Єдиний унікальний номер 722/321/20
Номер провадження 1-кп/722/45/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
та обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 01.02.2020 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шахтарськ Донецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

01.02.2020 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, пройшов на територію господарства за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Знаходячись на території вказаного господарства, ОСОБА_5 , діючи умисно, порушуючи гарантоване ст.30 Конституції України право особи на недоторканість житла та іншого володіння, незаконно проник до сарайного приміщення, звідки викрав одну пляшку горілки «Medoff», ємністю 0,5 літра, спричинивши тим самим матеріальної шкоди, що не потягла за собою наслідків, передбачених ст.185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та суду пояснив, що 01.02.2020 року, будучи в стані алкогольного сп?яніння, він зайшов на територію подвір?я господарства, в якому проживають потерпілі. Знаходячись на подвір?ї, він пройшов до вольєру, в якому знаходилася собака, після чого відчинив вказаний вольєр та випустив собаку на подвір?я. На час перебування його на вказаному подвір?ї, із житлового будинку вийшов ОСОБА_4 , який побачивши його, відразу почав вимагати, щоб він залишив територію господарства. Не виконавши вимог ОСОБА_4 , між ними виникла сварка, яка тривала близько 20 хв. На той момент, коли він мав намір покинути територію господарства, приїхали працівники поліції, які його затримали. В сарайне приміщення він не заходив і пляшку горілки з цього приміщення він не брав.
У відповідності до вимог ст.325 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проведено за відсутності потерпілої ОСОБА_7 , яка, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду кримінального провадження, за викликом в судове засідання не прибула, однак подала до суду письмову заяву, в якій просила провести судовий розгляд кримінального провадження за її відсутності.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості, його вина у вчиненні кримінального правопорушення в повному об`ємі доведена показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання суду неправдивих показань, в судовому засіданні пояснив, що 01.02.2020 року близько 15.00 год. він знаходився у власному житловому будинку разом зі своєю дитиною. На протязі певного часу досить голосно лаяла його собака, після чого він почув, що хтось ходить по його подвір?ю. Вийшовши із будинку, він побачив у дворі свого собаку, який знаходився поза вольєром, а також ОСОБА_5 , який перебував в стані сильного алкогольного сп?яніння та тримав у руці пляшку горілки «Medoff», ємністю 0,5 л. При цьому він звернув увагу на те, що двері сарайного приміщення, де він зберігає різноманітні алкогольні напої, в тому числі і горілку марки «Medoff», ємністю 0,5 л, були у відчиненому стані, незважаючи на те, що до цього вони були зачинені. Відібравши із рук ОСОБА_5 вказану пляшку горілки, він неодноразово повідомив ОСОБА_5 про необхідність покинути територію господарства, однак останній вперто відмовлявся це зробити. Оскільки ОСОБА_5 відмовився покинути територію господарства, він намагався примусово виштовхати його з подвір?я, однак не зміг цього зробити, так як ОСОБА_5 чинив супротив. В подальшому вказаний конфлікт переріс у бійку між ними, під час якої ОСОБА_5 розірвав на ньому майку, після чого вони впали обидва на землю. Вказана подія тривала протягом близько 10-15 хв. Територію господарства ОСОБА_5 покинув вже коли приїхали працівники поліції, який викликала його дитина. Будь-яких претензій на даний час до обвинуваченого ОСОБА_5 у нього немає.
Крім цього, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена дослідженими судом належними і допустимими письмовими доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.02.2020 року, згідно якого ОСОБА_4 повідомив про проникнення до господарства;

- протоколом огляду місця події від 01.02.2020 року, згідно якого було оглянуто господарство за адресою: АДРЕСА_2 ;

- копіями Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №201998762 та №201998540 від 26.02.2020 року, згідно яких власником будинку та земельної ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , є потерпіла ОСОБА_7 ;

- довідкою приймального відділення Сокирянської ЦРЛ №25 від 01.02.2020 року, згідно якої було проведено огляд ОСОБА_5 на стан сп?яніння, в результаті якого встановлено, що станом на 01.02.2020 року він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі ст.349 ч.3 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, враховуючи в сукупності наведені вище досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі.

При цьому, суд вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 в частині, що стосується невизнання ним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення об?єктивно спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_4 , які є послідовними та узгоджуються із дослідженими письмовими доказами.

З огляду на викладене, часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості суд оцінює критично та розцінює як спосіб захисту обвинуваченого з метою пом?якшення своєї відповідальності з вчинене кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 є правильною, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, наслідки його вчинення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ч.3 ст.12 КК України, є умисним злочином середньої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема те, що він не судимий, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, має постійне зареєстроване місце проживання, за яким характеризується посередньо, не працевлаштований, не одружений, на «Д» обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак з 22.08.2012 року перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога з приводу алкоголізму.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст.66 КК України визнає те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненні злочину.

Обставиною, яка згідно вимог ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є те, що кримінальне правопорушення він вчинив в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, обставинами, які негативно характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 є те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наслідки його вчинення та особу винного, а також наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи висновки досудової доповіді, складеної органом пробації, суд вважає, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Суд вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, і за його вчинення призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя: ОСОБА_1