Справа №635/950/20
Провадження №1-кс/635/264/2020
УХВАЛА

24 лютого 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , в межах матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000424 від 14.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.120 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які містяться охоронювану законом таємницю, -

встановив:

11 лютого 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , в межах матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000424 від 14.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.120 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які містяться охоронювану законом таємницю, в якому адвокат просить надати тимчасовий доступ до речей і документів, а саме медичних карток амбулаторного та/або стаціонарного хворого ОСОБА_5 , журналів обліку прийому хворих, карток первинного огляду ОСОБА_5 , карток диспансерного нагляду хворих, інших документі, що можуть підтвердити чи спростувати факт звернення ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , та можливий діагноз.
В обґрунтування вимог клопотання адвокат ОСОБА_3 вказав, що у проваджені Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000424 від 14.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.120 КК України, тобто доведення до самогубства, що є наслідком систематичного приниження її людської гідності. Згідно з фабулою внесених до ЄРДР відомостей, 24.01.2019 ОСОБА_5 покінчив життя самогубством. Його труп було виявлено за адресою: АДРЕСА_1 . В межах даного кримінального провадження були допитані свідки: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також заявник ОСОБА_4 . Усі допитані вказую на ОСОБА_10 вдову ОСОБА_5 як на винуватицю смерті останнього. Окрім того, усі свідки вказую, що незадовго до самогубства ОСОБА_5 проходив лікування у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , і що це було безпосередньо пов`язано із тяжким психологічним станом ОСОБА_5 , внаслідок поведінки ОСОБА_10 . При цьому, виходячи із диспозиції статті 120 КК України, систематичне приниження людської гідності триваючий вплив, який має «кумулятивний» ефект та накопичується у свідомості жертви, що призводить до вивільнення стресу у вигляді самогубства, а такий вплив відображається на психоемоційному стані особи, яка зазначає систематичного приниження її людської гідності. З посиланням на приведене вище адвокат ОСОБА_3 вказує, що отримання медичних документів про лікування ОСОБА_5 у ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідне для встановлення наявності психічного впливу на нього фактичних обставин, а саме систематичного приниженням його людської гідності, що мало вплив на психоемоційний стан та загальний стан здоров`я.
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити.
В судове засідання представник Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » юридичної особи у володіння якої знаходяться документи до яких слідчий просить доступ, не з`явився, однак суд враховуючи положення частини четвертої статті 163 КПК України, вважає за можливе розглянути дане клопотання у їх відсутність.
Вислухавши доводи адвоката, дослідивши та оцінивши додані до клопотання документи, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за №0000424 від 14.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.120 КК України, в рамках якого подається клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно до статті 22 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій.
За положеннями частин третьої статті 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
За положеннями пункту 19 частини першої статті 3 КПК України стороною кримінального провадження є: з боку обвинувачення слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники;
Як зазначено у частині першій статті 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходиться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії, та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 КПК України, слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Відповідно до пунктів 2 та 8 частини першої статті 162 КПК України закріплено, що відомості, які можуть становити лікарську таємницю та персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних, належить до охоронюваної законом таємниці.
У відповідності до положень частини п`ятої статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
За частиною шостою статті 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою статті 163 КПК України, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
В силу положень частини сьомої статті 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Згідно з установленою практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).
Належить також взяти до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи, при цьому для утримання речей державою в кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
З огляду на приведене вище, заявником доведено, обґрунтовано та вмотивовано наявність достатніх підстав вважати, що документи до яких адвокат просить надати доступ, містять відомості, які можуть бути використані як докази, а також доведено неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, з можливістю вилучення їх належним чином завірених копій, подальшого направлення до експертам для проведення судової експертизи.
Керуючись статтями 159-166, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , в межах матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000424 від 14.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.120 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які містяться охоронювану законом таємницю задовольнити.
Надати представнику потерпілого ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_3 тимчасовий доступ до речей і документів, а саме, належним чином завірених копій медичних карток амбулаторного та/або стаціонарного хворого ОСОБА_5 , 1964 року народження, журналів обліку прийому хворих, карток первинного огляду ОСОБА_5 , 1964 року народження, карток диспансерного нагляду хворих, інших документі, що можуть підтвердити чи спростувати факт звернення ОСОБА_5 , 1964 року народження, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , та можливий діагноз, що перебувають у володінні Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , з можливістю їх вилучення.
Строк дії ухвали - один місяць з дня винесення, тобто до 24 березня 2020 року.
У відповідності до статті 166 КПК України роз`яснити, що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено 25 лютого 2020 року

Слідчий суддя ОСОБА_1