Справа №487/1036/20
Провадження №1-кс/487/1461/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.02.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю начальника відділення СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в залі суду клопотання начальника відділення СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000462 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
22.02.2020 року начальник відділення СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучений 21.02.2020 року під час огляду місця події транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки «Fоrd» моделі «Fiesta», VIN код НОМЕР_1 , зеленого кольору, який знаходиться на території майданчику затриманих транспортних засобів Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (м. Миколаїв вул. Біла 44).

Підставою для внесення клопотання стало те, що накладення арешту на майно необхідне для запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі.

Підозрювана та її захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, що 24.05.2018 за адресою: м. Миколаїв, вул.Погранична, 29 В, офіс 402, створено ТОВ «ВЕКТОР-ГРАНД», директором якого являлась ОСОБА_5 .

На початку серпня 2019 ОСОБА_5 здійснила повну перереєстрацію права власності на ТОВ «ВЕКТОР-ГРАНД», передавши повноваження ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що ТОВ «ВЕКТОР-ГРАНД», директором якої являється ОСОБА_7 , є прибутковим, а вона офіційно не працевлаштована та офіційних джерел доходу не має, перебуваючи з останнім у статевих зносинах, на початку лютого 2020 року вирішила заволодіти належними йому матеріальними благами.

З метою реалізацію виниклого злочинного корисливого умислу, ОСОБА_5 створила сторінку у мобільному додатку (месенджері) «Іnstagram» використовуючи аккаунт із псевдонімом у вигляді ім`я користувача « ОСОБА_8 » надіслала смс-повідомлення ОСОБА_7 , який використовує аккаунт з псевдонімом у вигляді ім`я користувача « ОСОБА_9 » з проханням особистої зустрічі, на що останній погодився.

В подальшому, 06.02.2020 знаходячись у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , під час спілкування, ОСОБА_5 , з погрозою розголошення відомостей, які ОСОБА_7 бажає зберегти в таємниці, висловила вимогу передачі їй права власності на майно у вигляді автомобіля. На підтвердження наявності вказаних відомостей, ОСОБА_5 , з метою залякування потерпілого ОСОБА_7 та доведення до нього реальності своїх погроз у разі невиконання її вимоги, продемонструвала на власному мобільному телефоні два фотозображення потерпілого ОСОБА_7 , інтимного змісту.

Побачивши вказані фотографії інтимного змісту, усвідомлюючи, що саме він зображений на вказаних фотографіях та розуміючи, що їх розголошення може завдати шкоди його родині, честі, гідності, ділової репутації, а також негативно вплинути на соціальний статус, ОСОБА_7 погодився виконати висловлені вимоги.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння майном, ОСОБА_5 , використовуючи мобільний додаток (месенджер) «Іnstagram» із псевдонімом у вигляді ім`я користувача « ОСОБА_8 » в період часу з 06.02.2020 по 15.02.2020 здійснювала психологічний тиск на потерпілого ОСОБА_7 , шляхом надсилання смс-повідомленнь з погрозою розголошення відомостей, які останній бажає зберегти в таємниці, тим саме змусивши останнього придбати легковий автомобіль, хетчбек, марки «Ford» моделі «Fiesta» зеленого кольору, 2012 року випуску, вартістю 196150 гривень.

В подальшому, доводячи свій злочинний корисливий умисел до кінця, 21.02.2020 ОСОБА_7 , знаходячись під психологічним тиском ОСОБА_5 , побоюючись розголошення відомостей інтимного життя, здійснив передачу права власності (перереєстрацію) легкового автомобіля хетчбек марки «Ford» моделі «Fiesta» зеленого кольору, 2012 року випуску, вартістю 196150 гривень, на ОСОБА_5 .

Своїми умисними, протиправними діями, які виразилися у вимаганні передачі права власності на майно з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий ОСОБА_7 бажає зберегти в таємниці, ОСОБА_5 спричинила останньому матеріальний збиток на суму 196150 гривень.

21.02.2020 ході огляду місця події навпроти будівлі по провул. Транспортному 1а в м. Миколаєві Миколаївської області виявлено та вилучено транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки «Fоrd» моделі «Fiesta» VIN код НОМЕР_1 , зеленого кольору.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).
Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно має суттєве значення для кримінального провадження.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання в цій частині та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 169, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника відділення СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000462 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 21.02.2020 року під час огляду місця події транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки «Fоrd» моделі «Fiesta», VIN код НОМЕР_1 , зеленого кольору, який зберігати на території майданчику затриманих транспортних засобів Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (м. Миколаїв, вул. Біла 44).

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити начальнику відділення СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1