Провадження № 1-кс/947/2733/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000934 від 02.10.2019 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, фізичної особи-підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню за № 0000934 від 02.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 підозрюється в тому що, він, з корисливих мотивів, вступивши у злочинну змову з ОСОБА_7 , шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи завідомо підроблені документи, поза волею власника, не маючи на нього ані дійсного, ані передбачуваного права, протиправно вилучив транспортний засіб марки «RENAULT», модель Magnum 500.19 НТ 1100, об`єм двигуна 12.777, рік випуску 2007, номер кузова НОМЕР_1 ; тип кузова: вантажний сідловий тягач; колір кузова: чорний, державний номер: НОМЕР_2 , який належав на праві власності ОСОБА_8 , про що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 були достовірно обізнані та ОСОБА_7 відповідно до раніше оговореної домовленості з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 був уповноважений відповідати за якісне зберігання та технічне обслуговування вказаного транспортного засобу на майданчику СТО «Зелений світ» за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Крижанівка, Південна дорога, з метою чого в нього зберігались свідоцтво о реєстрації вказаного транспортного засобу та ключи від нього.
Так, реалізуючи завідомо розроблений план, з метою маскування своїх злочинних дій та надання видимості законного права власності на вказаний транспортний засіб, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , 11.09.2019 в період часу з 08.30 год. по 12.00 год., більш точний час в ході досудового слідства не встановлений, маючи вільний доступ до вищезазначеного транспортного засобу перемістили його до Територіального сервісного центру (ТСЦ) № 5147 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, за адресою: Одеська область, Лиманський район, смт. Доброслав, вул. Промислова, 29.
Знаходячись на території вказаного ТСЦ № 5147, відповідно до раніше розробленого злочинного плану, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом належного на праві власності ОСОБА_8 , марки «RENAULT», модель Magnum 500.19 НТ 1100, номер кузова НОМЕР_1 , ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 , 11.09.2019 в період часу з 12.25 год. по 12.40 год надали вказаний транспортний засіб для огляду співробітникам Одеського НДЕКЦ МВС України.
У подальшому, невстановлена на теперішній час слідством особа надала адміністратору вказаного ТСЦ № 5147 ОСОБА_10 свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , заяву № 245075934 від 11.09.2019 (час друку в ТСЦ № 5147 12.56 год.) «Про проведення перереєстрації на нового власника» від імені ОСОБА_4 та наступні завідомо підроблені документи, а саме: договір комісії № 5563 від 05.09.2019, відповідно до якого ОСОБА_8 , комітент, передав на комісію транспортний засіб марки «RENAULT», модель Magnum 500.19 НТ 1100, номер кузова НОМЕР_1 ; державний номер: НОМЕР_2 , ПП «ЛІДЕР АВТО ЗАХІД», , комісіонеру в особі ОСОБА_11 . Відповідно до умов договору комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один/декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу; акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, № 5563 від 05.09.2019, згідно якого комісіонер ОСОБА_11 та комітент ОСОБА_8 провели огляд технічного стану комплектності та оцінку транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер, автомобіля марки «RENAULT», модель Magnum 500.19 НТ 1100, номер кузова НОМЕР_1 . Відповідно до акту ціна продажу склала 10000 гривен; договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5563 від 05.09.2020, відповідно до якого, комісіонер ПП «ЛІДЕР АВТО ЗАХІД», в особі відповідального ОСОБА_11 на підставі договору комісії № 5563 від 05.09.2019 продав, а ОСОБА_4 придбав автомобіль марки «RENAULT», модель Magnum 500.19 НТ 1100, номер кузова НОМЕР_1 . Відповідно до договору ціна продажу склала 10000 гривен; акт огляду реалізованого транспортного засобу № 7427/19/006368 від 05.09.2019, на підставі договору купівлі-продажу № 5563 від 05.09.2019, згідно якого продавець ПП «ЛІДЕР АВТО ЗАХІД», в особі ОСОБА_11 та покупець ОСОБА_4 встановили, що ідентифікаційні номери складових частин транспортного засобу відповідають номерам, зазначеним в товарно-супровідній документації на транспортний засіб марки «RENAULT», модель Magnum 500.19 НТ 1100, номер кузова НОМЕР_1 .
На підставі наданих документів адміністратор ТСЦ № 5147 ОСОБА_10 11.09.2019 о 13.40 год. здійснив пряму перереєстрацію транспортного засобу з законного власника ОСОБА_12 на ОСОБА_4 з присвоєнням державного номера НОМЕР_4 та оформленням свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 .
Надалі, реалізуючи свій завідомо розроблений злочинний план, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «RENAULT», модель Magnum 500.19 НТ 1100, номер кузова НОМЕР_1 , ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , 11.09.2019, в період часу з 13.40 год. по 15.00 год., більш точний час в ході досудового слідства не встановлений, попередньо отримавши від невстановленої особи свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 , маючи у розпорядженні зазначений автомобіль, незаконно заволоділи ним, перемістивши його без відома та проти волі власника до авто-майданчику за адресою: м. Одеса, вул. Семена Палія, 137, де він був вилучений працівниками СУ ГУНП в Одеській області під час огляду проведеного за участю ОСОБА_7 .
Слідчий звертається з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи його наступним.
Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину, використавши можливість неналежного здійснення контрольно-пропускного режиму з материкової частини України в АР Крим та в зону проведення Антитерористичної операції, тобто, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, ОСОБА_4 у зв`язку із тим, що не всі речові докази, на даний момент органом досудового розслідування встановлені, він безпосередньо або через інших осіб може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, ОСОБА_4 , з метою уникнення покарання у вигляді позбавлення волі, може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчинених злочинів та наслідкам, які були завдані вчиненням злочинів. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Застава не може бути обрана, оскільки у підозрюваного відсутня сума грошових коштів, необхідних для внесення на спеціальний рахунок для забезпечення виконання ним покладених обов`язків, та не заявлена інша юридична або фізична особа, (заставодавець) до слідчого органу. Зазначене вище свідчить про те, що основний принцип внесення застави не буде досягнений у зв`язку із покладенням на особу обов`язку на гарантування підозрюваним виконувати покладені на нього обов`язки.

