Справа № 296/2609/20
УХВАЛА
Іменем України

10 квітня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000188 від 19.06.2019, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого 29.05.2012 Коростишівським районним судом Житомирської області за ст. 257, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ст. 70 КК України, до 10 років 6 місяців позбавлення волі; 09.03.2016 звільнений за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області на підставі ч.5 ст.72 КК України,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

1.1. 06.04.2020 слідчий за погодженням з прокурором звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

1.2. СУ ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000188 від 19.06.2019 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вчиненні протягом січня-грудня 2019 року ряду крадіжок чужого майна на території м. Житомира за попередньою змовою між собою.

1.3. Вказані обставини органом досудового розслідування попередньо кваліфіковані за ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ст.348 Кримінального кодексу України.

1.4. 14.12.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

1.5. Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03.04.2020 у справі №296/2448/20 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 14.04.2020, без визначення розміру застави.

1.6. Подане слідчим клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 обґрунтовувалось необхідністю витребування відомостей про з`єднання абонентських номерів, вжити заходів щодо розсекречення усіх матеріалі НСРД, які проводились у кримінальному провадженні та встановлення п`ятої особи, яка відповідно до протоколу за результатами контролю за вчиненням злочину втекла з місця події, отриманням результатів призначених судових експертиз, вирішення питання про повідомлення про нову підозру за статтями 263, 348 КК України, виконати вимоги статті 290 КПК України.

1.7. Посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідність забезпечення дієвості даного кримінального провадження та неможливість запобігти встановленим ризикам жодним із більш м`яких запобіжних заходів, слідчий за погодженням з прокурором просив продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 , під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

2.2. Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити, з підстав зазначених у клопотанні.

2.3. Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, вкзувала про тривалість досудового розслідування, непроведення з підозрюваних жодних слідчих дій, посилаючись на наявність у підозрюваного сім"ї та місця проживання, а також незадовільний стан здоров"я, просила застосувати більш м"якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

2.4. Підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказував про застосування до нього фізичної сили з боку працівниів поліції під час затримання, отримання тілесних ушкоджень, непроведення медичного обстеження, скаржився на появу головного болю та ненадання медичної допомоги, зокрема, непроведення МРТ, посилаючись на наявність у нього сім"ї та місця проживання, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

ІІІ. КРИМІНАЛЬНО-ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО (КПК України)

Стаття 183. Тримання під вартою

1. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

2. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

[...]4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

3. Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. [...]

4. Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування[...].

Стаття 199. Порядок продовження строку тримання під вартою

[...]3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

[...]5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Стаття 194. Застосування запобіжного заходу

1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стаття 197. Строк дії ухвали про […] продовження строку тримання під вартою

[…] 3. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 205. Виконання ухвали щодо обрання запобіжного заходу

1. Ухвала слідчого судді […] щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

4.1. Встановлено, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03.04.2020 у справі 296/2448/20 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 14.04.2020, без визначення розміру застави.

4.2. Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу відповідно до вимоги статей 199 та 194 КПК України слідчий суддя має з`ясувати наявність ряду обставин на які вказує у поданому клопотанні слідчий та прокурор:

(і) Обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування

4.3. Слідчий суддя враховує об`єктивну неможливість закінчити досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000188 від 19.06.2019 до закінчення строку дії ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 03.04.2020, якою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.04.2020, з огляду на необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, на які вказує слідчий, зокрема: витребування довідки із УОТЗ ГУНП в Житомирській області, вжиття заходів щодо розсекречення матеріалі НСРД, які проводились у кримінальному провадженні, витребування висновків ряду судових експертиз та вчинення інших дій, що є необхідними для встановлення ряду обставин, що мають суттєве значення для кримінального провадження.

(іі) Межі строку досудового розслідування у кримінальному провадженні

4.4. Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06.04.2020 у справі №296/2450/20 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000188 від 19.06.2019 до шести місяців, тобто до 14.06.2020.

(ііі) Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

4.5. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

4.6. Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

4.7. Згідно повідомлення про підозру від 14.12.2019 ОСОБА_6 підозрюється у тому, що своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням до житла, - вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 187 КК України.

