Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/280/2020 Справа № 641/8036/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001932 від 16.08.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1)04.02.2011 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

2)31.05.2011 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

3)22.10.2013 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;

4)21.12.2018 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років 11 місяців 04 днів позбавлення волі, звільнений 21.12.2018 із зали суду по відбуттю строку покарання;

5)25.11.2019 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень,

у вчинені кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

08 серпня 2019 року близько 16 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 41/43 по вул. Плеханівській в м. Харкові, підійшов до раніше йому незнайомого неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та, діючи умисно, повторно, з раптово виниклим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом «зробити трюк» на трампліні, який знаходиться поруч з вказаним будинком, попрохав у неповнолітнього ОСОБА_7 , належний останньому велосипед «HARO ВМХ 20», вартістю 3900 грн. 00 коп., та повідомив, що одразу повернеться. Після цього, ОСОБА_4 заволодів вказаним велосипедом та зник з місця вчинення злочину, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 на вищевказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення-злочину визнав та пояснив, що 08 серпня 2019 року у незнайомого малолітнього хлопця попросив велосипед, залишивши ніби в заставу куртку, та поїхав з місця злочину, щоб заволодіти велосипедом. В подальшому даний велосипед він продав. Цивільний позов потерпілої на суму 10000 грн. визнав в повному обсязі.

Представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 подано заяву про розгляду справи без її участі та участі потерпілого. Проти розгляду справи в порядку частини 3 статті 349 КПК України не заперечувала, просила призначити ОСОБА_4 покарання на розсуд суду. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 гривень підтримала в повному обсязі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення-злочину в судовому засіданні доведена повністю.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 574 від 20.09.2019, ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості з порушенням поведінки. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_4 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Аналізуючи поведінку обвинуваченого під час скоєння злочину, а також після нього, з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи № 574 від 20.09.2019, суд вважає, висновок експерта обґрунтованим, а ОСОБА_4 осудним.

Суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майно шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо неповнолітнього.

При вивченні особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує відомості про його особу, пом`якшуючу та обтяжуючу покарання обставини, а також бере до уваги характер та мотиви вчинення обвинуваченим злочину, що скоєний злочин згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи вказані обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, про можливість призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від його відбування на випробувальний термін. Таке покарання на думку суду, є сумірним вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню та достатнім для його виправлення.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення-злочин до ухвалення вироку Орджонікідзевським районним судом м. Харкова від 25 листопада 2019 року, суд вважає за необхідне призначити йому покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003, при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст. 72 КК (2341-14). Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

Згідно ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Цивільний позов представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_4 суми моральної шкоди в розмірі 10000 гривень - підлягає задоволенню.

Судові витрати пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № 6/2161СЕ-19 від 03.09.2019 в розмірі 471,03 гривень, необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, а також за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2019 року, шляхом складання призначених покарань, остаточно визначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі із штрафом в розмірі 850 гривень, який відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України підлягає самостійному виконанню.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому випробувальний термін на два роки і відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Термін відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 471 (чотириста сімдесят одна) гривня 03 копійки.

Цивільний позов представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 суму моральної шкоди в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Речовий доказ темно-синю куртку, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Слобідського ВП ГУНП в Харківській області повернути ОСОБА_4 , як законному власнику.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя - ОСОБА_1