УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2019 року м. Одеса

слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю адвокатів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення слідчого в ОВС СВ прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України, в рамках кримінального провадження №0000013 від 23.01.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на повідомлення слідчого в ОВС СВ прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000013 від 23.01.2013 року.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що під час досудового розслідування стороною захисту було здобуто та приєднано до матеріалів справи ряд доказів, які спростовують наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, та відсутність події правопорушення, а також, що строки досудового розслідування є закінченими.
В судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_3 та підтримав скаргу та просив її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 .

Ознайомившись зі скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та додатками до неї, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного.
Як вбачається з письмового повідомлення про підозру від 11.06.2018 року, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, займаючи посаду головного бухгалтера ДП «ІМТП», вступивши у злочинну змову з начальником ДП «ІМТП» ОСОБА_8 , будучи наділеними повноваженнями з розпорядження та управління майном ДП «ІМТП», вирішили провести фіктивні будівельні роботи з реконструкції причалу №29 і будівництва берегоукріплення для холодильно-рефрежераторного перевантажувального терміналу ДП «ІМТП» на загальну суму 97 561 704 грн.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 30.05.2011 року уклали договір підряду з ТОВ «Хай-Рейз Констракшнз».
На підставі укладеного договору підряду та додаткових до договору угод, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 діючи спільно з невстановленими слідством особами, здійснили банківські переводи на рахунок ТОВ «Хай-Рейз Констракшнз» в загальному розмірі 79 634 255, 60 грн.
При цьому, будівельні роботи з боку ТОВ «Хай Райз Констракшнз» розпочаті не були, будівельні матеріали для проведення будівельних робіт не постачались.
Таким чином, слідством зазначено, що ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він своїми умисними діями, які виразились у розтраті державного майна ДП «ІМТП», шляхом використання свого службового становища, вчиненими за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах на загальну суму 79 634 255, 60 грн., вчинив злочин, передбачений частиною 5 ст. 191 КК України.
В свою чергу, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 у скарзі на повідомлення про підозру вказує про те, що в ході досудового розслідування, на спростування викладених у повідомленні про підозру обставин, ним було зібрано та долучено до матеріалів кримінального провадження ряд доказів, а саме: постанова Приморського районного суду м. Одеси від 31.08.2011, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.05.2012, пояснення ОСОБА_9 , матеріали господарських справ за №5017/2510/2012 та №19/17-3443-2011.

Вказані докази на думку захисника ОСОБА_3 спростовують твердження про те, що будівельні робити з реконструкції причалу № 29 і будівництва берегоукріплення для холодильно-рефрежераторного перевантажувального терміналу ДП «ІМТП» мали ознаки фіктивності.

Крім того, адвокат ОСОБА_3 у скарзі зазначає те, що в ході досудового розслідування слідством було прийнято постанову про зупинення кримінального провадження, однак слідчі дії у кримінальному провадженні проводились, у зв`язку із чим, строки досудового розслідування є закінченими. На підтвердження таких обставин, адвокат посилається на ухвали слідчих суддів Приморського районного суду м. Одеси, якими було як задоволено так і відмовлено в задоволенні клопотань слідчих про надання тимчасового доступу до речей та документів.

Дослідивши викладені вище обставини, надавши оцінку змісту письмового повідомлення про підозру та доводам скарги адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню у зв`язку із наступним.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 2 та ч. 2 ст. 9 КПК України вбачається, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положення ст. 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України, підозрюваним, його захисником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Як вбачається з матеріалів справи, 11.06.2018 слідчим прокуратури Одеської області ОСОБА_7 за погодженням прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 прийнято рішення щодо повідомлення про підозру ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

26.07.2018 ОСОБА_6 та ОСОБА_8 оголошено в розшук.

26.07.2018 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України (у зв`язку із розшуком підозрюваних).

Тобто, загальний строк досудового розслідування, на той час, складав 1 місяць 15 днів.

Однак, незважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене 26.07.2018, у кримінальному провадженні тривали слідчі дії, зокрема:

Слідчим до суду подавались ряд клопотань про надання дозволу для тимчасового доступу до речей і документів, а саме 23.01.2019 ухвала суду 30.01.2019 (без участі сторін), 23.01.2019 ухвала суду 30.01.2019 (без участі сторін), 23.01.2019 ухвала суду 30.01.2019 (без участі сторін), 23.01.2019 ухвала суду 30.01.2019 (без участі сторін), 23.01.2019 клопотання не розглянуто, 23.01.2019 ухвала суду 30.01.2019 (без участі сторін), 23.01.2019 ухвала суду 30.01.2019 (без участі сторін), 23.01.2019 ухвала суду 30.01.2019 (без участі сторін), 23.01.2019 ухвала суду 30.01.2019 (без участі сторін).

