Справа № 696/1083/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 р. слідчий суддя Кам`янського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 13 березня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000453 від 26 серпня 2018 року, -

встановив:
Скаржник ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Кам`янського районного суду Черкаської області зі скаргою, в обрунтування якої зсилалася на п.5 ч.1 ст.303 КПК України та просила зобов`язати слідчого визнати її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000453 від 26 серпня 2018 року.

В судовому засіданні скаржник та її представник ОСОБА_5 не з`явились, надіславши до суду заяву в якій просили розгляд справи провести без сторони скаржника, та повідомити про прийняте рішення .

Слідчий в судове засідання також не прибув, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі. Оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 306КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, вважаю можливим проводити судове засідання у відсутності слідчого та прокурора.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.03.2020 року ОСОБА_5 , який діє на підставі доручення в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області з клопотанням про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000453 від 26 серпня 2018 року.

Постановою слідчого СВ Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 13.03.2020 вирішено відмовити у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000453 від 26 серпня 2018 року за ч. 1 ст. 358 КК України з підстав відсутності даних, що останній завдано шкоду даним кримінальним правопорушенням.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.55КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 5 ст.55КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Таким чином, у зазначеній нормі закону закріплено обов`язок слідчого винести саме вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Однак слідчий при винесенні оспорюваної постанови від 13.03.2020 зазначеного обов`язку не дотримався, оскільки викладені ним в постанові мотиви відмови у визнанні потерпілим обмежуються лише констатацією того, що відсутні очевидні і достатні підстави вважати, що заявнику було завдано шкоди внаслідок кримінального правопорушення.

Разом із тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим у зазначеному кримінальному провадженні не була допитана скаржник ОСОБА_3 та останній не була надана можливість надати обґрунтування та докази в підтвердження спричинення їй моральної, фізичної або майнової шкоди, тому висновок слідчого про те, що останній не завдано шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, є передчасним, у зв`язку з чим скарга в частині скасування оскаржуваної постанови про відмову у визнанні потерпілим підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.

Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Таким чином, з огляду на вказані норми закону заявлена вимога скарги щодо зобов`язання слідчого визнати заявника ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про визнання бездіяльності слідчого протиправною, то в ч. 2 ст.307 КПК України визначено вичерпний перелік рішень слідчого судді, які можуть бути прийняті за результатами розгляду скарги, а саме: скасувати рішення слідчого чи прокурора; скасувати повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язати вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги. Тому скарга в цій частині вимог задоволенню не підлягає, оскільки визнання бездіяльності протиправною не віднесено до компетенції слідчого судді на даній стадії кримінального процесу.

Керуючись ст.ст. 55, 60, 303-309, 395 КПК України, -

постановив:
Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 13 березня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000453 від 26 серпня 2018 року.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1