Справа № 202/3802/19
Провадження № 1-кс/202/3413/2020
УХВАЛА
Іменем України
04 травня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на повідомлення виконувача обов`язків прокурора Дніпропетровської області про підозру у кримінальному провадженні № 0000419 від 14.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на повідомлення виконувача обов`язків прокурора Дніпропетровської області про підозру у кримінальному провадженні № 0000419 від 14.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000419 від 14.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

25.02.2020 року, приблизно о 18:00 год., при вході в будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , слідчою ОСОБА_6 та її помічником, який не представився щодо нього, заявника, були здійснені незаконні дії, які проявлялись в перешкоджанні доступу до житла, а саме вчинення перешкоди для відкриття ним дверей власної квартири.

У зв`язку з незаконними діями вищезазначених осіб, ним було викликано наряд патрульної поліції. В процесі написання ним заяви щодо незаконних дій слідчої та її помічника, слідчий ОСОБА_6 намагалась вручити йому письмове повідомлення про підозру в здійсненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, що є порушенням норм діючого КПК України.

Про вищезазначені обставини ним було зроблено заяву під звукозапис патрульним поліції, які прибули на виклик.

Заявник зазначає, що він на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 04.06.2018 року має статус адвоката. Право на заняття адвокатською діяльністю підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 000224 від 18.06.2018 року, у зв`язку з чим слідча ОСОБА_6 не є уповноваженою особою та не має права вручати адвокату жодних письмових повідомлень про підозру відповідно до норм чинного КПК.

Виходячи з аналізу процесу намагання вручення повідомлення про підозру адвокату, можна прийти до висновку, що дана підозра не є врученою з огляду на системне порушення норм КПК України.

Зокрема, повідомлення про підозру не містить підтвердження ні отримання його ним, заявником, ні відмови від його отримання.

Також особі вручається повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки, що фіксується особою на останньому аркуші повідомлення про підозру шляхом проставлення особистого підпису та зазначення власного прізвищ ініціалів.

У випадку відмови особи від отримання повідомлення про підозру, робиться відповідний запис на останньому аркуші повідомлення про підозру уповноваженою на те особою.

Аналізуючи матеріали справи, можна зробити висновок, що жодної вимоги щодо належного оформлення отримання чи відмови від отримання повідомлення підозру слідчим ОСОБА_6 не було дотримано.

Крім того, факт відсутності власного підпису одного з понятих, запрошених для фіксації вручення (невручення) повідомлення про підозру, є також порушенням вимоги при фіксуванні вручення (невручення) повідомлення про підозру.

Враховуючи вищезазначене, підозра не може вважатися врученою оскільки немає жодного підтвердження її вручення чи невручення, яке б відповідало нормам КПК України.

З огляду на викладене, стороною обвинувачення не виконані належним чином передбачені процесуальним законом дії щодо повідомлення про підозру та вручення цього повідомлення у передбачений законом строк, тому подальше внесення до ЄРДР даних щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, є незаконним та безпідставним.

Більше того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України письмове повідомлення про підозру здійснюється: адвокату, депутату місцевої ради, депутату Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільському, селищному, міському голові - Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень

У разі ж відсутності керівника регіональної прокуратури письмове повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні міг здійснити Генеральний прокурор або його заступник відповідно, як це передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 481 КПК України присутнє чітке формулювання «виконувач обов`язків Генерального прокурора» і воно є виключним, тобто в першу чергу виконувач обов`язків керівника регіональної прокуратури не мав жодних повноважень доручати іншим прокурорам здійснити письмове повідомлення про підозру особам, визначеним частиною першою 481 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 481 КПК України керівник регіональної прокуратури може доручити іншим прокурорам, але аж ніяк не слідчому.

Отже, виходячи з вищевказаного, можна прийти до висновку, що ні виконувач обов`язків керівника регіональної прокуратури, ні слідчий ОСОБА_6 не є уповноваженим особами на вручення адвокату жодних письмових повідомлень про підозру відповідно до норм чинного КПК України.

За таких підстав, повідомлення йому, заявнику, про підозру, яке підписане виконувачем обов`язків керівника регіональної прокуратури ОСОБА_7 та вручене слідчим ОСОБА_6 , є нікчемним за своєю правовою природою та не породжує жодних правових наслідків для будь-яких осіб.

