Справа № 583/845/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2020 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000005 від 09.01.2020 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи тим, що строк тримання під вартою закінчується, а судовий розгляд кримінального провадження не завершено, ризики не зменшились, більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України. При цьому наголошує, що ОСОБА_4 вчинив ряд тяжких, корисливих кримінальних правопорушень, раніше вже вчиняв корисливе кримінальне правопорушення, за яке мав покарання, ніде не працює, не має постійного джерела доходів, а отже не має коштів для нормального існування, не має стійких соціальних зв`язків, зареєстрований в м. Авдіївка Донецької області, де проживає його мати, на території АДРЕСА_1 винаймав житловий будинок разом зі свідками, на яких в подальшому матиме можливість впливати. Дані підстави дають вважати, що він може вчинити нове кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, повернувшись до м. Авдіївка Донецької області, незаконно впливати на свідків та потерпілих. Ризики, враховані судом під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу не зменшились, і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора, мотивуючи тим, що обвинувачений має місці соціальні зв`язки: в м. Охтирка вже протягом двох тижнів проживає його мати. Прокурором не доведено існування ризиків, на які він посилається у своєму клопотанні, тому просять застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, так як такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою виходячи з наступного.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.03.2020 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 11 березня 2020 року до 24.00 год. 09 травня 2020 року.
Зі змісту ухвали суду вбачається, що міра запобіжного заходу була застосована обвинуваченому з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину та з урахуванням особи обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст. 178 КПК України - при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.1, п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд вважає, що ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, які були враховані судом при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, існують, вони не зменшились та їх існування не закінчилось.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, що відносяться до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, являється особою молодого віку, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, хоча на даний час судимість погашена; зареєстрований в м. Авдіївка Донецької області, на території АДРЕСА_1 винаймав житловий будинок разом зі свідками, міцних соціальних зв`язків не має, маючи працездатний вік, обвинувачений не має постійного місця роботи, через що має нестабільне матеріальне становище.
Тому слід погодитись із ризиками того, що обвинувачений може вчинити нове кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, повернувшись до м. Авдіївка Донецької області, а також впливати на свідків та потерпілих з метою їх неявки в судове засідання та шляхом схилення до відмови від дачі свідчень.
Клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, у виді цілодобового домашнього арешту, суд відхиляє, виходячи з наступного.
Зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , дані про його особу та наявність ризиків, відповідно до ст.177, ст.182 КПК України, суд вважає, що ці обставини виключають можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, оскільки підстави запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, на даний час судовий розгляд справи не завершений, а тому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечить належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого, тому наявна необхідність у продовженні такої міри запобіжного заходу.
Судом не встановлено відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
На думку суду, тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою з наведених вище підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду кримінального провадження про тяжке кримінальне правопорушення, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи, що відповідає вимогами ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Керуючись ст. 7- 20, 22-29, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 331 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 24.00 год. 02 липня 2019 року.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу залишити без задоволення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Охтирського міськрайсуду
Сумської області ОСОБА_1