Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/405/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000050 від 21.01.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, з угодою про примирення,

В С Т А Н О В И В:

В один з днів в період з 15.01.2020 по 19.01.2020, близько 14 години, в АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), з корисливих спонукань, перебуваючи за прилавком торгової точки по продажу мобільних аксесуарів, орендованої Фізичною особою-підприємцем (ФОП) ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу з прилавку таємно викрав належні ФОП ОСОБА_5 GPS-навігатор марки «Сусlоп ND 505», вартістю 1699 грн., навушники марки «Zetex», вартістю 49 грн., навушники марки «Хіаоmі», вартістю 279 грн., ремінець «Хіаоmі», вартістю 119 грн., картку поповнення рахунку «Комсервіс», вартістю 135 грн., 5 карток поповнення рахунку «Київстар», по ціні 55 грн. за 1 шт., на суму 275 грн., всього на загальну суму 2556 грн.

У подальшому, в продовження свого злочинного наміру, 20.01.2020 близько 20 години 30 хвилин, в м. Овруч, по вул. Т.Шевченка, ОСОБА_4 , перебуваючи на території парку, будучи усвідомленим про логін та пароль для входу до особистого кабінету ОСОБА_5 в системі електронного гаманця «Рауlіпе», за допомогою власного мобільного телефону «Хіаоmі Мі A3», здійснив вхід до вказаного кабінету, після чого переслав на номер свого мобільного телефону належні ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 3300 грн., тим самим таємно викрав їх.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5856 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом із обвинувальним актом суду було надано угоду про примирення від 30 січня 2020 року, що укладена між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який на час підписання угоди мав статус підозрюваного, на підставі ст. 473 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_4 розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, вибачився перед потерпілим, завдані ним збитки в сумі 5856грн. підозрюваний зобов`язався відшкодувати, і, враховуючи викладене, сторони угоди узгодили призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850грн. Потерпілому та обвинуваченому зрозумілі наслідки укладення та затвердження цієї угоди, які передбачені ст. 473 КПК України і обвинувачений розуміє наслідки невиконання даної угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 1 ст. 185 КК України. Просив затвердити зазначену угоду.

Потерпілий в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення. Прокурор вважає наявними підстави для затвердження угоди судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною першою та третьою статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що потерпілий та обвинувачений цілком розуміють права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до ОСОБА_4 у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.

Суд встановив, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України, на основі угоди може бути ухвалено вирок, так як умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи до ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувалися і в підготовчому судовому засіданні клопотань про їх застосування не надійшло.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Тому, керуючись ст. ст. 373, 374, 469, 470, 472-474 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 30 січня 2020 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000050 від 21.01.2020 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: GPS-навігатор марки «Cyclon ND 505», навушники марки «Zetex», навушники марки «Xiaomy», ремінець «Xiaomy», грошові кошти в сумі 610 грн. залишити власнику ОСОБА_5 ; 5 аркушів паперу з витягами особистого рахунку «Приват 24» ОСОБА_6 , виписку з системи електронного гаманця «Payline» на ім`я ОСОБА_5 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1