справа № 208/4255/19
№ провадження 1-кп/208/273/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001004 від 13.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська, українець, громадянин України, маючий професійно-технічну освіту, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 24.03.2003 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 23.01.2004 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано не відбути строк покарання за вироком від 24.03.2003, до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі; звільнений із Синельниківської ВК (№94) по відбуттю строку покарання;

- 07.12.2010 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 13.08.2013 із Солонянської ВК (№21) умовно-достроково, не відбутий строк покарання 3 місяця 10 днів;

- 15.04.2016 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 30.12.2016 із Дніпропетровської ВК (№89) по відбуттю строку покарання,

- 15.03.2019 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2019, приблизно о 19.00 год. ОСОБА_5 перебував біля торговельного кіоску «Салтівський м`ясокомбінат», розташованого за адресою: м. Кам`янське, просп. Василя Стуса, 13 «Е». В цей час до нього підійшов раніше не знайомий йому ОСОБА_7 , з яким у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , перебуваючи 12.05.2019 приблизно о 19.00 год., торговельного кіоску «Салтівський м`ясокомбінат», розташованого за адресою: м. Кам`янське, просп. Василя Стуса, 13 «Е», взяв з землі цеглину, та утримуючи її в своїй правій руці, діючи умисно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що завданням удару цеглиною в область голови, тобто в область розташування життєво важливих органів, можливо спричинити людині тяжкі тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, перебуваючи на відстані близько шести-семи метрів від ОСОБА_5 , застосовуючи значну м`язову силу, кинув зазначену цеглину в голову останнього, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичного експерта № 537-Е від 31.05.2019, заподіяно тілесні пошкодження, у вигляді важкої відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку (правої потиличної та лобної частки), із вдавленим переломом правої скроневої кістки та пірамідки, з синцями на обличчі, які відносяться до ТЯЖКИХ тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю.

Своїми умисними діями, які виразилися у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 , винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, зазначив що вибачився, з потерпілим пожали руку один одному, суду вказав, що 12.05.2019 року він знаходився біля гральних автоматів, біля кіоску по АДРЕСА_3 . Стуса десь о 19-00, 20-00 год. Був тверезий. Спілкувався з потерпілим та зі свідком. Хотів випити 150 гр. горілки. Один одного не зрозуміли, розійшлися в різні сторони. Біля кіоску він спотикнувся об цеглину, невелику за розміром, там їх було десь пару штук. Підняв цеглину з землі та кинув в бік, а як трапилося, що цеглина полетіла у бік потерпілого та свідка і сам не зрозумів. Куди саме полетіла цеглина він не бачив. Як влучив в голову потерпілого не бачив. Умислу попасти у потерпілого у нього не було. Цеглину кинув він, це визнає, але без умислу, не навмисно, випадково влучив у потерпілого. Кидав цеглину з метрів п`ятнадцять. Попав у потерпілого не обережно, не навмисно.

Потерпілий ОСОБА_5 суду вказав, що 12.05.2019 року, десь о 18-30 год., він перебував біля м`ясного кіоску по пр. В. Стуса, там збираються чоловіки пенсіонери, вони розмовляють про футбол, політику. Йому було нанесено удар каменем в голову, хто кинув камінь, він не бачив. Камінь летів зі сторони де сварилися люди. Сварка відбувалася між свідком по справі та ОСОБА_8 , потім ОСОБА_8 утік. Він самого ОСОБА_8 не бачив. Коли його хтось покликав він повернувся і камінь влучив в голову. Як, і хто кидав камінь він не бачив. Пізніше йому казали свідки, що камінь летів з тієї сторони де був ОСОБА_8 . Сам камінь не бачив, з якої відстані летів камінь не бачив. Після удару він впав, прийшов до тями вже в лікарні. Перебував в лікарні з 12.05.2019 року десь тиждень, в голову вшили пластину. Лікувався за власні кошти. Слідчий експеримент за його участю проводився. Він показував та розповідав що пам`ятав. Чи був ОСОБА_8 під час події тверезий він не може сказати. Він з ОСОБА_8 не сварився, та в нього не плював. Зі слів свідків знає, що ОСОБА_8 вдарив свідка по обличчю, а потім що між ними сталося не знає. На його думку камінь кидали прицільно.

Свідок ОСОБА_9 під час досудового розслідування допитувався в порядку ст.225 КПК України слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області (а.с.92 кримінального провадження за № 00010004).

Відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Так, під час допиту свідка ОСОБА_9 , слідчим суддею у порядку ст.225 ЦПК України, дослідженому в судовому засіданні він пояснив наступне. Дуже давно знає потерпілого ОСОБА_5 . Подія трапилася весною 12 дня 2019 року. Він не є охоронцем якогось закладу. Він та ОСОБА_10 стояли навпроти ОСОБА_11 , балакали. До нього ОСОБА_8 звернувся з нецензурною лайкою, це його образило. Між ними та ОСОБА_8 виникла словесна перепалка. Перед початком конфлікту, він та ОСОБА_10 не ображали, та не плювали на ОСОБА_8 , ударів тому не завдавали. Слово за слово, зачепилися. Шейко вдарив його (свідка ОСОБА_9 ) кулаком по обличчю. До початку конфлікту на ОСОБА_10 не було видимих тілесних пошкоджень. Коли почався конфлікт, ні у нього, ні у ОСОБА_10 в руках жодних предметів, які б загрожували ОСОБА_8 не було. Він (свідок ОСОБА_9 ) перебував в стані алкогольного сп`яніння, але почував себе нормально. Вони розійшлися, ОСОБА_8 відбіг та взяв цеглину і з відстані приблизно 4-6 метрів кинув цеглину, а саме кирпичом замахнувся та з отмашки кинув - отвів руку за голову і кинув прицільно. Кинув в них, потрапив в ОСОБА_12 . Славік впав. ОСОБА_8 бачив, що ОСОБА_13 влучив в ОСОБА_12 і той одразу впав. Після цього ОСОБА_8 одразу побіг. На той час освітлення було нормальне. Інших людей біля них не було.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, його вина у повному обсязі підтверджується матеріалами кримінального провадження за № 0001004 від 12.05.2019 року, а саме:

- витягом з ЄРДР від 13.05.2019 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.121 КК України та фабулою 12.05.2019 року о 19.27 год. до ЧЧ ВП надійшло повідомлення про те, що 12.05.2019 року о 19.25 год. біля торговельного кіоску «Салтівський м`ясокомбінат» у м. Кам`янське, пр. В. Стуса, 13 Е невстановлена особа спричинила удар цеглиною по голові ОСОБА_5 , тим самим завдавши останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої травми мозку, забій мозку 2 ст., вдавлений оскольчатий перелом скроневої кості та пірамідки (а.с.1);

- протоколом огляду місця події від 12.05.2019 року, яким зафіксовано огляд ділянки місцевості що знаходиться поряд з торгівельним комплексом по пр. В.Стуса, 13 Е. Виявлені та вилучені нашарування речовини бурого кольору, цеглу розмірами 18х11х8 см. неправильної форми. Цегла поміщена до спец пакету № 7136624 (а.с.11-17);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.05.2019 року відповідно до якого свідок ОСОБА_9 серед пред`явлених йому для впізнання осіб впізнав ОСОБА_7 як чоловіка якого бачив 12.05.2019 року приблизно о 19.00 год. Свідок разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 перебували в районі зупинки громадського транспорту біля кінотеатру «Комсомолець» по пр. В.Стуса в м. Кам`янське, де вони вживали спиртні напої. До них підійшов раніше незнайомий хлопець, якого він впізнав, який почав конфліктувати із ОСОБА_5 , в ході чого даний чоловік наніс ОСОБА_5 удар кулаком в обличчя, після чого даний хлопець наніс кулаком в обличчя ОСОБА_9 . Далі ОСОБА_5 схопив даного чоловіка за одяг та утримував його, а чоловік взяв із землі цеглину, якою наніс один удар ОСОБА_5 в голову праворуч, після чого даний чоловік втік в напрямку вул. Звенигородської, а у ОСОБА_5 з голови почала йти кров (а.с.27-29);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 травня 2019 року з фото таблицею до нього, за участю ОСОБА_7 та його захисника, під час якого ОСОБА_7 розповідав та показував про обставини що мали місце 12.05.2019 року, при цьому зазначив наступне: у вечірній час доби приблизно о 17-00 він знаходився по пр. В.Стуса 13 йшов до дому. Біля кіоску він побачив двох чоловіків, які виходили з нього. Звернувся до них, запитав чи працює кіоск, ті відповіли, що кіоск не працює, він запитав у тих чи є вони охоронцями кіоску, та попрохав пред`явити посвідчення, на що ті зухвало відповіли що посвідчення вдома. Один з чоловіків почав його ображати, висловлюватися в його бік нецензурною лайкою, почав штовхати, плювати в обличчя. Він теж штовхнув чоловіка, до них приєднався товариш цього чоловіка, який також почав його штовхати. Він почав відходити від них, коли відходив від чоловіка на дорозі біля кіоску Салтівські ковбаси, який був зачинений, він підняв цеглину та наодмаш кинув у чоловіка, який стояв ближче до нього. Після того як кинув, він розвернувся та пішов до дому. Чи впав чоловік в якого він кинув цеглину він не бачив. У нього не було прямого умислу на спричинення чоловікові тяжких тілесних ушкоджень, тобто це вийшло з необережності (а.с.59-62);

