Справа № 183/3133/18
№ 1-кп/183/258/20

У Х В А Л А
13 лютого 2020 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, судимого останній раз: 23.02.2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком 3 роки, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Актау Карагандинської області Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, судимого останній раз: 16.04.2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 119 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки; 04.01.2017 року звільнений по відбуттю строку покарання, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за фактом злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_4 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
Прокурор вважає за необхідне призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки підстав для його повернення та закриття кримінального провадження немає, а також заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які враховувались при обранні запобіжного заходу обвинуваченому продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував щодо призначення обвинувального акту до розгляду та продовження йому строку запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_6 підтримала думку обвинуваченого ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти призначення провадження до розгляду та продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу.
Потерпілі в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд провадження за його відсутності.
Вислухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: тяжкість інкримінованих злочинів, які віднесено законом до категорії середньої тяжкості та тяжких, а також ступень відповідальності за них, відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, оскільки він не одружений, підтверджень наявності на його утриманні будь-яких осіб суду не надано, суспільно корисною працею не займається, внаслідок чого необхідно запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, оскільки він раніше неодноразово судимий, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки вони ще не допитані судом, тому відповідно до вимог п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду зазначеного кримінального провадження необхідно продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий, з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування його на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для продовження раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Крім того, судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
Разом з тим, дослідивши обвинувальний акт, суд вважає його таким, що відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження немає.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, вважає можливим призначити провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участю учасників процесу.
На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 314, 331 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14.30 годину 13 лютого 2020 року в залі судового засідання Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за участю учасників процесу.
Клопотання прокурора задовольнити.
Обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 13 березня 2020 року включно.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кодексу, щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Суддя ОСОБА_1