справа № 462/124/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, громадянина України, українця, працюючого старшим групи охоронців ПП «ТАНЕТ», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 21.06.2019 року близько 14.00год., перебуваючи по вул.Петлюри, 37 у м. Львові, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, за допомогою евакуатора - автомобіля марки «Mercedes-Benz 310», номерний знак НОМЕР_1 , завантажив автомобіль марки «Daewoo Lanos» сірого кольору 2000 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , вартістю 1200 доларів США, що згідно до курсу НБУ станом на 21.06.2019 року становить 31651 грн., на платформу евакуатора та в подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, за допомогою евакуатора транспортував вказаний автомобіль на станцію технічного обслуговування автомобілів за адресою м.Львів, вул. Білогорська перша 1, задля розкомплектування. У подальшому автотомобіль марки «Daewoo Lanos» сірого кольору2000 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , було виявлено та повернуто потерпілому ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив викладені обвинуваченням обставини скоєння ним злочину, та пояснив, що біля його будинку близько року часу стояв автомобіль марки «Daewoo Lanos» сірого кольору 2000 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 . Він питав у сусідів чий автомобіль. Ніхто не знав. Він вирішив автомобіль розкомплектувати та зранку замовив евакуатор та відвіз на СТО. В той же день він побачив біля будинку поліцейських, які оглядали місце колишньої стоянки автомобіля . Він підійшов до них та сказав, що саме він вивіз автомобіль. У скоєному кається. Просив суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.1 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, його позитивну характеристику з місця проживання, також те, що він раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та психіатричному диспансері не перебуває, визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлений.
Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КК України.
Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речовий доказ - автомобіль марки «Daewoo Lanos» сірого кольору 2000 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , який був переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити у ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1