Справа № 569/1709/20
УХВАЛА

09 червня 2020 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Рівненській області ОСОБА_3 (далі слідчий), особи у якої вилучено майно ОСОБА_4 , захисника особи у якої вилучено майно адвоката ОСОБА_5 ,Ю розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого погоджене прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000080 від 24.06.2019 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в рамках кримінального провадження №0000080 від 24.06.2019 (далі це ж кримінальне провадження) звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить накласти арешт на грошові кошти вилучені 02.06.2020 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

У клопотання вказує, що досудовим розслідуванням кримінального провадження встановлено, що у невстановлений період часу, але до липня 2019 року, група осіб з числа жителів Рівненської області, вступивши у злочинну змову, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та інших нормативно-правових актів, діючи умисно та переслідуючи мету постійного та швидкого незаконного отримання доходу від вчинення злочинів у сфері незаконного обігу прекурсорів та психотропних речовин, систематично вчиняють незаконне придбання на території Республіки Польща псевдоефедриновмісних таблеток, здійснюють їх переміщення в Україну через митний кордон з приховуванням від митного контролю, зберігають, перевозять в особливо великих розмірах, а також незаконно їх збувають на території Рівненської області та використовують під час виготовлення психотропної речовини «метамфетамін».

Слідчий у клопотанні вказує, що 02.06.2020 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого, у внутрішніх кишенях чоловічих курток, які належать ОСОБА_4 , виявлено та вилучено грошові кошти наступних номіналів у таких кількостях: 100 х 200 гривень, 10 х 500 гривень, 70 х 200 гривень, 10 х 100 гривень, 10 х 500 гривень, 70 х 200 гривень, 10 х 100 гривень, 66 х 200 гривень, походження яких ОСОБА_4 не зміг пояснити.

Того ж дня зазначені предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Покликаючись на наведене, положення ст. ст. 167, 170 КПК України, слідчий вказує на необхідність в накладенні арешту на вилучене майно (грошові кошти), з метою збереження майна, як речових доказів, а незастосування арешту може призвести до втрати майна, що перешкодить кримінальному провадження.

Слідчий клопотання підтримав.

Представник особи у якої вилучено майно ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 клопотання заперечив та вказав, що вилучені грошові кошти належать доньці ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Допитана під час розгляду клопотання ОСОБА_7 дала показання що вилучені в ході обшуку грошові кошти належать їй особисто. Вона не незабаром одружується, і кошти збирали усією сім`єю на весілля. Грошові кошти були вилучені в куртці батька, оскільки він мав їхати в ресторан дати завдаток на святкування весілля.

Допитана під час розгляду клопотання ОСОБА_8 дала показання, що вилучені в ході обшуку грошові кошти належать її сестрі ОСОБА_7 , яка готується до весілля. Грошима складались усією ріднею. Вона їй особисто також давала близько 20 тис. Чому кошти були вилучені в кишені батька, їй не відомо.

Заслухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, положення ч.2 ст. 173 КПК України, показання допитаних під час розгляду клопотання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також що ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження про підозру не повідомлялось, відсутність доказів сторони обвинувачення, про те, що вилучені грошові кошти є предметом злочину чи одержані внаслідок вчинення злочину та є доходами від нього, правових підстав для накладення арешту на майно, що вилучено за вищевказаних обставин, слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ст. 170, 171, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Рівненській області ОСОБА_3 погоджене прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000080 від 24.06.2019 про арешт майна , а саме грошових коштів вилучені 02.06.2020 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1