Справа №-613/1517/19 Провадження №-1-кп/613/68/20
В И Р О К
Іменем України

17 лютого 2020 року м.Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Богодухові кримінальне провадження №0000601 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Томськ,7 Томської області, росіянина, громадянина України, з загально-середньою освітою, вдівця, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 22 жовтня 2019 року близько 15 год. 58 хв., маючи злочинний намір направлений на незаконну порубку дерев, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст.4,69 Лісового кодексу України, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів лісорубного або лісового квитка, тим самим не маючи права здійснювати порубку дерев державної форми власності, завідомо розуміючи протиправність своїх дій, прибув до кварталу №5 виділ 26 ДП «Слобожанське», що знаходиться на території Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, на земельній лісовій ділянці за кадастровим номером :01:001:0028, де за допомогою бензопили марки «ТЕМП», вчинив незаконну порубку трьох дерев породи «акація» (сиро ростуча), діаметром 32 см у шийці кореня 1 шт., 37 см 1 шт., 52 см 1 шт., а також чотирьох дерев породи «клен» (сиро ростучий), діаметром 12 см., у шийці кореня - 3 шт., 11 см 1 шт., всього загальною кількістю дерев 7 штук, в результаті чого заподіяв матеріальну шкоду ДП «Слобожанське» на загальну суму 26952 грн. 23 коп.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду.

26 листопада 2019 року між підозрюваним ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 та прокурором Богодухівського відділу Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Зі змісту даної угоди вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні даного злочину.

Поряд з цим, згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.246 КК України та узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 17 000 грн..

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного злочину за ч.1 ст.246 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Представник потерпілого не заперечував проти затвердження угоди, погодився з її змістом, підтвердив факт відшкодування завданої обвинуваченим шкоди.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні вважали, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила діючого КПК України та КК України, просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, представника потерпілого, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 органом досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, шкода заподіяна лише державі.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права передбачені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої ними міри та виду покарання, може реально його виконати.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 26.11.2019 р., укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання за ч.1 ст.246 КК України.

Питання щодо речових доказів по справі, вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а саме фрагменти деревини повернути ДП "Слобожанське", щодо бензопили, яка була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати її в дохід держави.

Обговорюючи питання про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на проведення судово-економічної експертизи, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати в сумі 1256 гривень 08 копійок.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст.314, 469, 472-475 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 листопада 2019 року, укладену між прокурором Богодухівського відділу Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази по справі:

- фрагменти дерев породи «акації» та «клена» у загальній кількості 67 колод, які знаходяться на зберіганні у представника ДП «Слобожанське» ОСОБА_6 повернути власнику, скасувавши їх арешт;

- бензопилу марки «ТЕМП», синього кольору, з шиною марки «REZER», чорного кольору, які належать ОСОБА_5 та знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у дохід держави, скасувавши їх арешт.

Стягнути з ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в доход держави, судові витрати за проведення судово-економічної експертизи в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 (вісім) копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя