ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2020 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Харкова, що має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, розлучного, на утриманні має неповнолітню доньку, в силу ст.. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
23 липня 2018 року о 22 год. 53 хв. ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Шевченка 142 А, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужих грошових коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх настання, свідомо бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, заздалегідь взявши мобільний телефон, належний ОСОБА_5 для проведення безготівкових операцій, знаючи пароль від банківської карти НОМЕР_1 , оформленої на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , скористувавшись банкоматом АТ КБ «Приватбанк», зняв та викрав з зазначеної карти грошові кошти в сумі 500 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 500 грн.
Після цього ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденими грошима на свій розсуд.
Крім того, 24 липня 2018 року о 05 годині 46 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Харків вул. Пушкінська 79/1, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужих грошових коштів, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх настання, свідомо бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, заздалегідь взявши мобільний телефон, належний ОСОБА_5 для проведення безготівкових операцій, знаючи пароль від банківської карти НОМЕР_1 , оформленої на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , скористувавшись банкоматом АТ КБ «Приватбанк», зняв та викрав з зазначеної карти грошові кошти в сумі 2000 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2000 грн.
Після цього ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденими грошима на свій розсуд.
Крім того, 27 липня 2018 року о 10 годині 57 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м.Харків, вул. Шевченка 142 А, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужих грошових коштів, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх настання, свідомо бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, заздалегідь взявши мобільний телефон, належний ОСОБА_5 для проведення безготівкових операцій, знаючи пароль від банківської карти НОМЕР_1 , оформленої на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , скористувавшись банкоматом АТ КБ «Приватбанк», зняв та викрав з зазначеної карти грошові кошти в сумі 1000 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1000 грн.
Після цього ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденими грошима на свій розсуд.
Крім того, 28 липня 2018 року о 11 годині 39 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м.Харків, вул. Шевченка 142 А, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужих грошових коштів, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх настання, свідомо бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, заздалегідь взявши мобільний телефон, належний ОСОБА_5 для проведення безготівкових операцій, знаючи пароль від банківської карти НОМЕР_1 , оформленої на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , скористувавшись банкоматом АТ КБ «Приватбанк», зняв та викрав з зазначеної карти грошові кошти в сумі 1500 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1500 грн.
Після цього ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденими грошима на свій розсуд.
Також, 05 серпня 2018 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , де він мешкає з своїм дядьком ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх настання, свідомо бажаючи їх настання, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку чужого майна, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме 17 листів оцинкованого профнастилу ПС-10, загальною вартістю згідно з висновком судово товарознавчої експертизи №3767 від 09.10.2018 року -3815,48 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3815,48 грн.
Після цього ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденими майном на свій розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочинів, а саме, що дійсно 23.07.2018 року, 24.07.2018 року, 27.07.2018 року, 28.07.2018 року він, знаючи пароль від банківської карти свого дядька ОСОБА_5 , скориставшись банкоматом зняв та викрав з його карти грошові кошти на загальну суму 5000 грн. Також, 05.08.2018 року, він здійснив крадіжку 17 листів оцинкованого профнастілу, який також належить його дядьку ОСОБА_5 , після чого що він їх продав сусіду, а отриманими грошима розпорядився на власний розсуд. У скоєному щиросердно розкається, просить суворо не карати, зазначив, що відповідні висновки для себе він зробив.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинувачуваного та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які віднесені до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який в силу ст. 89 КК України не судимий, офіційно не працює, має на утриманні неповнолітню доньку, має постійне місце проживання, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває.

На підставі ст. 66 КК України як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З огляду на викладене, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинувачуваного і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому покарання у вигляді у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Проте, зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, в силу ст. 89 КК не судимий, має міцні соціальні зв`язки, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину, його критичним ставленням до нього, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Цивільний позов не заявлявся. Суд роз`яснює потерпілому право звернутися з цивільним позов в загальному порядку відповідно до положень ЦПК України.

Судові витрати відстуні.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376,395 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винним у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком 2 (два) роки;

-за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати ст. ст. 75, 76 КК України та у відповідності з цими статтями кримінального закону звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного за цим вироком з випробуванням на строк 1 (один) рік, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з пробації, повідомляти уповноважений орган з пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався.

Речові докази 1 лист профнастилу ПС-10 - після набрання вироком законної сили вважати повернутими відповідно до схоронної розписки.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя

Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1