Справа № 191/787/17
Провадження № 1-кп/191/186/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000031 від 05 січня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Кушугум Запорізького району Запорізької області, громадянина України, не одруженого, освіта повна загальна середня, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.129 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 23 грудня 2016 року приблизно о 15-00 годині знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно з матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вживав спиртні напої. В цей час ОСОБА_7 , яка через похилий вік та стан алкогольного сп`яніння, не змогла самостійно пересуватися, ОСОБА_3 безпідставно обурившись поведінкою потерпілої та, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, у нього виник злочинний умисел спрямований на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілій, ОСОБА_3 , знаходячись за вказаною адресою, наблизився до ОСОБА_7 та, ігноруючи присутність ОСОБА_5 та її вимоги не вчиняти насилля над матір`ю, умисно, з метою спричинення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки в голову з правої сторони, від чого потерпіла впала на підлогу та залишилася лежати, а ОСОБА_3 через зауваження та вимоги збоку ОСОБА_5 припинити злочинні дії, залишив потерпілу лежати на підлозі та став наближатися до ОСОБА_5 , погрожуючи їй вбивством, на що остання вибігла з будинку, а ОСОБА_3 , тримаючи в руках пилку, намагався наздогнати ОСОБА_5 і, не наздогнавши, повернувся в будинок.
Далі ОСОБА_3 в ніч з 23 грудня 2016 року на 24 грудня 2016 року, точного часу слідством не встановлено, перебуваючи за місцем свого мешкання, прокинувся та побачивши, побачив що його мати ОСОБА_7 продовжувала лежати на підлозі в зальній кімнаті будинку, вирішив довести до кінця свій умисел на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, та, реалізовуючи його, умисно наніс ОСОБА_7 не менше 8 ударів по голові ногою, взутою у чоловічий черевик коричневого кольору, не менше 1 удару у ділянки шиї та не менше 12 ударів по тулубу, верхніх та нижніх кінцівках.
Своїми умисними злочинними діями, ОСОБА_3 відповідно до висновку судового експерта №73/9-Е від 02 лютого 2017 року спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: в лобній ділянці праворуч синець. У лобній ділянці ліворуч синець. На поверхні повіці правого ока синець. На нижній повіці правого ока, у проекції зовнішнього кута синець. У товщі склери правого ока, біля нижнього краю радужки крововилив. На верхній повіці лівого ока, біля внутрішнього кута синець. На верхній та нижній повіках лівого ока, у проекціях зовнішнього кута синець. У товщі склери лівого ока, біля внутрішнього кута та нижнього краю радужки крововилив. У лівій виличній ділянці синець. У лівій виличній ділянці з переходом на передню поверхню нижньої щелепи та навколо вушної ділянки (спереду вушної раковини) синець, у проекції лівої вушної раковини, на передній та задній її поверхні синець. У лівій лобно-скроневій ділянці синець. На передній поверхні правої вушної раковини, у верхній та середній третині, синець, в завушній ділянці, праворуч синець. На передній поверхні грудної клітини, праворуч, 5 синців. У проекції верхнього внутрішнього та нижнього внутрішнього квадрантів правої молочної залози 2 синця. У проекції внутрішнього нижнього квадранта лівої молочної залози 2 синця. На бічній поверхні шиї, ліворуч, у проекції грудинно-ключично-сосоцеподібного м`язу, на всьому протязі синець. На зовнішній бічній поверхні та задній поверхні лівого плечового суглобу 2 синця. На зовнішній бічній поверхні лівого плеча, у середній третині, синець, на передній поверхні правого колінного суглобу, у нижній третині, синець, на тлі якого садно. На бічній поверхні грудної клітини, ліворуч, синець. На внутрішній поверхні нижньої губи ліворуч, у проекції 4-6 зубів забійну рану. На внутрішній бічній поверхні верхньої губи, ліворуч, у проекції 6 зуба крововилив. На внутрішній поверхні та у товш;і м`яких покровів голови крововиливи: у лівій лобній ділянці: у лівій скроневій ділянці та в навколо внутрішній ділянці; у товщі скроневого м`язу; у товщі скроневого м`язу, праворуч; в тім`яних ділянках, посередині. Мікроскопічно: великовогнищевийінфільтруючий крововилив з Перльс-позитивною (поза та внутрішньоклітинно) реакцією у м`яких тканинах голови лівої тімяноскроневої ділянки; дифузійні інфільтруючи крововиливи з Перльс-позитивною (поза та внутрішньоклітинно) реакцією у м`яких тканинах лівої виличної ділянки; дрібно вогнищеві інфільтруючи крововиливи з поодинокими сидеровагами (внутрішньоклітинно) Перльс-позитивної реакції у м`яких тканинах з передньої поверхні грудної клітини праворуч; дифузні інфільтруючи крововиливи з Перльс-позитивною (внутрішньоклітинно) реакцією у м`яких тканинах з задньої поверхні грудної поверхні ліворуч. Рану у частині проміжної внутрішньої