Сукупність даних фактів свідчить про те, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, вплинути на показання потерпілого та свідків, інформацію про яких останній отримає під час ознайомлення із додатками до матеріалів клопотання, де в протоколах наявні анкетні дані потерпілого, свідків вказаних кримінальних подій.

За таких обставин, зазначені в клопотанні ризики - переховуватися від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення є належно обґрунтованими.

У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, прошу суд оцінити суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнати за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під домашнім арештом

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання надавши письмові заперечення. Крім того, захисник зазначив, що ризики на які посилається орган досудового розслідування не наявні, а обґрунтованість підозри не доведена. Також захисник вказує на те, що якщо буде застосовано до підозрюваного домашній арешт, це буде заважати йому відвідувати лікарів та здійснювати підприємницьку діяльність.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання, слідчим 13.03.2020 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено хоча і мінімальне, але існування єдиного ризику, ризику передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, а саме - можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що адвокатом в судовому засіданні не доведено та не підтверджено, того факту, що підозрюваному необхідно відвідувати будь яких лікарів, та посилання на те, що запобіжний захід буде заважати підозрюваному здійснювати підприємницьку діяльність, також нічим не підтверджені, у зв`язку з тим, що сам підозрюваний вказав на призупинення його підприємницької діяльності.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню в повному обсязі, та вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Враховуючи обставини інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 злочину, а також беручи до уваги характеризуючи дані підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам, встановленим слідчим суддею в судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000934 від 02.10.2019 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 13.05.2020 року, тобто в межах досудового розслідування за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 виконувати обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, у розумні строки; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 покласти на співробітників СУ ГУ НП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя ОСОБА_1