Справа № 545/350/20
Провадження № 1-в/545/96/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у м. Полтава у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

у с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, щовін відбув більше строку призначеного покарання та сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечував з тих підстав, що засуджений ОСОБА_4 за час відбуття покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, тому до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від покарання.

Засуджений ОСОБА_4 та представник державної установи «Божковська виправна колонія (№16) у судове засідання не з`явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довів своє виправлення та після фактичного відбуття не менше половини строку покарання у виді позбавлення волі за умисний тяжкий злочин.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 26.08.2015 року за ч.ч.1,2 ст.185,ч.1 ст.70 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до даного покарання, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24.12.2012 року і остаточно призначити до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі. Згідно з вироком суду початок строку відбування покарання рахувати з моменту взяття під варту, тобто з 17 серпня 2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час тримання під вартою.
Вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 14.03.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 3 місяців арешту. На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднали не відбуту частину покарання за вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 26.08.2015 року та остаточно призначено до відбування покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі. На підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_4 , час перебування в установі попереднього ув`язнення , як особі яка відбуває покарання для участі в судовому розгляді даної справи з 18.01.2016 року по день постановлення вироку, 14.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 09.02.2017 року зараховано до призначеного засудженому ОСОБА_4 за вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 14.03.2016 року строк його попереднього ув`язнення у цій кримінальній справі з 17.08.2015 року по 25.09.2015 року та з 15.03.2016 року по 13.04.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, на момент звернення до суду з клопотанням ОСОБА_4 відбув 1/2 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як вбачається з характеристики засудженого, яка знаходяться в матеріалах особової справи, зокрема, від 12.09.2018 року (с.164) ОСОБА_4 характеризується посередньо. Згідно з протоколом № 17 від 12.09.2018 року (с.166) комісією державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» постановлено відмовити в подачі матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , як такого, що не досяг необхідного ступеня виправлення. Згідно з довідкою від 04.07.2019 року (с.184) ОСОБА_4 за порушення вимог відбування покарання оголошено бесіду виховного характеру, що свідчить про нестабільність позитивної поведінки засудженого.

Разом з тим, характеристика від 17.02.2020 року на засудженого ОСОБА_4 є позитивною.

Згідно з довідкою про стягнення і заохочення засуджений мав 10 стягнень ( останнє стягнення від 10.04.2019 року попередження за те, що самовільно залишив робоче місце, яке погашено 10.10.2019 року). Разом з тим, як вбачається із зазначеної довідки ОСОБА_4 двічі був поміщений у ДІЗО ( 18.12.2017 року на 14 діб та 05.01.2018 року на 3 доби).

З матеріалів особової справи вбачається, що до засудженого застосовувалось 4 заохочення протягом всього періоду відбування покарання, а саме : за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 31.01.2019 року, 31.07.2019 року, 31.10.2019 року та 31.01.2020 року.

Таким чином, наявність чотирьох заохочень за останній рік може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дає підстави вважати, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 107 КК України, ст.537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1