Також, протягом поточного 2019 року слідчими суддями Приморського районного суду м. Одеси неодноразово розглядались клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000013 від 23.01.2013, зокрема:

-ухвала слідчого судді від 05.03.2019 про відмову у задоволенні клопотання слідчого щодо надання тимчасового доступу;

-10 ухвал слідчого судді від 11.03.2019 про задоволення клопотань слідчого щодо надання тимчасового доступу;

-ухвала слідчого судді від 16.04.2019 про задоволення клопотання слідчого та надання тимчасового доступу.

Також, слідчим 27.09.2018 у зупиненому кримінальному провадженні № 0000013 від 23.01.2013 призначено почеркознавчу експертизу.

04.10.2018 постанова слідчого надійшла на виконання до Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

03.12.2018 судовим експертом повідомлено слідчого про неможливість проведення почеркознавчої експертизи, у зв`язку з ненаданням порівняльних матеріалів та невиконання клопотання експерта.

Відповідно до ч. 5 ст.280 КПК України, після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Відповідно до вимог ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Досудове розслідування повинно бути закінчено:

1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;

2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Згідно з практики Європейського суду з прав людини, зокрема (рішення Європейського суду з прав людини від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України»), у кримінальних справах «розумний строк», передбачений статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, починається з того часу, коли особі було пред`явлено обвинувачення; це може статись як до моменту розгляду справи в суді, так і з дня арешту, дня, коли відповідна особа була офіційно повідомлена, що проти неї висунуте обвинувачення у справі, або з дня, коли було розпочато попереднє слідство (досудове розслідування). У практиці Європейського суду з прав людини таким обвинуваченням визнається арешт, офіційне повідомлення про намір переслідувати у кримінальному порядку, а також початок попереднього розслідування (рішення Європейського суду з прав людини від 27.06.1968 по справі Wemhoff, P. 26; рішення ЄСПЛ від 27.06.1968 по справі Neumeiser, Р 41; рішення Європейського суду з прав людини від 16.07.1974 по справі Ringesein, P.45).
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що досудове слідство у даному кримінальному провадженні, не зважаючи на постанову про зупинення досудового розслідування, фактично зупинено не було, та слідчі дії з 26.07.2018 року продовжувались, що виразилось у зверненнях слідчого з чисельними клопотаннями не пов`язаних із встановленням місцезнаходження підозрюваного до слідчих суддів Приморського районного суду м. Одеси, та призначенні почеркознавчої експертизи в межах даного кримінального провадження.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідством допущено невиправдане зволікання щодо проведення досудового розслідування, у зв`язку із чим, станом на день розгляду скарги, строки досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є закінченими.

Разом з цим, відповідно до ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках зокрема наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
За змістом ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити серед іншого такі відомості як зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Водночас, слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального Закону ця особа підлягає відповідальності.
Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Зокрема, під час вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, запобіжних заходів та здійснення судового контролю в порядку ст.206 КПК України та ст. 303 КПК України.

Разом з цим, до повноважень слідчого судді належить перевірка повідомлення про підозру вимогам процесуального закону, в даному випадку з точки зору її обґрунтованості.

Так, обґрунтованість підозри не може ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Фактичною підставою для повідомлення про підозру є безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи.
Згідно з принципом презумпції невинуватості всі сумніви по справі, якщо вичерпані можливості їх усунення, повинні тлумачитись і вирішуватись на користь підозрюваного (обвинуваченого). Для повідомлення особі про підозру потрібна система неспростовних доказів, які вказують на наявність в її діях конкретного складу злочину.
З урахуванням вище викладеного, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що органом досудового слідства при розслідуванні даного кримінального провадження допущено невиправдане зволікання щодо встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, не вжито необхідних і достатніх заходів для проведення досудового розслідування у передбачений законом строк, чим допущено грубі порушення прав і свобод осіб, яких стосувалося таке кримінальне провадження. А отже, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є закінченим.
Крім того, з огляду на зміст оскаржуваного повідомлення про підозру, змісту відповідної скарги та доданих до неї доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України є необґрунтованою, у зв`язку із чим, скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а повідомлення слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області старшого радника юстиції ОСОБА_7 , погоджене з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000013 від 23.01.2013 про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, скасуванню.
Керуючись ст.ст. 2,9, 18, 28, 219, 276, 277, 278, 303, 307, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення слідчого в ОВС СВ прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000013 від 23.01.2013 року задовольнити.

Повідомлення слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області старшого радника юстиції ОСОБА_7 , погоджене з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000013 від 23.01.2013 про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України скасувати.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя 25.11.2019