частини губи з вогнищевою Перль-позитивною (позаклітинно), реакцією; глибоке садно в місці шкіряної частки губи з вираженою запальною реакцією, колоніями бактерій та дистрофічно-некротичними змінами волокон скелетного м`язу у нижній губі, ліворуч, з забійною раною. Під м`якими мозковими оболонками півкуль головного мозку крововиливи: на зовнішній бічній поверхні правої півкулі головного мозку, тьмяно-скроневій ділянці, праворуч; на зовнішній бічній поверхні лівої півкулі головного мозку, у скронево-потиличній ділянці; на задній по поверхні правої часточки мозочку; на задній поверхні лівої часточки мозочку. У товщі лівої півкулі головного мозку, у проекції тьмяно-скронево-потиличної ділянки, розташована ділянка (гематома). Мікроскопічно: субарахноїдальні (під м`які оболонки головного мозку) крововиливи з Перльс-позитивною правій скронево-тім`яній ділянці та у тьм`яно-потиличній ділянці. Виражений артеріолосклероз у м`якій мозковій оболонці. Ознаки набряку речовини мозку у продовгуватому мозку та у Варалієвому мосту. Гематому та дрібно вогнишеві різних розмірів крововиливи у речовині мозку з помірно лімфо-макрофагальною реакцією при Перльс-позитивній (внітрішньоклітинно) реакції, набряком речовини мозку у лівій скроневій частці та лівій півкулі головного мозку тім`яно- потиличної ділянки. Ліворуч, у проекції вищеописаних синців, у товщі м`яких тканин обличчя крововилив. На бічній поверхні шиї, ліворуч, у товщі м`яких тканин, розташований крововилив.
Виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження у ділянці голови розділенню не підлягають і у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню. Виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на шкіряних покровах тулуба та кінцівок прижиттєві, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню.
Смерть ОСОБА_7 настала від внутрішньочерепної травми: забою головного мозку; крововиливи під м`які оболонки головного мозку та у його речовин і ускладнилася набряком головного мозку.
Виявлені тілесні ушкодження у ділянці голови розділенню не підлягають та у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню та перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, пдо спричинило смерть потерпілого.
Крім того, ОСОБА_3 23 грудня 2016 року приблизно о 15-00 годині, знаходився за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно з матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вживав спиртні напої. В цей час ОСОБА_7 , яка через похилий вік та стан алкогольного сп`яніння, не змогла самостійно пересуватися, ОСОБА_3 безпідставно обурившись поведінкою потерпілої та знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за вказаною адресою, наблизився до ОСОБА_7 , ігноруючи присутність ОСОБА_5 та її вимоги не вчиняти насилля над матір`ю, умисно, з метою спричинення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки в голову з правої сторони, від чого потерпіла впала на підлогу та залишилася лежати. ОСОБА_5 , боячись за життя та здоров`я матері, зробила неодноразові зауваження ОСОБА_3 , через що у останнього виник злочинний умисел направлений на погрозу вбивством ОСОБА_5 через такі її зауваження на протиправну поведінку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на погрозу вбивством потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_3 перебуваючи у вказаному будинку, залишив ОСОБА_7 лежати на підлозі та став наближатися до ОСОБА_5 , погрожуючи їй вбивством. Потерпіла ОСОБА_5 , зважаючи на обстановку та обставини які склалася, агресивний стан нападаючого, попередню поведінку відносно ОСОБА_7 , сприймаючи погрози вбивством на її адресу як реальні, об`єктивно боячись за своє життя та здійснення цієї погрози, швидко вийшла з будинку, а ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії переслідуючи ОСОБА_5 , на вулиці біля вхідних дверей у будинок взяв пилку по дереву та, тримаючи її в руках, продовжував висловлював погрози вбивством, намагався вдарити вказаним предметом потерпілу, намагаючись підтвердити намір на вбивство з метою сприйняття потерпілої ОСОБА_5 погрози вбивством як реальну. Потерпіла ОСОБА_5 , сприймаючи погрозу вбивством як реальні та боячись здійснення цих погроз, втекла від переслідування ОСОБА_3 і останній, не маючи змоги переслідувати потерпілу, повернувся до будинку.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.
