Справа № 184/46/20
Номер провадження 1-кп/184/89/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду об`єднане кримінальне провадження за №0000803 від 10.11.2019 року та за №0000882 від 10.12.2019 року відносно обвинуваченого

? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, громадянина України, має базову середню освіту, не працює, не одруженого, на утримані дітей не має, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.02.1994 року Орджонікідзевським міським судом за ст.140 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 22.08.1997 року на підставі Закону України «Про амністію» від 26.06.1997 року;

- 06.04.2001 року Орджонікідзевським міським судом за ст.229-6 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки. Штраф 400 гривень;

- 30.10.2001 року Орджонікідзевським міським судом за ст.17, ч.2, 81 ч.2, 89 ч.1, 42 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ст. 43 КК України частково приєднати не відбутий термін 1 рік за вироком Орджонікідзевського міського суду від 06.04.2001 року і до відбуття 4 роки позбавлення волі. Звільнений 21.03.2004 року на підставі постанови Вольнянського райсуду Запорізької області від 14.05.2004 року умовно-достроково, не відбутий термін 1 рік 7 днів;

- 25.03.2004 року Орджонікідзевським міським судом за ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ст.71 КК України частково приєднано не відбутий термін за вироком Орджонікідзевського міського суду від 30.10.2001 року і до відбуття 2 роки 6 місяців позбавлення волі; 25.09.2007 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 27.04.2006 року Орджонікідзевським міським судом за ст.190 ч.2 КК України до штраф в розмірі 850 гривень;

- 11.11.2008 року Орджонікідзевським міським судом за ст.263 ч.1, 75,76 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. На підставі постанови суду від 23.06.2009 року направлено для відбуття покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 06.11.2009 року Орджонікідзевським міським судом за ст.185 ч.2, ч.2 ст.186, 70 ч.1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ст.71 ч.1 КК України частково приєднано не відбутий термін 6 місяців за вироком Орджонікідзевського міського суду від 11.11.2008 року, остаточне покарання 6 років позбавлення волі, звільнений 09.07.2015 року в зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 14.12.2015 року Орджонікідзевським міським судом за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 03.06.2019 року по відбуттю строку покарання,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2019 року близько 17 години 00 хвилин в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_3 знаходився біля будинку №4 по вул. Героїв України, де побачив біля виходу з магазину «АТБ-маркет», розташованого по вул. Героїв України, 6-а м. Покров, раніше невідомого йому ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння і клав гроші у нагрудний карман одягненої на нього кофти, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний намір на відкрите викрадення грошей у ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір, в цей же день та час, ОСОБА_3 , перебуваючи біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, і, бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом ривку своєю правою рукою з нагрудного карману ОСОБА_8 вихватив майно потерпілого, а саме: грошові кошти у сумі 2000 гривень та мобільним телефоном MapKH«Bravis С246 Fruit», в якому знаходилась сім-карта оператору мобільного зв`язку «Київстар», яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє, на рахунку були гроші в сумі 123 гривні та сім-карта оператору мобільного зв`язку «Водафон», яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє, на рахунки були гроші в сумі 100 гривень.

Згідно висновку експерта №320 від 21.11.2019 року ринкова вартість мобільного телефону марки «Bravis С246 Fruit» складає 393 грн. 81 коп.

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим відкрито заволодів майном, належним ОСОБА_9 , заподіявши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2616 гривень 81 копійку.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Крім того, 09 грудня 2019 року о 17 годині 28 хвилин в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_3 знаходився біля магазину «АТБ-маркет», розташованого по вул. Л.Українки, 29, де побачив раніше невідому йому ОСОБА_10 , яка лежала непритомна на землі біля сходинок вказаного магазину та у нього виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна.

В цей же день та час, знаходячись там же, реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_11 , яка лежала непритомна та користуючись безпорадним станом потерпілої, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, таємно, з лівої кишені куртки ОСОБА_11 викрав гаманець з штучної шкіри чорного кольору вартістю 300,00 грн., в якому знаходились гроші у сумі 270,00 грн.. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми діями потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 570 гривень 00 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинених злочинах визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого та пояснив, що 09 листопада 2019 року близько 17 години він знаходився біля магазину «АТБ-маркет» м. Покров, де побачив раніше невідомого йому ОСОБА_6 , який клав гроші у нагрудний карман кофти, після чого у нього виник намір на відкрите викрадення грошей у Дранки. З цією метою він перебуваючи біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 шляхом ривку з карману ОСОБА_8 вихватив грошові кошти у сумі 2000 гривень та мобільний телефон, після чого з місця вчинення злочину зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Цивільний позов потерпілого визнав.

09 грудня 2019 року о 17 годині 30 хвилин він знаходився біля магазину «АТБ-маркет», розташованого по вул. Л.Українки, 29 м. Покров, де побачив раніше невідому йому ОСОБА_10 , яка лежала непритомна на землі біля сходинок вказаного магазину, після чого він підійшов до неї та таємно з лівої кишені куртки викрав гаманець в якому знаходились гроші у сумі близько 300 грн., після чого з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказує, що повністю усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаюється у вчиненому та зазначає, що такого більше не повториться.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за: - ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; - ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та визнання вини.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості та до тяжкого, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, але раніше хворів на туберкульоз, потребує рентгенологічного обстеження легень, скарг та заяв за місцем проживання відносно обвинуваченого не надходило, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_12 не відшкодовано, думку потерпілих, які відносно міри покарання обвинуваченому покладаються на розсуд суду і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 та ч.2 ст.185 КК України, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Даючи оцінку позовним вимогам потерпілого ОСОБА_12 , викладених у заявленому цивільному позові, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на наведене, зважаючи на визнання обвинуваченим заявленого цивільного позову у повному обсязі та враховуючи, що таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 підлягає до задоволення в повному обсязі.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України, вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

При вирішенні питання про речові докази суд керується положенням ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 100, 124, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.185 КК України та ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

-за ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати, починаючи з 18 грудня 2019 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_12 матеріальні збитки в розмірі 2616 (дві тисячі шістсот шістнадцять гривень) 81 коп.

Згідно ст.124 ч.2 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів на загальну суму 170 грн. 00 коп..

Речові докази по справі:

-диск з відеозаписом з камери спостереження магазину «АТБ» залишити при матеріалах кримінального провадження №0000882 від 10.12.2019 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1