печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000945,-
ВСТАНОВИВ:
02.09.2019 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 про накладення арешту на грошові кошти вилучені в ходу проведення обшуку 27.08.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 в межах кримінального провадження №0000945.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував та вказав на те, що вказані гроші належать ОСОБА_7 , що підтверджується квитанціями про продаж іноземної валюти клієнту ОСОБА_7 , які долучені до матеріалів вказаного клопотання.

Згідно норми ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів.

Вивчивши клопотання, долучені до нього матеріали, заслухавши думку учасників судового розгляду слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, знаходиться кримінальне провадження № 0000945 від 23.07.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Прокурор вказує, що 27.08.2019 у період часу з 10 год. 28 хв. до 14 год. 53 хв. слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 проведено обшук у службовому кабінеті під № 15 голови Борзнянської районної ради ОСОБА_4 , за адресою: Чернігівська область, м. Борзна, вул. П. Куліша, 104, в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти ОСОБА_4 , а саме:

- 5 (п`ять) купюр номіналом по 100 доларів США наступними серіями та номерами: MD55038772A, МВ00077179М, МВ00077180М, МВ00077181М, МВ77898441М. Купюра номіналом 100 Євро S3, купюри 6 (шість) одиниць номіналом 50 Євро VD, SС, UA, SG, SG, V3, купюра 2 (дві) одиниці номіналом по 20 Євро: UA, SA, купюри 2 (дві) одиниці номіналом по 10 (десять) Євро: ЕА, NB, та 1567 гривень.

- 68 (шістдесят вісім) купюр номіналом по 100 доларів США наступними серіями та номерами: HE12723847C, LL13793377G, LL13793396G, MB738704926G, LJ87873172A, MI00645619A, HA72266604A, PJ55438833A, LJ61302093B, LH83932778C, LL61019102F, LB95791640J, LH72820494B, LH72820493B, LE02104804D, LL75288553G, HJ04797952A, KH36838446A, HF93562429C, KB29316623K, HL10812055F, LB10471977H, LJ23091870B, LB77121741W, LK97879376D, LB81660452Р, КЕ39585069В, КВ01821054І, HB43103512E, KB53281377A, BE41096280A, AL67028304B, LF32760421G, HF57765890E, LB80127866P, LB80127870P, MB33179929C, LB80127869P, MB33179930C, MB33179931C, LH63236775C, LF79450925D, FF77619960B, FH20405338A, LK33847127D, HJ65899475A, FG32270444A, HG54637662A, LC41464258B, LF58669242A, KL70783373A, HE66737319C, LB77121742W, LB77121743W, HA16425014A, KL67543375A, LK70841101E, LB81660453P, KK89407748A, HB66842409J, KF54104711D, KL83404878C, KB21163689C, DF18780711B, KB42769973R, LA50675727A, KB98222939I, KL83579440B; 11 (одинадцять) купюр номіналом по 50 доларів США з наступними серіями та номерами: MG42744993A, A22409235A, MA49082957A, AB06813426C, AF70165064A, MK06938850A, AD12717313A, MG79041922A, B77305007E, CC07376250A, AC59969993A, 6 (шість) купюр номіналом по 20 доларів США з наступними серіями та номерами: JI06218431A, MB51308349C, JE09981256G, JE92249942F, MC53798843C, JF16837563E, 5 (п`ять) купюр номіналом по 10 доларів США з наступними серіями та номерами: JB41047099C, JB93531078B, ML37743954A, MJ22447159A, MF08411477C, 1 (одна) купюра номіналом 5 доларів США із серією та номером MD86146781A. У підсумку становить 7525 (сім тисяч п`ятсот двадцять п`ять) доларів США.

Необхідність накладення арешту на майно прокурор обґрунтовує тим, що зазначені грошові кошти належать ОСОБА_4 а в ході досудового розслідування досліджується факт причетності останнього до вищевказаної злочинної діяльності, від так, можлива конфіскація вказаного вище майна, з метою недопущення приховування, передачі вказаного майна, знищення майна, виконання завдань кримінального провадження, забезпечення повного та всебічного установлення обставин кримінального правопорушення, забезпечення виконання додаткового покарання, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України в частині конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Також санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачена конфіскація майна, як вид покарання.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2 )можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вирішуючи питання про можливість накладення арешту на вазані у копотанні грошові кошти слідчий суддя приймає до уваги ствердження адвоката ОСОБА_5 який вказує, що вказані грошові кошти є власністю ОСОБА_7 , що підтверджується квитанціями про продаж іноземної валюти останній, за різні періоди часу.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Враховуючи, що адвокатом ОСОБА_5 доведено факт належності вказаних грошових коштів ОСОБА_7 , а прокурором у клопотанні не наведено та в судовому засіданні не надано доказів належності вказаного майна ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що з метою недопущення необґрунтованого втручання держави в право власності громадян в задоволенні клопотання про накладення арешту на грошові кошти вилучені в ходу проведення обшуку 27.08.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000945 відмовити.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1