ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №636/4174/15-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1575/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України
УХВАЛА
Іменем України

05 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 18.01.2019р. відносно ОСОБА_10 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Леб`яже Чугуївського району Харківської області, громадянин України, українець, із середньою освітою, одружений, маючий на утриманні двох малолітніх дітей, працюючий на залізниці складачем поїздів, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КК України у зв`язку зі звільненням ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.125 КК України.
Визнано ОСОБА_10 винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання за ч.1 ст.122 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнено від цього покарання на підставі пункту «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Цим же рішенням суду вирішена доля процесуальних витрат.

Згідно вироку, 25.05.2015р. приблизно о 18год. 30хв. ОСОБА_10 , перебував за місцем мешкання ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , та в ході виниклого конфлікту, який стався на ґрунті особистих неприязних відносин з останньою, ОСОБА_10 діючи умисно, наніс один удар кулаком правої руки в поперекову область з права ОСОБА_8 .
Згідно повторного висновку експерта за №8129-ая/17 від 15.01.2018р. встановлено, що у ОСОБА_8 мав місце синець у поперековій ділянці, який утворився від травматичної дії тупого твердого предмету за механізмом удару-стиснення, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, а саме тривалістю не більше 6 діб.
Внаслідок цих злочинних дій ОСОБА_10 потерпіла ОСОБА_8 отримала легке тілесне ушкодження у вигляді синця на поперековій області з правого боку.
Крім того, 25.05.2015р. приблизно о 20год. ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , та знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту з ОСОБА_7 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, реалізуючи свій злочинний намір, наніс три удари кулаком правої руки в область обличчя, а саме глазничної області з правої сторони та носу.
Після цього, ОСОБА_10 продовжуючи наносити тілесні ушкодження ОСОБА_7 , витягнув його з квартири на сходовий майданчик та продовжував наносити тілесні ушкодження у виді декількох ударів правою ногою в ліву ногу, а саме: у ліве стегно, у ліве коліно та у зовнішню кістку лівого гомілковостопного суглоба. Після чого ОСОБА_7 впав на праву руку на правий бік.
Згідно повторного висновку експерта за №8130-ая/17 від 15.01.2018р. встановлено, що у ОСОБА_8 мали місце наступні пошкодження: синець на обличчі, перелом кісток носа, відрив краю зовнішньої щиколотки лівого гомілковостопного суглоба, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, синець перелом кісток носа за механізмом удару здавлення: травм зовнішньої кісточки лівої гомілки утворилася від травматичної дії тупого твердого предмета. За ступеню тяжкості синець відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів. Перелом кісток носу за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних пошкоджень, які спричинили розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні (21 день). За ступенем тяжкості перелом зовнішньої щиколотки лівого гомілковостопного суглоба відноситься до ушкодження середнього ступеня тяжкості, які спричинили розлад здоров`я строком понад три тижні (більш як 21 день).
В апеляційній скарзі захисник з урахуванням доповнених доводів апеляційної скарги просить скасувати вирок, а провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, в задоволенні цивільних позовів відмовити. Вважає, що судом не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_10 , вирок ухвалений з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, а саме приписів ч.1 ст.337 КПК України, суд вийшов за межі висунутого обвинувачення, крім того, в порушення вимог ст.ст.84, 85 КПК України прийняв недопустимі докази.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони захисту, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора та потерпілих, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника проте прокурор не заперечував проти скасування вироку, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з вироку суду (т.2 а.с.128-133), фактичні обставини справи встановлені у загальному порядку на підставі досліджених у суді доказах.

Крім того, з вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в інкримінованого йому обвинуваченні, що викладене в новій редакції від 23.07.2018р., відносно навмисного заподіяння легких тілесних ушкоджень та тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілим ОСОБА_8 і ОСОБА_7 не визнав (т.2 а.с.129).

Так, в судовому засіданні від 10.10.2018р. прокурор змінив обвинувачення стосовно ОСОБА_10 (т.2 а.с.112) та оголосив лише резолютивну частину зміненого обвинувального акту, про що свідчать як вирок суду так і журнал судового засідання та аудіо звукозапис судового розгляду, але суд першої інстанції не роз`яснюючи обвинуваченому, що він буде захищатися в судовому засіданні вже від нового обвинувачення, відклад розгляд справи на 12.12.2018р. чим, на думку колегії суддів, порушив вимоги ч.4 ст.338 КПК України, оскільки і ні обвинувачений, а ні його захисник так і не ознайомились зі зміненим обвинувальним актом відносно ОСОБА_10 , а натомість в судовому засіданні від 12.12.2018р. на прохання сторони захисту зачитати повний текс зміненого обвинувального акту, суд відповів, що він вже був зачитаний в минулому засіданні (т.2 а.с.116).

Окрім цього, з вироку суду вбачається, що суд першої інстанції звільнив ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, але в порушення вимог ст.285 КПК України взагалі не роз`яснив обвинуваченому право та таке звільнення, та за вказаним злочином взагалі не призначив йому покарання (т.2 а.с.132).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, під час судового провадження за обвинувальним актом якщо сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Поряд з цим, якщо обвинувачений, щодо якого передбачено вищевказане звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч.5 ст.74, ст.49 КК України може звільнити від нього засудженого.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України особу також може бути за вироком суду звільнено від покарання на підставах, передбачених ст.49 КК України.

Тож обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку, проте, як свідчать матеріали кримінального провадження, суд першої інстанції не виконав ці вимоги процесуального законодавства.

На підставі наведеного колегія суддів вважає зазначені порушення вимог кримінального закону істотними, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція захисника в частині скасування підлягає задоволенню.

Проте, враховуючи обставини справи, вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного. Встановлене порушення судом першої інстанції вимог чинного законодавства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції але відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

З огляду на викладене, з метою дотримання загальних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржуваний вирок належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання тому решта апеляційних доводів прокурора повинна бути врахована при новому розгляді.

Звідси, колегія суддів вважає, що апеляція в цій частині не підлягає задоволенню.

При новому розгляді справи по суті, суд першої інстанції повинен перевірити вказані доводи сторони захисту.

Керуючись ст.ст.405, 407, п.3, п.4 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412, п.1 ч.1 ст.413, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу задовольнити частково, а вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 18.01.2019р. відносно ОСОБА_10 скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді