н/п 1-кс/953/160/20
"02" січня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
23.12.2019 до суду надійшло вищевказане клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у якому заявник просив:
1. Розглянути клопотання представника потерпілого в кримінальному провадженні ОСОБА_4 про скасування арешту автомобіля "FORD ESCORT WAGON 1.3" білого кольору, д/н НОМЕР_1 , легковий універсал, 1998 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , довіреність на право володіння транспортним засобом № НОМЕР_3 , від 15.03.2017 року, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу "FORD ESCORT WAGON 1.3" білого кольору, д/н НОМЕР_1 , легковий універсал, 1998 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , № НОМЕР_4 ;
2. Письмово повідомити про час та місце вирішення клопотання Судом;
4. Зобов`язати Київський ВП ТУ FDT в Харківській області та орган досудового слідства безоплатно повернути Потерпілому та видати автомобіль "FORD ESCORT WAGON 1.3" білого кольору, д/н НОМЕР_1 , легковий універсал, 1998 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , довіреність на право володіння транспортним засобом № НОМЕР_3 від 15.03.2017 року, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу "FORD ESCORT WAGON 1.3" білого кольору, д/н НОМЕР_1 , легковий універсал, 1998 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , № НОМЕР_4
Посилаючись на ст..174 КПК України вказав, що з моменту вилучення автомобіля та інших речей потерпілого минуло практично два роки, слідчі дії що до вилучених речей проведені, матеріали кримінального провадження передані до слідчого відділу Київського ВП ГУНП в Харківської області.
Зазначив, що мотивувальної частини ухвали слідчого судді вбачається, що арешт накладався з метою проведення належних слідчих дій, на цей час виключно всі слідчі дії щодо зазначеного транспортного засобу досудовим розслідуванням проведено в повному обсязі у зв`язку з чим не має жодних підстав тримати автомобіль "FORD ESCORT WAGON 1.3" білого кольору, д/н НОМЕР_1 , легковий універсал, 1998 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , довіреність на право володіння транспортним засобом № НМА309163, від 15.03.2017 року, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу "FORD ESCORT WAGON 1.3" білого кольору, д/н НОМЕР_1 , легковий універсал, 1998 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , № НОМЕР_4 на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ДП "Інформ-Ресурси" МВС України, тому, на його погляд, необхідність арешту відпала.
Заявник вказав, що на сьогодні автомобіль утримується під відкритим дахом, з можливістю доступу сторонніх осіб, приходить у негідність, і на сьогодні жодних правових підстав його арешту та утримання не існує. Вилучення та арешт автомобіля, що належить потерпілому, не може бути предметом конфіскації згідно імперативних вимог та санкції ч.4 ст. 187 КК України, навіть за умови доведеності чиєїсь вини, спричиняє потерпілому по справі непоправної та істотної шкоди.
Про дату, час та місце проведення судового засідання заявник повідомлений судом своєчасно та належним чином (а.с.12), однак в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, у якій просив клопотання розглянути за його відсутністю (а.с.19). Крім того, 02.01.2019 подав до суду пояснення до клопотання про скасування арешту майна (а.с.21-22).
Слідчий СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 та процесуальний керівник у кримінальному провадженні прокурор Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області ОСОБА_6 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені судом своєчасно та належним чином, 27.12.2019 кожен з них подав до суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності та вирішення клопотання на розсуд суду (а.с.13,18).
Неявка учасників процесу, у відповідності до ст.174 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотанню.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання, документи та матеріали, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання та які надані до суду, приходить до наступного.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.12.2017 накладено арешт на вилучені під час проведення огляду місця події 28.12.2017 року, поблизу перехрестя вул. Бєлгородське шосе та вул. Академіка Проскури та надані потерпілим під час допиту 29.12.2017 року наступні предмети: 7 відрізків липкої стрічки зі слідами пальців рук; два молотки; два змиви речовини бурого кольору з асфальту біля автомобілю; два змиви з зовнішніх ручок передніх лівої та правої дверей автомобілю; автомобіль «FORD ESCORT WAGON 1.3», білого кольору, д/н НОМЕР_1 , легковий універсал, 1998 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , довіреність на право володіння транспортним засобом № НОМЕР_3 , від 15.03.2017 року; розписка про прийом заяви про закриття рахунку картки; виписка з лицевого рахунку; облікова картка мото-транспортного засобу; ухвала суду №1-кс/619/615/17; дозвіл на отримання транспортного засобу; заява фізичної особи на переказ грошових коштів №831003360; заява фізичної особи на переказ грошових коштів №659397889; заява фізичної особи на переказ грошових коштів №694363449; поліс №5630229; конверт з секретним кодом; три копії постанови по справі про адміністративне правопорушення; пасажирська декларація на ОСОБА_7 ; 38 не заповнених бланків актів виконаних робіт на ім`я підрядника ФО-П ОСОБА_8 ; акт виконаних робіт від 18.11.2017 року на ім`я замовника ОСОБА_9 , підрядника ФО-П ОСОБА_8 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «FORD ESCORT WAGON 1.3», білого кольору, д/н НОМЕР_1 , легковий універсал, 1998 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , № НОМЕР_4 . Зберігання арештованого майна здійснювати згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року за №1104 (а.с.6-8).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК України).
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Так, стороною обвинувачення слідчому судді не надано даних, що скасування арешту з вказаного транспортного засобу та правовстановлюючих документів на нього може негативно вплинути на хід досудового розслідування.
Також до суду не надано даних щодо призначення експертних досліджень чи проведення слідчих дій, для виконання яких був би потрібен транспортний засіб, що належить ОСОБА_10 , користувачем якого на підставі довіреності від 15.09.2017 року є ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи викладене, наслідки арешту майна для володільця майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає доведеним заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту з автомобіля «FORD ESCORT WAGON 1.3», білого кольору, д/н НОМЕР_1 , легковий універсал, 1998 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , довіреність на право володіння транспортним засобом № НОМЕР_3 , від 15.03.2017 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «FORD ESCORT WAGON 1.3», білого кольору, д/н НОМЕР_1 , легковий універсал, 1998 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , № НОМЕР_4 .
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Згідно положень п. 4 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1