ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 179/1850/18
УХВАЛА

Іменем України

"15" червня 2020 р. смт. Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та їх захисників адвокатів ОСОБА_5 і ОСОБА_4 про відвід головуючому судді ОСОБА_8 в кримінальній справі № 179/1850/18,

В С Т А Н О В И В:

10.06.2020 з ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04.06.2020 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та їх захисників адвокатів ОСОБА_5 і ОСОБА_4 про відвід головуючому судді ОСОБА_8 в кримінальній справі № 179/1850/18.

Відвід мотивовано тим, що 15.05.2020 підозрюваними ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та їх захисниками складена скарга про скасування повідомлення про підозру по кримінальному провадженню та закриття кримінального провадження, яка подана до Магдалинівського районного суду. Скарга передана слідчому судді ОСОБА_8 .

В зазначеній скарзі про скасування підозри, вказується про наявність процесуальних порушень допущених слідчими Магдалинівського ВП при проведенні досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0000477, внаслідок яких в подальшому приймались рішення слідчим суддею ОСОБА_8 про продовження строку досудового розслідування, в той час як підстав для продовження строків не існувало. Таким чином заявники вважають, що у судді вже фактично склалось суб`єктивне бачення справи, фактично суддя є заангажований прийнятими рішеннями.

Окрім того, заявники вважають, що суддя несвоєчасно розглянув клопотання про витребування відомостей з ЄРДР, витребування матеріалів справи суд для дослідження і невчасно почав розгляд справи та до початку судового засідання в кабінеті судді перебував процесуальний керівник в кримінальному провадженні.

Крім того, в заяві ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , направленій на адресу Дніпровського апеляційного суду, від 04.06.2020, останні посилаються на існування ще однієї підстави для відводу, а саме: подання ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в січні 2020 року скаргу до ВРП.

Вказане заявники вважають таким, що стверджують про існування обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_8 .

В судовому засіданні адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожен окремо підтримали подану до суду заяву про відвід посилаючись на обставини, викладені в її змісті та вважаючи такі обставини такими, що свідчать про упередженість судді.

Прокурор в судовому засіданні заперечуючи проти обґрунтування заявленого відводу, викладеного в заяві ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_5 про відвід, вважає, що такі факти як подання підозрюваними до ВРП скарги на суддю та незгода захисників з пред`явленою підозрою посилаючись на незгоду з попереднім рішенням слідчого судді може свідчити про певну упередженість судді та бути підставою для його відводу.

Вирішуючи заяву про відвід головуючого судді, суд виходить з наступного.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст.21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно положень ст. 321 КПК України, головуючий у судовому засіданні спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Оцінивши повідомлені учасниками судового засідання обставини, що викладені ОСОБА_6 та її захисником адвокатом ОСОБА_5 в заяві про відвід, зокрема, щодо не розгляду суддею ОСОБА_10 клопотань учасників судового засіданні, направлених на повне з`ясування обставин поданої до суду скарги, суд приходить до висновку, що таке твердження зводяться до незгоди з рішенням суді при вирішенні зазначених питань, що не може свідчити про упередженість судді та бути підставою для відводу. При цьому такі обставини можуть слугувати підставою для апеляційного оскарження остаточно рішення по справі, що передбачено ч. 2 ст. 309 КПК України та може бути предметом дослідженням судом апеляційної інстанції.

Посилання захисників на перебування прокурора в кабінеті судді до та після судового засідання не може свідчити про упередженість судді при розгляді конкретної скарги.

Твердження учасників судового засідання про подання підозрюваними скарги до ВРП відносно судді ОСОБА_8 не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, а тому не приймається судом як певний факт, що потребує оцінки як підстава для висновку щодо упередженості судді відносно якого подано таку скаргу.

Законодавець визначив слідчого суддю як суддю суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Вирішуючи питання про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_8 від розгляду скарги сторони захисту на повідомлення про підозру, через обґрунтування такої скарги незгодою з попереднім рішенням слідчого судді, суд виходить з того, що такі посилання не можуть свідчити про упередженість судді при вирішенні скарги по суті, оскільки, як повідомили учасники судового засідання, вони обумовлені процесуальними порушеннями досудового слідства. Такі обставини, як підстави якими обґрунтовано подану до суду скаргу, мають бути оцінені судом в комплексі з іншими обставинами на які посилається сторони.

Таким чином здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування суд не пов`язаний з попередніми своїми рішеннями та керуючись засадами кримінального провадження вирішує як клопотання (скарги) сторони обвинувачення так і сторони захисту. При цьому, вирішення таких справ одним і тим же складом суду не може свідчити про упередженість судді та про попереднє формування по такій справі у нього певної позиції.

Таким чином, враховуючи практику ЄСПЛ, положення п.1 ст.6 конвенції, ч.1 ст.21 КПК, суд дійшов висновку, що сторонами не доведено існування обставин, що можуть свідчити про не забезпечення судом у складі судді ОСОБА_8 достатньо гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у її безсторонності при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 75, 80-83 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та їх захисників адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про відвід головуючому судді ОСОБА_8 в кримінальній справі № 179/1850/18, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1