1Справа № 335/4156/20 1-кп/335/676/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвалою суду від 02.06.2020 року, відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів - до 31.07.2020 року.
Враховуючи те, що 31.07.2020 року закінчується термін перебування обвинувачених під вартою, в судовому засіданні судом на обговорення було поставлено питання доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченим.
Суд, вислухавши думку прокурора, який вважав за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим, обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та їх захисників, які заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, прийшов до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно ст. 29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку.
Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Згідно правової позиції Європейського суду у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.
Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , суд бере до уваги п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України та враховує те, що згідно обвинувального акту, їм інкриміновано вчинення тяжкого умисного злочину, їм загрожує безальтернативне покарання, в разі визнання їх винними у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, а тому усвідомлення можливого покарання за вчинене, що може спонукати їх переховуватись від суду, перешкоджати судовому провадженню та вчиняти інші злочини.
Під час вирішення питання про доцільність продовження строку запобіжних заходів суд враховує дані про особу кожного обвинуваченого щодо наявності постійного місця проживання та стану здоров`я, в тому числі і наявності на утриманні ОСОБА_5 малолітньої хворої дитини ОСОБА_9 , 2017 року народження, однак ці обставини не свідчать про відсутність ризиків.
Суд дійшов до переконання, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, невзмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання ними процесуальних рішень суду.
Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який.
Таким чином, враховуючи дані, наявні в матеріалах кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку,що обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст.331, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, до 22.08.2020 року включно.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 про зміну обвинуваченій міри запобіжного заходу, відмовити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, до 22.08.2020 року включно.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 про зміну обвинуваченій міри запобіжного заходу, відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 24.06.2020 року.
Повний текст ухвали виготовлений 24.06.2020 року.

Суддя ОСОБА_1