу з нападником не виявлено. Виявлені тілесні ушкодження знаходяться в зонах, досяжних для власної руки. У разі ненадання своєчасної медичної допомоги, потерпілий міг жити протягом проміжку часу, тривалістю від декількох годин до декількох діб, по мірі розвитку та наростання загрозливих для життя явищ - пневмотораксу з наростанням серцево-легеневої недостатності. У разі ненадання потерпілому невідкладної своєчасної медичної допомоги він міг би померти. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_10 не могли утворитись від наштовхування на виступаючі предмети (наприклад, ніж) (т. 3 а.с. 121-123).
За даними протоколу відібрання біологічних зразків для проведення експертиз від 15 лютого 2017 року у ОСОБА_10 відібрано біологічні зразки крові (т.3 а.с. 126) та за висновком судово- медичної експертизи № 95 від 17 лютого 2017 року визначено групову належність крові ОСОБА_10 група А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерелогічною системою АВО (т.3 а.с. 161-162).
Згідно з протоколом відібрання біологічних зразків для проведення експертиз від 21 лютого 2017 року у ОСОБА_5 відібрано біологічні зразки крові (т.3 а.с. 131) та висновком судово- медичної експертизи № 117 від 23 лютого 2017 року визначено групову належність крові ОСОБА_17 група 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерелогічною системою АВО (т.3 а.с. 157-158).
За висновком судової молекулярно- генетичної експертизи № 10-1/286 від 04 квітня 2017 року генетичні ознаки крові та клітин на клинку ножа збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 (т. 3 а.с. 172-188).
Таким чином, наявність слідів крові потерпілого ОСОБА_10 на клинку ножа вказує на те, що саме цим ножем, а саме який був вилучений з шахти трубопроводу в ізоляційний кімнаті, у якій утримувався на той час ОСОБА_5 , було спричинено ножові поранення потерпілому ОСОБА_10 .
Твердження сторони захисту про те, що потерпілий ОСОБА_10 сам міг спричинити собі ножові поранення, оскільки за висновком експертизи вони знаходяться у місцях, доступних для самоспричинення, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Так, свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні стверджувала, що сам ОСОБА_5 їй розповідав, що підрізав потерпілого та показував їй ножа, свідок ОСОБА_20 зазначав, що потерпілий пояснював, що тілесні ушкодження йому спричинив чоловік, який теж утримується в ПТПІ. Свідок ОСОБА_19 зазначив, що потерпілий сидів на ліжку та тримався за груди, а обвинувачений стояв поряд з ножем, ніж був у крові. На ножі, вилученому з шахти трубопроводу в ізоляційний кімнаті, у якій утримувався на той час ОСОБА_5 , виявлено кров потерпілого ОСОБА_10 , а на дверцятах шахти знайдено відбитки пальців, які належать обвинуваченому. Обвинувачений у судовому засіданні не заперечував, що в його руках був ніж, який він забрав у кімнаті потерпілого.
Підстав для сумніву у правдивості показів свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 суд не вбачає, оскільки покази цих свідків узгоджуються між собою та не суперечать доказам, дослідженим судом.
Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_10 безпідставно залучено до участі у кримінальному провадженні в якості потерпілого, оскільки він не подавав заяви про визнання його потерпілим, не заслуговують на увагу. Під час судового розгляду встановлено, що до відділу поліції надійшло повідомлення на службу «102» та повідомлення від чергової медсестри про те, що до лікарні доставлено ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями, які отримав від іншого іноземця ножем і ці відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань з правовою кваліфікацією дій - ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, що не суперечить положенням ст. 55 ч. 1 КПК України, згідно з якими потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано фізичної шкоди.