Прокурором заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь комунального закладу Дніпропетровська обласні клінічна лікарня ім.Мечникова грошових коштів, понесених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_7 , в розмірі 6192,60 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, визнав, однак зазначив, що не пам`ятає як бігав за сестрою ОСОБА_5 з пилкою, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, не визнав і пояснив, що 23 грудня 2016 року він разом з матір`ю ОСОБА_7 і сестрою ОСОБА_5 вживали спиртні напої у нього вдома. Коли мати випила, то почала вставати за столу, не втрималася і впала на підлогу. Це його розлучило і він став ображатися на її адресу нецензурною лайкою, вимагаючи, що вона встала, оскільки він її підняти був не в змозі через стан алкогольного сп`яніння. Але вона не могла встати і він кинув в неї чобіт, а в подальшому долонею руки наніс в область обличчя декілька ударів. Кулаками і ногами він мати не бив. Також у них сталася лайка з сестрою ОСОБА_5 , оскільки він просив підняти мати, на що остання відмовилася. Потім він ліг спати, а зранку встав і поклав мати на ліжко. Остання скаржилася, що у неї болить голова. Пізніше прийшла сестра ОСОБА_5 разом з сусідкою ОСОБА_8 і вони знову випила спиртні напої. Тілесних ушкоджень на матері він не бачив. Вважає, що мати впала і отримала тілесні ушкодження внаслідок падіння. Цивільний позов прокурора про стягнення з нього грошових коштів, понесених на стаціонарне лікування матері визнав у повному обсязі.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:
- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 є її рідним братом. Проживав він разом з матір`ю, яка неодноразово скаржилася, що обвинувачений її б`є. 23 грудня 2016 року вона була у матері і вони разом з матір`ю і братом вживали спиртні напої. Потім мати піднялася зі столу і впала на підлогу. Обвинувачений ОСОБА_3 сказав, щоб вона сама піднімалася і наніс матері удар рукою в область голови. Вона стала кричати на обвинуваченого, тоді він сказав, що її вб`є, схватив пилку і погнався за нею. Вона боялася брата і сприймала його погрозу вбивством як реальну, у зв`язку з чим втекла додому. 24 грудня 2016 року вона прийшла до матері додому і побачила, що мати лежала на дивані обвинуваченого ОСОБА_3 і по всій її голові були наявні тілесні ушкодження у вигляді синців, гематом. Вона спитала що з нею сталася і мати повідомила, що її побив син ОСОБА_3 . Через деякий час додому прийшла сусідка ОСОБА_8 з пляшкою самогону і вони разом з нею і братом випили. Мати лежала на дивані і стогнала, а потім впала в кому. Вона викликала швидку допомогу і мати увезли до лікарні. Через декілька днів мати померла;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який у судовому засіданні пояснив, що він є співмешканцем потерпілої ОСОБА_5 , яка є рідною сестрою обвинуваченого ОСОБА_3 . Обвинувачений часто застосовував фізичну силу по відношенню до своєї матері ОСОБА_7 . Остання навіть декілька разів уходила з дому і проживала окремо. Це йому відомо зі слів померлої ОСОБА_7 23 грудня 2016 року його співмешканка ОСОБА_5 повернулася додому від матері і повідомила, що обвинувачений ОСОБА_3 вдарив мати, оскільки остання не могла піднятися з підлоги. Також розповіла, що ОСОБА_3 погрожував їй вбивством, схватив пилку і гнався за нею, однак вона втекла. 24 грудня 2016 року його співмешканка знову пішла до матері і вранці зателефонувала і повідомила йому, що мати увезли в реанімацію з тілесними ушкодженнями;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який у судовому засіданні пояснив, що він є сусідом ОСОБА_3 і неодноразово бачив як обвинувачений ОСОБА_3 ганяв мати у дворі. Також бачив як ОСОБА_3 ганявся за своєю сестрою ОСОБА_5 з пилкою в руках. Що саме відбувалося в будинку померлої ОСОБА_7 24 грудня 2016 року йому невідомо;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який у судовому засіданні пояснив, що він є сусідом ОСОБА_3 24 грудня 2016 року його лікар попросила допомогти погрузити мати обвинуваченого ОСОБА_7 у швидку допомогу і він надав допомогу. Він бачив, що на обличчі матері обвинуваченого ОСОБА_3 були тілесні ушкодження. Вона була же живою, але без тями. Під час слідчого експерименту ОСОБА_3 розповідав, що бив мати чоботом. На обвинуваченому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень він не бачив. Раніше мати обвинуваченого скаржилася на те, що коли останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, він застосовує до неї фізичну силу;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона є фельдшером. Особисто обвинуваченого ОСОБА_3 вона не знає. 24 грудня 2016 року її викликали за адресою: АДРЕСА_1 . Коли вона зайшла в будинок, то на дивані побачила жінку похилого віку, на обличчі і голові якої були тілесні ушкодження. Вона була без тями. Більше в будинку нікого не було. Жінку відвезли до лікарні, її супроводжувала жінка, яка представилася її донькою. Більше їй нічого невідомо;
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що 05 січня 2017 року до ЄРДР внесена інформація про те, що 23 грудня 2016 року приблизно о 15-00 годин ОСОБА_3 , перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , наніс руками та ногами близько 10 ударів по голові ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілій тяжкі тілесні ушкодження від яких остання померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в КЗ «ДОКЛ ім..Мечнікова» (т.2 а.с.1-2);

