Справа № 145/487/18
Провадження №11-кп/801/1352/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0000003 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.08.2019, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Тиврів, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 31.07.2017 Тиврівським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до двох років обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців, ухвалою Тиврівського районного суду від 18.09.2018 іспитовий строк, визначений вироком Тиврівського районного суду від 31.07.2017 скасовано та направлено ОСОБА_7 для відбування покарання за даним вироком, поміщений до Крижопільської ВК №113 09.11.2018;

засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.71, 72 КК України, шляхом часткового складання до призначеного покарання приєднано частково невідбуте покарання за вироком Тиврівського районного суду від 31.07.2017 і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

засуджено за ч.2, 3 ст.185, ч.1 ст.186 КК України.

Вирішені питання з речовими доказами та судовими витратами.

встановив:
ОСОБА_7 був визнаний винним і засуджений за те, що він маючи намір на крадіжку чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , зайшли на територію домогосподарства, яке належить ОСОБА_11 , що розташоване по АДРЕСА_2 , де, шляхом виймання віконної рами, проникли до приміщення житлового будинку, звідки навмисно, повторно, таємно викрали газовий таганок ТМ «Сатурн» моделі «ST 63-010-11 Braun», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 124-131/17-21 від 18.01.2018, становить 296грн 37коп та один газовий балон, заповнений газом, місткістю 40л, загальною вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №124-131/17-21 від 18.01.2018 973,95грн, а всього на загальну суму 1 270грн 32коп, чим спричинили останній матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Після скоєння крадіжки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з місця пригоди зникли та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Крім того, за цей та інші епізоди обвинувачення за вироком суду був також засуджений ОСОБА_8 , який вирок суду не оскаржував.

В своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просив вирок суду вцілому скасувати, а кримінальне провадження повернути на новий судовий розгляд через істотні порушення вимог КПК.

Свої доводи захисник обґрунтував порушенням права обвинуваченого на захист в суді першої інстанції, із-за відсутності у нього захисника та застосування до нього фізичного насильства із боку правоохоронних органів на стадії досудового розслідування, що вплинуло на свою самообмову ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_9 , які підтримали доводи апеляційної скарги; заперечення прокурора проти її задоволення; обвинуваченого ОСОБА_8 , його адвоката щодо законності прийнятого судового рішення відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ; дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про залишення вироку суду без змін із наступних підстав.

Обставини скоєного злочину обома обвинуваченими не оскаржуються, як і не оскаржуються вирок суду вцілому ОСОБА_8 і його захисником..

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки чужих речей із домоволодіння ОСОБА_11 повторно, за попередньою змовою групою осіб із проникненням в житло, не піддаються сумніву, як і кваліфікація вчиненого ним.

При перегляді судового рішення в суді апеляційної інстанції не було встановлено також істотних порушень норм КПК.

Посилання захисника на порушення права обвинуваченого на захист в місцевому суді спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Зокрема, відповідно до розписок обвинуваченого ОСОБА_7 разом із копією обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування 19 квітня 2018 року (т.1 а.с.33), йому було вручено також пам`ятку про права і обов`язки обвинуваченого, про що засвідчують його власноручні підписи в них, де розписані його права, передбачені статтею 42 КПК України, в тому числі, на першу вимогу мати захисника і побачення з ним.

Обвинувачений має середню освіту, вміє читати і писати, про що суд впевнився в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги..

Він не заявляв ніяких клопотань ні на досудовому слідстві, ні в суді щодо участі захисника.

На початку судового розгляду в місцевому суді на запитання судді ОСОБА_7 відповів, що права йому зрозумілі, ніяких клопотань щодо участі захисника він не мав, що підтверджується технічним носієм звукозаписом та журналом судового засідання (т.1 а.с.38).

Протягом всього періоду досудового розслідування та під час судового розгляду, аж до 09 листопада 2018 року ОСОБА_7 не перебував під вартою та вільно міг скристатися послугами адвоката за угодою або безоплатно.

Твердження обвинуваченого та його захисника про те, що ОСОБА_7 надіявся, що він є лише свідком по справі не узгоджується із наведеними доказами, де в обвинувальних актах, які він отримав, він є обвинуваченим, де зазначені конкретні обставини, в яких він обвинувачувався та стаття Кримінального кодексу України, яка передбачає за це кримінальну відповідальність.

Більш того, ОСОБА_7 раніше засуджувався за скоєння злочинів, а саме за крадіжки та мав досвід участі в якості підозрюваного на досудовому слідстві та обвинуваченого в суді по кримінальному провадженню.

Він, як обвинувачений, звертався до суду про проведення судового слідства в режимі відеоконференції, коли він перебував у виправній колонії за попереднім вироком суду.

Такі доводи захисника про порушення права обвинуваченого ОСОБА_7 на захист визначаються судом безпідставними.

В іншій частині апеляційної скарги суд зазначає, що за заявою обвинуваченого, на підставі ухвали Тиврівського районного суду від 04 травня 2018 року до ЄРДР вносились повідомлення про застосування до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 недозволених методів слідства з боку працівників Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області при розслідуванні епізоду крадіжки речей в першій декаді грудня 2017 року у потерпілої ОСОБА_12 з погреба домоволодіння АДРЕСА_3 (т.1 а.с.76-77).

За результатами розслідування, прокурором відділу прокуратури Вінницької області від 30 листопада 2018 року кримінальне провадження було закрито, у зв`язку із встановленням відсутності в діях працівників Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області складу кримінального правопорушення за частиною 2 статті 265 КК України, про що було повідомлено Тиврівський районний суд Вінницької області (т.1 а.с.174) та обвинувачених, яким направлялись копії постанови (т.1 а.с.89).

Більш того, відповідно до зміненого в суді обвинувального акту (т.2 а.с.82) обвинувачених не звинувачували у вчиненні даного епізоду крадіжки речей у першій декаді грудня місяця 2017 року у потерпілої ОСОБА_12 .

Зазначене засвідчує про безпідставність посилань апелянтів про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 фізичного насильства із боку поліцейських, як на обставину впливу на нього з метою зізнання у скоєнні злочинів.

Твердження обвинуваченого про невручення йому обвинувальних актів і вироку спростовуються власноручно написаними розписками про їх отримання, підписи у яких він визнав (т.1 а.с.10, т.2 а.с.94, 135, 160, 161).

Інший обвинувачений ОСОБА_8 і його захисник крім того, що вирок суду взагалі не оскаржували, в тому числі, не заперечили епізод спільної крадіжки чужих речей із обвинуваченим ОСОБА_7 .

Обидва обвинувачені в суді не заперечували свою вину у вчиненні злочину, добровільно приймали участь у проведенні слідчих експериментів на досудовому слідстві.

Інші докази, на які суд послався у вироку в підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_7 , в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Зважаючи на відсутність істотних порушень норм КПК при досудовому розслідуванні і судовому розгляді, а висновки суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає ніяких підстав до скасування судового рішення.

Виходячи із наведеного та керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

постановив :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 30 серпня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Касаційного Кримінального Суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня його проголошення, а обвинуваченим із дня вручення її копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4