- висновок судово-медичної експертизи від 31.05.2019 року за № 537-Е, відповідно до якої виявлені у потерпілого ОСОБА_5 пошкодження, у вигляді важкої відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку (правої потиличної та лобної частки), із вдавленим переломом правої скроневої кістки та пірамідки, з синцями на обличчі, які відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю (а.с.75-78);

- протоколом відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 07.06.2019 року (а.с.80);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 червня 2019 року за участю свідка ОСОБА_9 , який розповідав та показував обставини, що мали місце 12.05.2019 року приблизно о 19-00 год., вказував, що він разом з ОСОБА_5 знаходилися в районі зупинки громадського транспорту «Комсомолець» по пр. В. Стуса, де розпивали спиртне. До них підійшов раніше незнайомий хлопець ( ОСОБА_8 ) з яким у них стався конфлікт. Під час конфлікту чоловік завдав удар кулаком в обличчя ОСОБА_5 , після чого він також наніс один удар кулаком йому в обличчя. Далі чоловік взяв у праву руку цеглину, перебуваючи біля торгівельного кіоску і почав підходити до них. Коли він знаходився на відстані приблизно 5-6 метрів від них даний чоловік кинув цеглиною в голову ОСОБА_5 , при цьому потрапив цеглиною в праву лобно-скроневу частину, внаслідок ОСОБА_5 впав на землю, а чоловік втік. З голови і з вуха ОСОБА_10 йшла кров (а.с.97-99);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 червня 2019 року за участю потерпілого ОСОБА_5 , який розповідав та показував обставини, що мали місце 12.05.2019 року, при цьому вказав, що йому здається що чоловік, який кинув в нього камінем знаходився біля торгівельного кіоску, звідки він і кинув у нього камінь (відстань від кіоску до місця де знаходився потерпілий близько 6-7 метрів), при цьому він стояв боком. І камінь потрапив у бокову частину голови. Після цього він нічого не пам`ятає (а.с.100-101);

- висновком судово-медичної експертизи від 26.06.2019 року за № 651-Е відповідно до висновків якої, виявлені у потерпілого ОСОБА_5 пошкодження у вигляді важкої відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, зі вдавленим переломом правої скроневої кістки та пірамідки, з синцями на обличчя, виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів з обмеженою контактуючою поверхнею зі значною силою. За механізмом утворенням, вищезазначених пошкоджень в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 не відображено (а.с.108);

- висновком судово-медичної експертизи від 26.06.2019 року за № 650 -Е відповідно до висновків якої, виявлені у потерпілого ОСОБА_5 пошкодження у вигляді важкої відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, зі вдавленим переломом правої скроневої кістки та пірамідки, з синцями на обличчя, виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів з обмежено контактуючою поверхнею. За механізмом утворенням, вищезазначені пошкодження не суперечать механізму, указаному в протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 (а.с.109-110).