- рапортом помічника чергового Синельниківського ВП від 24 грудня 2016 року про те, що до приймального відділення Синельниківської ЦРЛ швидкою була доставлена ОСОБА_7 (т.2 а.с.7);

- протоколом огляду місця події від 05 січня 2017 року, згідно якого за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено сліди біологічного походження бурого кольору схожі на кров, виявлені на бильці дивану та постільній білизні, а також чоловіче взуття зі слідами бруду, пилка-ножовка по дереву (т.2 а.с.18-27);

- протоколом слідчого експерименту від 10 січня 2017 року за участю свідка ОСОБА_5 , який фіксувався за допомогою цифрової відеокамери і був оглянутий судом і під час якого ОСОБА_5 підтвердила факт того, що ОСОБА_3 кинув в мати чобіт і вдарив її рукою. Також підтвердила факт того, що ОСОБА_3 почав їй погрожувати вбивством, погнався за нею з пилкою і вона убігла (т.2 а.с.59-60);
- протоколом слідчого експерименту від 10 січня 2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 , який фіксувався за допомогою цифрової відеокамери і був оглянутий судом і під час якого ОСОБА_13 підтвердив факт того, що кинув в мати чобіт (т.2 а.с.61-62);
- протоколом огляду трупа від 08 січня 2017 року в ході якого оглянуто труп ОСОБА_7 (т.2 а.с.72);
- висновком судово-медичної експертизи №73/9-Е від 02 лютого 2017 року, згідно якого на ОСОБА_7 маються множинні тілесні ушкодження голови, тулуба та кінцівок. Дані тілесні ушкодження прижиттєві та виникли за деякий час до настання смерті від тупого предмету або при ударі об такі, якими могла бути рука стиснута в кулак чи нога взута у взуття. Тілесні ушкодження відносяться до тяжкого ступеню. ОСОБА_7 , було спричинено не менше 8-9 контактних механічних дій у ділянку голови, не менше 1-2 у ділянку шиї, не менше 12-13 у ділянку тулуба, верхніх та нижніх кінцівок. Смерть настала від внутрішньочерепної травми. Тілесні ушкодження у ділянці голови перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті. (т.2 а.с.78-86);
- висновком імунологічної експертизи №143 від 06 лютого 2017 року, згідно якого на представлених марлевих тампонах виявлено сліди крові які можуть належати ОСОБА_7 (т.2 а.с.89-91);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19 січня 2017 року від ОСОБА_5 , згідно якого остання просила прийняти міри до її брата ОСОБА_7 який погрожував їй фізичною розправою (т.2. а.с.107).
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні не була допитана у зв`язку з її смертю, що підтверджується копією актового запису про смерть №16 від 23 березня 2020 року.
Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.129 КК України, доведена повністю.

Його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого та за ч.1 ст.129 КК України як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.1 ст.129 КК України останнім не оспорювалася і суд вважає її доведеною.

Що стосується факту вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, то його вина знайшла своє підтвердження зібраними по справі доказами, зокрема показаннями потерпілої, свідків, зібраними по справі письмовими доказами.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив факт того, що після того, як сестра ОСОБА_14 убігла з будинку матері, він залишився з матір`ю ОСОБА_7 наодинці. До ранку до них додому ніхто не приходив.