Суд погоджується з посиланням сторони захисту на те, що відомості, які здобуті стороною обвинувачення внаслідок здійснення негласних розшукових (слідчих) дій - аудіоконтролю особи, а саме втручання в приватне спілкування ОСОБА_10 в місцях його тимчасового перебування, відтворені у судовому засіданні, оскільки не дають можливості ідентифікувати особу, розмову якої зафіксовано на диску, а саме що цією особою є ОСОБА_10 . Доказів, які б підтверджували, що в ході негласної слідчої дії були отримані дані про розмову 03 березня 2017 року в кімнаті ПТПІ саме ОСОБА_10 , а не іншої особи, стороною обвинувачення суду не надано. ( т.3 а.с. 142-152, т.6 а.с. 163)
На підставі досліджених судом доказів встановлено, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 ввечері 25 січня 2017 року виник конфлікт, після якого ОСОБА_10 пішов до своєї кімнати, про що зазначав свідок ОСОБА_16 .. Цієї ж ночі, ОСОБА_5 з громадянином ОСОБА_22 зайшов до кімнати, де проживав ОСОБА_10 , щоб поговорити з ОСОБА_10 . Через декілька хвилин до кімнати ОСОБА_10 зайшов охоронних ОСОБА_19 та побачив, що потерпілий сидить на ліжку та тримається за груди, а обвинувачений стояв поряд з ножем, ніж був у крові. Охоронник ОСОБА_19 намагався відібрати ножа у ОСОБА_5 , це у нього не вийшло і він вивів ОСОБА_5 з третього поверху. ОСОБА_10 повідомив лікарю ОСОБА_20 , який надавав йому медичну допомогу, що тілесні ушкодження йому були заподіяні чоловіком, який також утримується в ПТПІ.
Для вчинення злочину було використано ніж, тобто знаряддя, що об`єктивно може спричинити смерть. Два удари ножем були заподіяні у ліву половину грудної клітки і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та у разі ненадання потерпілому невідкладної своєчасної медичної допомоги могли призвести до смерті. Після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_5 розповів охороннику ОСОБА_15 про те, що він, через образу, ножем заподіяв тілесні ушкодження чоловіку та показав ножа, яким були заподіяні тілесні ушкодження. Ніж, яким були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_10 , ОСОБА_5 сховав в ізольованій кімнаті, викинувши його у шахту трубопроводу, який у подальшому було вилучено.
Підстав для сумніву у правдивості показів свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 суд не вбачає, зазначені покази узгоджуються між собою та не суперечать доказам, дослідженим судом.
Виходячи із сукупності обставин вчиненого діяння, враховуючи кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого - обвинувачений ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин умисно наніс два удари ножем у ліву половину грудей та один удар ножем у ліве плече потерпілому ОСОБА_10 , суд приходить до переконання, що обвинувачений діяв з умислом на позбавлення життя потерпілого, завдаючи ножових поранень у ліву частину грудей, де знаходиться серце, ОСОБА_5 усвідомлював, що від його дій з невідворотністю настане смерть потерпілого, і обвинувачений вчинив усі дії для досягнення цієї мети. Лише у зв`язку з наданням вчасної медичної допомоги потерпілому ОСОБА_10 смерть не настала.

Висновком судово медичної експертизи підтверджується, що у потерпілого ОСОБА_10 наявні тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото різаних поранень лівої половини грудної клітки, ускладнених лівобічним пневмотораксом, котрі виникли від дії гострого предмету, що має колючо-різальні властивості і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, у разі ненадання своєчасної медичної допомоги потерпілий міг би померти.

Судова практика поділяє точку зору, що завдання ушкоджень у життєво важливі органи тіла, які, як правило, спричиняють смерть потерпілого, але не призвели до смертельного наслідку лише через випадковий збіг обставин, незалежних від волі винного, кваліфікується не за наслідками, що настали, а як замах на умисне вбивство.

Суд приходить до висновку, що у даному випадку умисел винного був спрямований на позбавлення життя потерпілого, смерть ОСОБА_10 , незважаючи на те, що обвинувачений вчинив усі дії для позбавлення його життя, не настала, у зв`язку із своєчасним наданням кваліфікованої медичної допомоги, таким чином дії ОСОБА_5 у цій частині вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині .
Вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що з 15 грудня 2015 року обіймала посаду начальника Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури. У кінці січня 2017 року до прокуратури надійшло повідомлення про заподіяння тілесних ушкоджень у Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців, один іноземець наніс ножові поранення іншому. Під час досудового розслідування вона, як прокурор виїжджала до с.Розсудів, де знаходиться ПТПІ, брала участь в огляді ізольоваї кімнати, де перебував ОСОБА_17 та де було виявлено знаряддя злочину, а саме ніж в туалетній кімнаті. Тоді вона повідомляла ОСОБА_23 , що є керівником Ріпкинського відділу прокуратури. 28 січня 2017 року у Ріпкинському районному суді розглядалось клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Слідчим суддею було оголошено лист начальника слідчого ізолятора про поміщення ОСОБА_17 до Новгород-Сіверського сізо у разі застосування запобіжного заходу, оскільки він має статус «вор в законі». ОСОБА_17 поводив себе зухвало, російською мовою з використанням нецензурної лексики говорив, що не згоден на поміщення його до Новгород-Сіверського слідчого ізолятора, до цього він утримувався в Чернігівському слідчому ізоляторі. Після оголошення ухвали суду, співробітники виводили ОСОБА_17 з приміщення суду через центральні двері, біля яких вона у той час була. ОСОБА_17 поводив себе зухвало та російською з грузинською мовами, з використанням нецензурних слів погрожував, що "сядешь в автомобіль, тебе взірвуть". Пройшло більше ніж два роки, тому більш дослівно його погроз передати не може. Враховуючи статус обвинуваченого, погрози ОСОБА_5 сприйняла як реальні, боялась за своє життя, повідомила про випадок своїм близьким, які в подальшому супроводжували її на робту та з роботи. ОСОБА_9 користується автомобілем марки Nissan Juke. З приводу погроз доповіла своєму керівнику, склала відповідний рапорт.
Свідок ОСОБА_24 суду показав, що працює в Ріпкинському відділенні поліції поліцейським з логістики. У кінці січня 2017 року, точної дати не пам`ятає здійснював конвоювання ОСОБА_5 до Ріпкинського районного суду Чернігівської області за допомогою подовжених кайданок, також був присутній у судовому засіданні під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_23 . Не пам`ятає чи був перекладач, команди обвинуваченому надавали російською мовою, він їх виконував. Участь у судовому засіданні приймала прокурор ОСОБА_9 . Після проголошення рішення суду настрій у ОСОБА_17 змінився, він став знервованим, розмовляв на підвищених тонах, нецензурно лаявся. ОСОБА_17 з приміщення суду виводили через центральний хід, у цей час прокурор ОСОБА_9 та начальник слідства стояли з одного боку сходів, вони стали з іншого. ОСОБА_5 нецензурно почав звертатись до прокурора ОСОБА_9 , ці слова означають погрозу життю і здоров`ю - покалічу, уб`ю. Коли ОСОБА_9 закривала двері свого автомобіля, вигукнув, що з твоїм автомобілем щось зроблять. Грузинською мовою щось говорив.
Свідок ОСОБА_25 суду показав, що працює інспектором з охорони громадського порядку Чернігівського міського відділу поліції, взимку 2017 року приймав участь у конвоюванні ОСОБА_5 з Чернігівського ІТТ до Ріпкинського районного суду Чернігівської області та весь час перебував поряд з Кіладзе. У судовому засіданні прокурор просила направити обвинуваченого до Новгород- Сіверського сізо. У судовому засіданні зачитували лист, що ОСОБА_5 є « вором в законі». Після проголошення ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_26 почав поводити себе агрессивно, нецензурно лаявся грузинською і російською мовами. Коли ОСОБА_26 вивели з приміщення суду, то біля сходів він погрожував прокурору ОСОБА_9 , що з її автомобілем щось станеться, а їй кінець, сказав це нецензурним словом. Прокурор ОСОБА_9 схвилювалась та пішла до приміщення суду.