Всі, вище перелічені докази, будучи належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження, в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що, 12.05.2019, приблизно о 19.00 год. між ОСОБА_5 , який перебував біля торговельного кіоску «Салтівський м`ясокомбінат», розташованого за адресою: м. Кам`янське, просп. Василя Стуса, 13 «Е» та раніше не знайомому йому ОСОБА_7 , на грунті раптово виниклих неприязних стосунків стався конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 , взяв з землі цеглину, та утримуючи її в своїй правій руці, діючи умисно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що завданням удару цеглиною в область голови, тобто в область розташування життєво важливих органів, можливо спричинити людині тяжкі тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, перебуваючи на відстані близько шести-семи метрів від ОСОБА_5 , застосовуючи значну м`язову силу, кинув зазначену цеглину в голову останнього, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 , тяжкі тілесні пошкодження, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю.

В обґрунтування винності ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, суд поклав наступні докази.

Сам обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував того факту, що 12.05.2019 року він знаходився біля кіоску по пр. В.Стуса десь о 19-00, 20-00 год. Був тверезий. Спілкувався з потерпілим та зі свідком. Вони не порозумілися, розійшлися в різні сторони. Біля кіоску він спотикнувся об цеглину, невелику за розміром. Підняв цеглину з землі та кинув в бік, а як трапилося, що цеглина полетіла у бік потерпілого та свідка і сам не зрозумів. Умислу попасти у потерпілого у нього не було. Цеглину кинув він, це визнає, але без умислу, не навмисно, випадково. Кидав цеглину з метрів п`ятнадцять. Попав у потерпілого не обережно, не навмисно.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснював, що 12.05.2019 року, десь о 18-30 год., він перебував біля м`ясного кіоску по пр. В. Стуса, там йому було нанесено удар каменем в голову, хто кинув камінь, він не бачив. Камінь летів зі сторони де сварилися люди. Сварка відбувалася між свідком по справі та ОСОБА_8 , як йому сказали свідки камінь летів з тієї сторони де був ОСОБА_8 . Після удару він впав, прийшов до тями вже в лікарні. Перебував в лікарні з 12.05.2019 року десь тиждень. Слідчий експеримент за його участю проводився. Він показував та розповідав що пам`ятав. Він з ОСОБА_8 не сварився, та в нього не плював. Зі слів свідків знає, що ОСОБА_8 вдарив свідка по обличчю а потім що між ними сталося не знає. На його думку камінь кидали прицільно.

Допитаний слідчим суддею свідок ОСОБА_9 підтвердив що між ним, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 12.05.2019 року біля м`ясного кіоску по пр. В. Стуса між ними та ОСОБА_8 виникла словесна перепалка. До початку конфлікту на ОСОБА_10 не було видимих тілесних пошкоджень. Коли почався конфлікт, ні у нього, ні у ОСОБА_10 в руках жодних предметів, які б загрожували ОСОБА_8 не було. Коли вони розійшлися, ОСОБА_8 відбіг та взяв цеглину і з відстані приблизно 4-6 метрів кинув цеглину, а саме кирпичом замахнувся та з отмашки кинув - отвів руку за голову і кинув прицільно. Кинув в них, потрапив в ОСОБА_12 .

Пояснення свідка ОСОБА_9 стабільні. Послідовні і підтверджуються дослідженими судом матеріалами кримінального провадження.

Аналогічні пояснення свідок ОСОБА_9 надавав і під час проведення слідчого експерименту 13 червня 2019 року за його участю, під час якого свідок стверджував, що після конфлікту між ним, ОСОБА_10 і ОСОБА_8 , той взяв у праву руку цеглину, перебуваючи біля торгівельного кіоску і почав підходити до них. Коли він знаходився на відстані приблизно 5-6 метрів від них ОСОБА_8 кинув цеглиною в голову ОСОБА_5 , при цьому потрапив цеглиною в праву лобно-скроневу частину, внаслідок ОСОБА_5 впав на землю, а чоловік втік.

