Справа № 683/2657/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові Хмельницької області об`єднане кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000416 від 03 вересня 2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Старокостянтинові Хмельницької області, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштований, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

3 вересня 2019 року біля 15 год. 54 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул. К. Острозького, 13 м. Старокостянтинів, яке на підставі договору оренди від 01.05.2015 року перебуває у користуванні ФОП ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, з торгівельної полиці магазину викрав магнітолу марки «JVS», моделі «1270», вартість якої згідно висновку експерта № 8.6-0606:19 від 12.09.2019 становить 336 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім того, в середині серпня 2019 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу проїжджої частини вул. Новики м. Старокостянтинів, виявив 1 дикоростучу рослину коноплі, після чого діючи умисно, усвідомлюючи, що вказана рослина є нарковмісною, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме всупереч вимогам ст. ст. 2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, із вказаної рослини обірвав листя та суцвіття, які в подальшому переніс до місця свого фактичного проживання, що за адресою по АДРЕСА_2 , де висушив, подрібнив шляхом перетирання руками та став зберігати для власного вживання, без мети збуту, чим самим вчинив незаконне придбання, шляхом привласнення знайденого, виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу.

Продовжуючи свої протиправні дії, 03.09.2019 біля 15 год. ОСОБА_4 вищевказану подрібнену речовину помістив в поліетиленовий пакет, який поклав в кишеню шортів, після чого пішов в магазин «Кварц», що по вул. К. Острозького, 13 м. Старокостянтинів, де вчинив крадіжку магнітоли. Повертаючись із викраденою магнітолою до місця свого проживання, того ж дня біля 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції на вул. Чкалова м. Старокостянтинів, в зв`язку з підозрою у скоєнні крадіжки, та під час вилучення в нього викраденої магнітоли, заявив про зберігання забороненої в обігу наркотичної речовини - марихуани, в зв`язку з чим на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Старокостянтинівського ВП, яким він в період часу з 17 год. 37 хв. по 17 год. 49 хв. 03.09.2019 добровільно видав для працівників поліції поліетиленовий пакет із вмістом наркотичного засобу.

Згідно висновку експерта № 8.6-0715:19 від 18.09.2019, вилучена у ОСОБА_4 речовина рослинного походження являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 14,256 г. та обіг якого заборонено згідно Списку № 1 Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що в серпні 2019 року на полі знайшов одну дикоростучу рослину коноплі, з якої зірвав листя та суцвіття, та в подальшому переніс до місця свого проживання, де висушив, подрібнив та зберігав для власного вживання. Крім того, у вересні 2019 року з корисливих мотивів з магазину «Кварц» м. Старокостянтинова таємно викрав з торгівельної полиці магнітолу марки «JVS», моделі «1270». Потерпілому збиток відшкодовано.

30 вересня 2019 року між прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 472 КПК України укладена угода про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, що ставляться йому у вину, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час судового провадження.

Потерпілий ОСОБА_6 в заяві від 30 вересня 2019 року вказав, що він до обвинуваченого ОСОБА_4 претензій майнового і морального характеру не має, та на підставі ч. 4 ст.469 КПК України не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у даному об`єднаному кримінальному провадженню, в якому він є потерпілим.

Сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України.

Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України. Так, за ч. 1 ст. 185 КК України погоджене покарання у виді штрафу у розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1275 грн.; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 80 (вісімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн. Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за сукупністю злочинів, остаточно визначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_3 підтримав угоду з обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості, просив суд її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник аналогічно просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які не заперечили щодо затвердження судом даної угоди, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 і ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , що виразились: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), що містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України; у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, що містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні цих кримінальних правопорушень і підлягає покаранню за їх вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа ОСОБА_4 вчинив два кримінальні правопорушення середньої тяжкості, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим з участю захисника і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) в сумі 1573 грн. 24 коп. у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо долі речових доказів підлягає вирішенню згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 473, 475 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2019 року, укладену між прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000416 від 03 вересня 2019 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 75 (сімдесят п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 гривень

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за сукупністю злочинів, остаточно визначити покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1573 грн. 24 коп.

Цивільний позов не пред`являвся.

Речові докази: магнітолу марки «JVS», моделі «1270» чорного кольору залишити ОСОБА_6 ; особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 14,256 г., який упаковано у сейф-пакет № 2413154 та передано до камери зберігання речових доказів Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області знищити; CD-R диск з надписом «hp», 52х, 700 MB Data 80 min Music, на якому містяться записи з камер відео спостереження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя