гСправа № 187/1294/19 Провадження №1-кп/0187/242/19
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000382 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Болтишка Криничанського району Дніпропетровської області, українця, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працює, проживає за адресом АДРЕСА_1 , не судимого в порядку ст. 89 КК України

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ
15.07.2019 близько 19 годин ОСОБА_4 , знаходячись поблизу магазину-бару, що розташований за адресою: вул. Красна, 61-А, с. Мала Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_5 . 3 метою вчинення крадіжки, ОСОБА_4 переконався про відсутність сторонніх осіб та в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, викрав велосипед марки «Україна», 2013 р.в., у справному доброму стані, який придбаний 16.09.2013, вартість якого відповідно до висновку судового експерта № 3627/19 від 05.08.2019 станом на 15.07.2019 становить 990 гривень.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 990 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по пред`явленому обвинуваченню визнав повністю і не заперечував проти викладених в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що 15 липня 2019 року, близько 19-00 год., знаходячись біля магазину-бару по вул. Красна, 61-А в с. Мала Петриківка Петриківського району, помітивши що за ним ніхто не спостерігає, викрав велосипед марки «Україна». В скоєному щиро кається, велосипед повернутий потерпілому, просив не застосовувати строге покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 до суду не з`явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, майнова шкода відшкодована, шляхом повернення майна, цивільний позов заявляти не буде, просить винести покарання на розсуд суду (а.с. 17).

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували розглянути справу у скороченому провадженні.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд допитав обвинуваченого, дослідив характеризуючи данні обвинувальних актів та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч . 1 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі, підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів, які не досліджувались в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України та яким надано належну оцінку.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України). При цьому суд бере до уваги роз`яснення надані Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року та позицію ЄСПЛ сформовану ним, зокрема, в рішенні Швидка проти України щодо покарання як заходу примусу необхідного у демократичному суспільстві для досягнення його мети.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, щиро розкаювався у скоєному злочині, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість погашена в порядку ст. 89 КК України, матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_5 відшкодована в повному обсязі шляхом повернення майна, а також обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
З урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК, України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 , покарання не пов`язаного із позбавленням волі, із застосуванням ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3627/19 від 05.08.2019 року в розмірі 314 грн необхідно стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.
Цивільний позов не заявлено.
Речовий доказ: велосипед марки «Україна», 2013 р.в. необхідно повернути потерпілому ОСОБА_5 відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, а також періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ: велосипед марки «Україна», 2013 р.в. повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 314 грн за проведення судово-товарознавчої експертизи на користь держави.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в Петриківський райсуд Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1