Під час огляду місця події 12.05.2019 року на ділянці місцевості що знаходиться поряд з торгівельним комплексом по пр. В.Стуса, 13Е виявлені та вилучені нашарування речовини бурого кольору, цеглу розмірами 18х11х8 см. неправильної форми. Цегла поміщена до спец пакету № 7136624.

В судовому засіданні проводився огляд речового доказу, а саме цеглини, вилученої з місця події і яка надана суду в спец пакеті за № 7136624.

Висновком судово-медичної експертизи від 26.06.2019 року за № 650-Е, підтверджено, що виявлені у потерпілого ОСОБА_5 пошкодження у вигляді важкої відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, зі вдавленим переломом правої скроневої кістки та пірамідки, з синцями на обличчя, виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів з обмежено контактуючою поверхнею. За механізмом утворенням, вищезазначені пошкодження не суперечать механізму, указаному в протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 .

Досліджений у судовому засіданні речовий доказ (цегла розмірами 18х11х8 см. неправильної форми.) свідчить про здатність нанести суттєвої шкоди у разі потрапляння з відстані шести-семи метрів у життєво важливі органи людини, що повинна усвідомлювати доросла людина.

Тобто, виходячи з фактичних обставин, у ОСОБА_7 був умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Таким чином, за встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_7 відносно потерпілого ОСОБА_5 носили активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками існував прямий причинний зв`язок. Адже ОСОБА_7 , незважаючи на припинення конфлікту між ним та потерпілим ОСОБА_5 і свідком ОСОБА_9 , після чого вони розійшлися в різні сторони, вжив заходів щодо відшукування знаряддя вчинення злочину, доклав зусиль, замахнувшись цеглиною аби достеменно бути впевненим, що він долетить до потерпілого, що свідчать про те, що ОСОБА_7 об`єктивно усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав можливість настання наслідків у виді спричинення тяжкої шкоди для здоров`я потерпілого, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буде така шкода. Тобто він діяв з неконкретизованим (невизначеним) умислом, за яким, незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, настає відповідальність за фактично спричинену шкоду.

Як зазначено у Постанові Другої судової палати Касаційного кримінально суду від 09 жовтня 2018 року умисне тяжке тілесне ушкодження (ст.121 КК) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини. Якщо особа усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає хоча й свідомо припускає їх, настання, умисел є непрямим. Для з`ясування змісту та спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних пошкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_7 у вчинені злочину, а саме: у скоєнні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід правильно кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України, як скоєння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

При обранні міри покарання обвинуваченому за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосується ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставинами, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 в силу ст.67 КК України суд вважає вчинення злочину щодо особи похилого віку, рецидив злочинів.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст.66 КК України суд вважає повне визнання вини.

При визначені покарання ОСОБА_7 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вже не вперше притягається до кримінальної відповідальності, суд вважає за необхідне призначити йому покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи що ОСОБА_7 на обліку лікаря нарколога не перебуває, скарг за місцем проживання відносно нього не надходило, має певні вади здоров`я, хворіє на тяжку хворобу, потребує обстеження та лікування що підтверджено довідкою лікувального закладу, суд вважає можливим не призначати ОСОБА_7 покарання у виді максимальної санкції передбаченої ч.1 ст.121 КК України.

Також, при призначення покарання, суд враховував вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 березня 2019 року, яким ОСОБА_7 визнано винним за ч.2 ст.185 КК України та яким призначено покарання у виді двох років позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку один рік.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння нових злочинів.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,371,373,374,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_7 даним вироком суду приєднати частково у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі не відбуте покарання призначене ОСОБА_7 вироком Заводського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2019 року за ч.2 ст.185 КК України і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 відраховувати з дати попереднього ув`язнення - 13 травня 2019 року.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 13 травня 2019 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку, передбаченому ч.5 ст.72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази:

- цеглину, марлевий тампон зі змивами речовини бурого кольору із асфальта та контрольний зразок марлевого тампону в трьох паперових пакетах, зразки крові ОСОБА_7 які находиться на зберіганні у камері речових доказів Заводського РВ Дніпродзержинського МУ знищити.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1