4.8. Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, які переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_6 можливо, вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 187 КК України, що підтверджується, зокрема: заявою про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_10 від 09.01.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 09.01.2020; протоколом проведення слідчого експерименту від 15.01.2020; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 15.01.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.01.2020; протоколом за результатами контрою за вчиненням злочину від 14.12.2019; протоколом за результатами спостереження за особою у публічно доступних місцях із використанням відеозапису, фотографування та спеціальних технічних засобів від 12.12.2019 та 17.12.2019; протоколом огляду предметів від 23.12.2019; протоколом огляду місця події, а саме домоволодіння АДРЕСА_2 від 13.12.2019; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_12 від 13.12.2019; протоколом допиту потерпілого гр. ОСОБА_12 від 13.12.2019; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 12.11.2019 та 23.11.2019, в яких зафіксовані розмови трьох осіб: ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в автомобілі «Фольцваген Таурег» д.н.з. НОМЕР_1 ; протоколом затримання ОСОБА_6 від 14.12.2019 у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину; висновками експерта №1/4-326 від 27.12.2019, №1/4-323 від 27.12.2019, №1/4-324 від 13.01.2020, №1/4-325 від 28.01.2020, №1/4-322 від 04.02.2020, №4/83 від 28.12.2019, №6/4-23 від 13.02.2020; протоколом огляду предметів від 02.04.2020.

(іv) Наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України

4.9. У поданому клопотанні слідчий вказував на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, прокуратури та суду; можливість незаконного впливу на свідків, потерпілих з метою побудови версії захисту та виправдання своїх дій; та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, які на час розгляду клопотання не зменшились.

4.10. Слідчий суддя приймає до уваги доводи прокурора про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого групою осіб, з застосуванням насильства, а також те, що за вчинення такого злочинів КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

4.11. Слідчий суддя враховує доводи прокурора щодо наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що під загрозою можливого покарання підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчините інше правопорушення, тобто обставини у своїй сукупності дають підстави вважати наявними ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

(v) Можливість застосування альтернативних запобіжних заходів

4.12. Враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, сукупність відомостей про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також сукупності суть та характер злочину, його складність, вчинення злочину із застосуванням погроз насильства, стадію досудового розслідування слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатні запобігти встановленим ризикам, що на час розгляду клопотання не зменшились.

V. ВИСНОВОК СЛІДЧОГО СУДДІ

5.1. За таких обставин слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим у судовому засіданні доведено наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000188 від 19.06.2019, до 08.06.2020.

5.2. Водночас, враховуючи тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також підстав вважати, що останній вчинено з погрозами застосування насильства, слідчий суддя відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України вважає за можливе не визначати розмір застави.

VІ. ЗАХОДИ ЩОДО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПРАВ ЛЮДИНИ

6.1. Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні вказував про застосування до нього фізичного насилля 14.12.2019 з боку працівників поліції під час затримання та отримання ряду тілесних ушкоджень, непроведення медичного обстеження, скаржився на погіршення стану здоров"я у вигляді періодичного головного болю, ненадання належної медичної допомоги.

6.2. Прокурор у судовому засіданні зазначала, що за час перебування ОСОБА_6 в установі слідчого ізолятора ДУ "Житомирська УВП №8" у зв"язку зі скаргами на періодичні головні болі підозрюваний оглядався 15.01.2020, 24.02.2020, 17.03.2020 лікарем психіатром та терапевтом та останньому була показана планова консультація невролога. На даний час у зв"язку із введенням карантинних заходів немає можливості провести дообстеження в закладах МОЗ. Консультація лікарем неврологом буде забезпечена відразу після зняття обмежень.

6.3. Слідчий у судовому засіданні зазначав, що органом Національної поліції проводилась службова перевірка з приводу застосування сили з боку працівниів поліції під час затримання ОСОБА_6 , в ході якої з цього приводу опитувався підозрюваний. Відомості про вчинення кримінального правопорушення з цього приводу до ЄРДР не вносилось.

6.4. Відповідно до листа в.о. начальника Філії ДУ "Центр охорони здоров"я ДКВС України" в Житомирській області від 23.03.2020 підозрюваний ОСОБА_6 прибув до слідчого ізолятора ДУ "Житомирська УВП №8" 20.12.2019, при первинному огляді в установі лікарською комісією встановлено: забій рани ділянки правої брови, параорбітальні крововиливи обох очей, садна обиччя. Зі слів ув"язненого отримані при затриманні 13.12.2019. На момент огляду 14.12.2019 неврологом даних за черепно-мозкову травму не виявлено.

