Справа №538/1936/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2020 року Лохвицький районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1
судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Артемівка Чутівського району Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , розлученого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, з неповною середньою освітою, не працюючого, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2001 року та на обліку лікаря-нарколога з 2011 року, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, -
Так судом встановлено, що у відповідності до рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 08.04.2019 року ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт.
14.05.2019 року у приміщенні Лохвицького районного сектору з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у Полтавській області ОСОБА_5 поставлено на облік та ознайомлено з порядком і умовами відбування призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт терміном 120 годин. Також, ОСОБА_5 попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 389-2 КК України за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт. В цей же день, ОСОБА_5 видано направлення на відпрацювання суспільно корисних робіт у Вирішальненській сільській раді, згідно якого останній повинен був приступити до виконання суспільно корисних робіт з 15.05.2019 року.
Однак, ОСОБА_5 16, 17, 20 травня 2019 року до Вирішальненської сілської ради на відпрацювання суспільно корисних робіт не з"явився, про причину неявки нікому не повідомив, чим ухилився від відбування суспільно корисних робіт.
Постановою Лохвицького районного суду Полтавської області від 22.05.2019 року ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП та накладено стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб, який він відбув в період з 21.06.2019 року по 01.07.2019 року.
01.07.2019 року після відбуття адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб, ОСОБА_5 у приміщенні Лохвицького районного сектору з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у Полтавській області повторно ознайомлено з порядком і умовами відбування призначеного судом адміністративного стягнення та попереджено, що у разі подальшого ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України. Окрім того, 18.07.2019 року ОСОБА_5 повторно роз"яснено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел у формі бездіяльності, направлений на злісне ухилення від виконання призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, достовірно знаючи, що за невиконання призначеного судом адміністративного стягнення передбачена кримінальна відповідальність, будучи попередньо притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 183-2 КУпАП, у період часу з 29.07.2019 по 31.07.2019, з 01.08.2019 по 09.08.2019, з 12.08.2019 по 13.08.2019, з 17.09.2019 по 19.09.2019 та з 20.09.2019 по 30.09.2019 до Вирішальненської сільської ради без поважних причин не з"явився, суспільно корисні роботи не відпрацював, про причину неявки нікому не повідомив, чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
Станом на 17.10.2019 року ОСОБА_5 відпрацював 56 годин зі 120 годин призначеного йому адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні винуватим себе у вчиненні злочину визнав, підтвердив факти та обставини вчинення злочину, викладені вище, їх не оспорював, у скоєному розкаявся та повідомив, що дійсно не з"являвся на відбуття покарання у виді суспільно корисних робіт, про неможливість явки нікого не попереджав, станом на теперішній час покарання відбув у повному обсязі, щиро кається, просить суд суворо не карати.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 просила суд про призначення мінімального покарання для свого підзахисного, посилаючись на його щире каяття.
Відповідно до ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюється і проти цього не заперечують учасники судового провадження.
Суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ст. 389-2 КК України за ознакою злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, обтяжуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України не встановлені.
Вивченням особистості ОСОБА_5 встановлено, що він є громадянином України, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, розлучений, на обліку у лікаря-психіатра перебуває з 2001 року (легка розумова відсталість), на обліку в лікаря-нарколога перебуває з 2011 року, не працює, авторитетом серед жителів не користується, про що свідчать: паспорт громадянина України, довідки лікарів, вимога щодо судимості, довідка органу пробації та його свідчення.
Згідно ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Відповідно до наданої досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
Призначаючи покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за законом віднесений до категорії злочину невеликої тяжкості, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Також, при призначенні покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Виходячи із вказаних вимог закону при призначенні покарання, суд виходить з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення і запобігання скоєнню нових злочинів, особу підсудного, його ставлення до скоєного злочину, вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції ст. 389-2 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини вчинення злочину, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції встановленої ст. 389-2 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. ст. 75, 76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК Укпраїни
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 371 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 389-2 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від покарання звільнити, якщо у встановлений випробувальний термін 1 (один) рік він не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.
Речові докази у даному кримінальному провадженні відстутні.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1