Рапортом від 28 січня 2017 року ОСОБА_9 повідомила керівника Чернігівської місцевої прокуратури про те, що 28 січня 2017 року біля приміщення Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_5 погрожував їй фізичною розправою (т. 2 а.с. 175).
Відомості стосовно надходження повідомлення ОСОБА_9 про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 січня 2017 року з правовою кваліфікацією дій за ст. 345 ч.1 КК України, про що зазначено у Витягу з кримінального провадження (т.2 а.с. 182).
Наказом №1 від 15 грудня 2015 року прокурора ОСОБА_9 призначено на адміністративну посаду начальника Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури (т. 4 а.с. 28).
Постановою про визначення групи прокурорів від 26 січня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000036 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України ч.2 ст. 15 КК України старшим групи прокурорів для здійснення повноважень прокурора визначено ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 173).
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 27 січня 2017 року стосовно ОСОБА_5 погоджено старшим групи прокурорів начальником Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 246-248).
З ухвали слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2017 року вбачається, що ОСОБА_9 , як прокурор, 28 січня 2017 року приймала участь у судовому засіданні в Ріпкинському районному суді Чернігівської області з розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 (т.3 а.с. 1-5).
У ході НСРД за ухвалою слідчого судді Чернігівського апеляційного суду від 27 березня 2017 року, якою надано дозвіл на зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж - мобільного телефона з номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 строком на два місяці з 27.03.2017 по 27.05.2017 року, в ході якого встановлено, що за даним номером телефону ОСОБА_5 спілкується грузинською мовою, а також російською мовами з невідомими чоловіками на теми, що не мають відношення до даного кримінального провадження. (т.6 а.с.168-177)
Суд вважає допустимим доказом дані, отримані в ході НСРД, проведені по справі, оскільки ці дії проведені на підставі ухвал слідчого судді Чернігівського апеляційного суду, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, відтворені судом у судовому засіданні, посилання захисту на недопустимість цих доказів не заслуговують на увагу, ОСОБА_5 вільно спілкувався з іншими особами грузинською, а також російською мовою, при цьому розумів звернену до нього російську мову. Таким чином за результатами НСРД порушень, які б слугували в подальшому для визнання цих доказів недопустимими судом не встановлено.
Дослідженням цього доказу спростовано твердження обвинуваченого та його захисника, що на час подій 28 січня 2017 року ОСОБА_5 не розумів російську мову та відповідно не міг погрожувати прокурору ОСОБА_9 . Крім того, у протоколі затримання він особисто російською мовою зазначив, що із затриманням не згоден. ( т.2а.с.210) Таким чином, судом встановлено, що 28 січня 2017 року ОСОБА_5 погрожував ОСОБА_9 , яка є співробітником правоохоронного органу, вбивством, шляхом застосування вибухових пристроїв, і така погроза була висловлена у зв`язку із виконанням ОСОБА_9 службових обов`язків. ОСОБА_5 був обізнаний про те, що ОСОБА_9 є співробітником правоохоронного органу, чого не заперечував у судовому засіданні. Свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які здійснювали конвоювання ОСОБА_5 , підтвердили показання потерпілої ОСОБА_9 про те, що у їх присутності ОСОБА_5 нецензурною лайкою висловив у бік ОСОБА_9 погрозу вбивством шляхом підірвання її автомобіля.
Оцінюючи досліджені судом докази по кримінальному провадженні, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язку між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Таким чином, показання обвинуваченого у судовому засіданні про непричетність до злочинів суд оцінює критично та розцінює, як спосіб захисту, обраний ним з метою уникнення відповідальності за скоєне.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, його дії підлягають кваліфікації за ст. 15 ч. 2, ст. 115 ч. 1 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та за ст. 345 ч. 1 КК України, як погроза вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. За місцем тимчасового перебування в ПТПІ с.Розсудів Ріпкинського району Чернігівської області обвинувачений характеризується негативно, не одружений, не працює, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та незакінчений умисний особливо тяжкий злочин, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , обставини, за яких він вчинив злочин, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, характеристику обвинуваченого, думку потерпілої, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів необхідно призначити йому покаранняза інкриміновані злочини у виді позбавлення волі у межах санкції статей за інкриміновані йому злочини. Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити за правилами ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань.