6.5. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, що стаття 3 Європейської Конвенції є втіленням однієї з основоположних цінностей демократичного суспільства. Конвенція категорично забороняє катування або нелюдське чи таке, що принижує гідність, поводження або покарання, незважаючи на обставини чи поведінку потерпілого (див. рішення у справі «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland) [ВП], заява № 30210/96, п. 90, ECHR 2000-ХІ).

6.6. Відповідно до практики Європейського Суду стаття 3 Конвенції не забороняє застосування фізичної сили з метою затримання. Проте така сила може застосовуватися тільки за необхідності та не повинна бути надмірною (див., наприклад, рішення у справі «Іван Васильєв проти Болгарії» (Ivan Vasilev v. Bulgaria), заява № 48130/99 п. 63, від 12 квітня 2007 року.

6.7. Що стосується тягаря доведення у справах про стверджуване жорстоке поводження під час затримання, то саме на державу покладається обов`язок надати правдоподібне пояснення причин виникнення тілесних ушкоджень та довести, що застосування сили не було надмірним; в іншому випадку безсумнівно виникає питання за статтею 3 Конвенції. При оцінці того, чи було надано правдоподібне пояснення застосування сили та отриманих в результаті ушкоджень, слід приділити увагу адекватності розслідувань на національному рівні щодо тверджень про жорстоке поводження (рішення у справі «Гордієнко проти України» (Gordiyenko v. Ukraine), пп. 100 і 101).

6.8. Відповідно до усталеної практики Європейського Суду коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею з боку представників держави, яке було таким, що порушує статтю 3 Конвенції, це положення, взяте у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції «гарантувати кожному, хто перебуває під [її] юрисдикцією, права і свободи, визначені в ... Конвенції», за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Як і у випадку з розслідуванням за статтею 2 Конвенції, таке розслідування має бути здатним призвести до встановлення та покарання винних осіб (див. рішення у справі «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy) [ВП], заява № 26772/95, п. 131, ECHR 2000-IV).

6.9. Будь-яке розслідування серйозних тверджень про жорстоке поводження має бути швидким і ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати, що трапилося, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки для обґрунтування своїх рішень. Вони повинні вживати усіх доступних їм розумних заходів для забезпечення зберігання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, покази очевидців та висновки судових експертиз. Будь-який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин тілесних ушкоджень та винних осіб, є загрозою недотримання цього стандарту (див., рішення у справі «Ель-Масрі проти Колишньої Югославської Республіки Македонія», п. 183).

6.10. При цьому, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, що коли органи прокуратури розглядали скарги заявника на жорстоке поводження в межах неодноразових дослідчих перевірок при цьому кримінальна справа так і не була порушена, то ця слідча процедура не відповідає принципам ефективного засобу юридичного захисту зокрема тому, що слідчий, у провадженні якого знаходиться справа, може провести лише обмежене коло слідчих дій в межах дослідчої перевірки (див наприклад, рішення у справах «Давидов та інші проти України», заяви №№ 17674/02 і 39081/02, пп. 310-312, «Савіцький проти України», заява № 38773/05 п. 105, і «Євген Петренко проти України», заява № 55749/08, п. 67).

6.11. Відповідно до частини першої статті 206 Кримінального процесуального кодексу України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

6.12. За таких обставин, враховуючи небезпідставність скарг ОСОБА_6 щодо отримання тілесних ушкоджень під час затримання 13.12.2019 та непроведення з приводу таких скарг ефективного розслідування, слідчий суддя реалізуючи функцію судового контролю за захистом прав людини, передбачену ст. 206 КПК України вважає за необхідне доручити ТУ Державного бюро розслідувань у місті Хмельницькому провести дослідження фактів, повідомлених у судовому засіданні підозрюваним ОСОБА_6 , що викладені в даній ухвалі.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193-194, 196-197, 199, 205, 206 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000188 від 19.06.2019 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити.

2. Продовжити строк тримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 08 червня 2020 року (включно), без визначення розміру застави.

3. Доручити територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Хмельницькому провести дослідження фактів, повідомлених підозрюваним ОСОБА_6 , що викладені в даній ухвалі.

4. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

5. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1