Справа № 202/52/20
Провадження № 1-кс/202/220/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

10 січня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001053 від 23.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

8 січня 2020 року прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 звернувся в кримінальному провадженні № 0001053 від 23.12.2019 року з вищевказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 408D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.12.2019 року ОСОБА_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися та користуватися арештованим майном.
Слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання підлягає поверненню прокурору з огляду на наступне:
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з частиною 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому частиною другою статті 171 КПК України встановлені вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна.
Так, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
В своєму клопотанні прокурор посилається на те, що вилучений автомобіль зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та визнаний речовим доказом. Однак до клопотання не долучено постанову слідчого або прокурора про визнання вказаного майна речовим доказом та протокол огляду, в якому зафіксовано сліди дорожньо-транспортної пригоди та зазначено конкретну особу, в якої майно було вилучено.
Також до клопотання не долучені документи, які підтверджують право власності чи право користування певної особи щодо вилученого майна.
Крім того, матеріали клопотання не містять доказів дотримання при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України.
Слідчий суддя звертає увагу, що в кримінальному провадженні № 0001053 від 23.12.2019 року 24 грудня 2019 року слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було подано клопотання про арешт майна, яке ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від 26 грудня 2019 року повернуто прокурору для усунення недоліків.
На виконання цієї ухвали 8 січня 2020 року прокурором було подано клопотання після усунення недоліків, до якого додано лише витяг з ЄРДР та копію ухвали слідчого судді без даних щодо дати її фактичного отримання.
Відсутність перелічених відомостей перешкоджає вирішенню клопотання по суті, оскільки в разі відмови в задоволенні клопотання слідчий суддя в ухвалі повинен вирішити питання щодо повернення цього майна належній особі.
Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Враховуючи, що недоліки, допущені прокурором при зверненні до суду з клопотанням про арешт майна, перешкоджають його правильному вирішенню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання прокурору для усунення недоліків протягом сімдесят двох годин.
Керуючись ст. 172 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001053 від 23.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повернути прокурору відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 для усунення недоліків протягом сімдесят двох годин.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1