У даному кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави в особі Комунального закладу «Ріпкинська центральна районна лікарня Ріпкинської районної ради Чернігівської області» пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення в розмірі 4106,57 грн., (т. 1 а.с. 19-21). Даний позов не був оголошений у судовому засіданні до початку судового розгляду, а тому підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє можливості звернутись до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експертів у загальній сумі 7269,10 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави (т.3 а.с. 171, 191, 215). Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта за проведення експертизи холодної зброї в сумі 494,35 грн. не підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки не охоплюються пред`явленим обвинуваченням (т.3 а.с. 228)
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2017 року на ніж складений, загальною довжиною 24 см,з чорним руків`ям, по закінченню розгляду справи слід скасувати.
Речові докази: ніж складаний, шість змивів речовини бурого кольору, зразок крові ОСОБА_5 , зразок крові ОСОБА_10 , які знаходились в кімнаті речових доказів Слідчого управління ГУНП в Чернігівській області, знищені, що підтверджується актом знищення речових доказів від 07 лютого 2018 року на підставі вироку Менського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2017 року.( т.6 а.с. 205)
диски з аудіозаписами негласних слідчих дій: диск інв. № 428т (735т), 428т (734т), 491 які знаходяться в матеріалах кримінального провадження ( т. 3 арк. 152, т.6.а.с.177) залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
диски, які визнані речовими доказами згідно з Постановою про визнання і приєднання речових доказів від 26 травня 2017 року, а саме диски із аудіозаписами допитів свідків та потерпілого: № 103, 106, 105, 104, 102, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усьогого часу їх зберігання. (т.3 а.с. 93).
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 слід залишити тримання під вартою. Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід рахувати з моменту його затримання 02 вересня 2019 року (т.5 а.с. 244).
Відповідно до протоколів затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 26 січня 2017 року та від 31 травня 2017 року, протоколом про звільнення особи, яка утримувалась в ІТТ від 30 червня 2017 року та відповідно до повідомлення ДУ «Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№31)» від 07 листопада 2017 року ОСОБА_5 перебував під вартою з 26 січня 2017 року по 24 березня 2017 року та з 31 травня 2017 року по 30 червня 2017 року (т. 2 а.с. 210-219, т.3 а.с. 47-53, 153-154).
Відповідно до положень ст. 72 КК України, правового висновку Великої палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі з 26 січня 2017 року по 24 березня 2017 року включно та з 31 травня 2017 року по 30 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, ч.1 ст. 345 КК України та призначити йому покарання за ці злочини:
за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на сім років;
за ч.1 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років шість місяців.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 02 вересня 2019 року.
Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання перебування його підвартою( попереднє ув`язнення) з 26 січня 2017 року по 24 березня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 31 травня 2017 року по 30 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів на загальну суму 7269 грн.10 коп.
Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах держави в особі Комунального закладу «Ріпкинська центральна районна лікарня Ріпкинської районної ради Чернігівської області» до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_10 залишити без розгляду.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2017 року на ніж складений, загальною довжиною 24 см,з чорним руків`ям.
Речові докази: диски з аудіозаписами негласних слідчих дій: диск інв. № 428т (735т), 428т (734т), 491 які знаходяться в матеріалах кримінального провадження ( т. 3 арк. 152, т.6.а.с.177) залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
диски, які визнані речовими доказами згідно з Постановою про визнання і приєднання речових доказів від 26 травня 2017 року, а саме диски із аудіозаписами допитів свідків та потерпілого: № 103, 106, 105, 104, 102, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усьогого часу їх зберігання. (т.3 а.с. 93).
На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою у той же строк з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3