Також доведений факт того, що ОСОБА_3 був розлючений на матір і в присутності сестри кинув в неї чобіт і наніс удар рукою в ділянку голови.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила факт того, що 23 грудня 2016 року під час вживання спиртних напоїв у матері тілесних ушкоджень не було. Після того, як ОСОБА_3 погнався за нею з пилкою, вона убігла і в цей день до будинку матері не поверталася, а прийшла лише вранці 24 грудня 2016 року і побачила не матері тілесні ушкодження. Мати їй повідомила, що тілесні ушкодження їй спричинив її син ОСОБА_3 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи №73/9-Е від 02 лютого 2017 року, згідно якого на ОСОБА_7 маються множинні тілесні ушкодження голови, тулуба та кінцівок. Дані тілесні ушкодження прижиттєві та виникли за деякий час до настання смерті від тупого предмету або при ударі об такі, якими могла бути рука стиснута в кулак чи нога взута у взуття. Тілесні ушкодження відносяться до тяжкого ступеню. ОСОБА_7 було спричинено не менше 8-9 контактних механічних дій у ділянку голови, не менше 1-2 у ділянку шиї, не менше 12-13 у ділянку тулуба, верхніх та нижніх кінцівок. Смерть настала від внутрішньочерепної травми. Тілесні ушкодження у ділянці голови перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті.
Таким чином, із досліджених судом доказів вбачається, що отримання потерпілою ОСОБА_7 вищезазначених тілесних ушкоджень, що спричинили її смерть, внаслідок падіння неможливе, оскільки вказані тілесні ушкодження могли утворитися саме внаслідок декількох контактних механічних дій у ділянку голови, шиї, тулуба, верхніх і нижніх кінцівок, у зв`язку з чим показання обвинуваченого ОСОБА_3 з приводу того, що тілесні ушкодження отримані матір`ю внаслідок падіння,суд вважає недостовірними і розцінює як спосіб захисту обвинуваченого від пред`явленого обвинувачення.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, ступінь тяжкості скоєного злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше не судимий в силу ст.89 КК України.

Пом`якшуючі покарання обставин відсутні.

Обтяжуючими покарання обставинами є вчинення злочину щодо особи похилого віку, а також вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без його ізоляції від суспільства не виявляється можливим і йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.2 ст.121 КК України, із застосуванням вимог ч.1 ст.70 КК України.

Строк відбування покарання необхідно обчислювати з дня затримання ОСОБА_3 .

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 був затриманий 12 березня 2019 року і 13 березня 2019 року до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно Закону №838-VIII від 26.11.2015 року (набрав чинності 24.12.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було зараховано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З урахуванням викладених обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення під час дії вказаного Закону, суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року з моменту затримання до дня набрання вироком законної сили.
Цивільний позов прокурора про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь комунального закладу Дніпропетровська обласні клінічна лікарня ім.Мечникова грошових коштів, понесених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_7 , в розмірі 6192,60 грн. підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, які кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Враховуючи, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у спричиненні потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень доведена, як доведено і лікування ОСОБА_7 в комунальному закладі, на що останнім було витрачено грошові кошти в розмірі 6192,60 грн., то цивільний позов суд вважає за необхідне задовольнити у повному обсязі.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

До набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.129 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.121 КК України у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.129 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_3 , тобто з 12 березня 2019 року.

Керуючись вимогами ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання час перебування ОСОБА_3 під вартою з 12 березня 2019 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов Синельниківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім.І.І. Мечникова до ОСОБА_3 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився в смт.Кушугум Запорізького району Запорізької області, на користь комунального закладу Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.І.І. Мечникова, р/р: 7258, МФО: 805012, ОКПО: 01985423, одержувач: ГУДКСУ у Дніпропетровській області, КЕККВ2220, витрати, понесені на стаціонарне лікування ОСОБА_7 , в розмірі 6192 (шість тисяч сто дев`яносто дві) грн. 60 коп.

Речові докази по справі три марлеві тампони з речовиною бурого кольору, тканину зі слідами бурого кольору, чоботи і пилку після набрання вироком законної сили знищити.

До набрання вироком законної сили продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 в той же строк і в тому ж порядку з моменту вручення йому копії вироку.

Обвинуваченому і прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1