Крім того, помічником слідчого ОСОБА_6 , прізвище та ім`я якого не відомо, було порушено ч. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», якою передбачено, що, звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

З огляду на вищезазначене, в діях слідчого ОСОБА_6 вбачається упереджене ставлення до нього, заявника, що проявляється в перешкоджанні адвокатській діяльності та перевищенні службових повноважень.

Такі дії слідчого ОСОБА_6 є нічим іншим, як тиском на діяльність адвоката з огляду на його принципову правову позицію в справі № 904/1169/17, що розглядається Господарським судом Дніпропетровської області.

Отже, намагання вручення слідчим ОСОБА_6 письмового повідомлення підозру в здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, йому, заявнику, як адвокату, є порушенням п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 481 КПК України та має ознаки кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 365 та ч. 2 ст. 397 КК України.

У зв`язку з викладеним, заявник просив скасувати повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, а також зобов`язати прокурора групи прокурорів та/або слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000419 від 14.05.2019 року внести відомості щодо скасування повідомлення йому про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

В судовому засіданні заявник та його захисник адвокат ОСОБА_4 , скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні заперечували проти скарги, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, оскільки ОСОБА_3 від підпису в повідомленні йому про підозру відмовився, а вказані прізвища ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є свідками його відмови та оголошення йому підозри вголос, а тому підозра була вручена відповідно до вимог законодавства.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000419 від 14.05.2019 року, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000419 від 14.05.2019 року за ознаками кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

25.02.2020 року повідомлення про підозру ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 365-2 КК України було складено та підписано виконувачем обов`язків прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_10 .

Відповідно до письмового доручення від 25.02.2020 року виконувачем обов`язків прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_10 доручено слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000419 від 14.05.2019 року, а саме слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , вручити письмове повідомлення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, в порядку, визначеному ст. 278 КПК України.

За анкетними даними ОСОБА_3 є адвокатом відповідно до свідоцтва № 000224, виданого 18.06.2018 року Радою адвокатів м. Києва.

В наданій та долученій до матеріалів провадження копії повідомлення про підозру підпис підозрюваного ОСОБА_3 про вручення йому підозри відсутній.

За наявним прописним написом на копії цього повідомлення про підозру, його вручив відповідно до доручення старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 . Хаотично зазначені прізвища ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , їх адреса, телефони, підписи їх відсутні, стоїть тільки один підпис, визначитись чий неможливо, та є запис прописом «підозра ОСОБА_3 зачитана у голос».

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру зазначено в ст. 277 КПК України, порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно зі ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

Статтею 480 КПК України визначено коло осіб, щодо яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження та відповідно п. 7 ч. 1 ст. 480 КПК України такий порядок кримінального провадження застосовується стосовно адвоката.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру здійснюється: адвокату - Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень.

За частиною другою цієї статті Генеральний прокурор (виконувач обов`язків Генерального прокурора), його заступник, керівник регіональної прокуратури може доручити іншим прокурорам здійснити письмове повідомлення про підозру особам, визначеним частиною першою цієї статті, у порядку, передбаченому частинами першою і другою статті 278 цього Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема: повідомлення про підозру адвоката у вчиненні кримінального правопорушення може бути здійснене виключно Генеральним прокурором, його заступником, прокурором Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя.

Таким чином, аналіз вказаних норм і встановлені обставини дають підстави вважати, що повідомлення про підозру адвокату ОСОБА_3 здійснено не в порядку та не у спосіб, передбачений ч. 2 ст. 481 КПК України.

Крім того, 17.08.2012 року наказом Генерального прокурора України № 69 затверджено Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, який, у відповідності до п. 1.3, утворено та ведеться відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України з метою забезпечення єдиного обліку кримінальних правопорушень та прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів досудового розслідування; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі.

Згідно з п.п. 10) п. 2.1. Положення до Реєстру вносяться відомості про час та дату повідомлення про підозру, відомості про особу, яку повідомлено про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.п. 4) п. 3.1. Положення унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків (про): дату складання повідомлення про підозру, дату і час вручення повідомлення про підозру, зміну раніше повідомленої підозри - невідкладно.

Однак вказаної вище послідовності процесуальних дій слідчим дотримано не було, а тому у слідчого чи прокурора були відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей про повідомлення про підозру адвокату ОСОБА_3 та відповідно відомості про набуття ним статусу підозрюваного.

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Оскільки станом на час розгляду скарги адвокату ОСОБА_3 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений кримінально-процесуальним законодавством України, не вручене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 не набув статусу підозрюваного у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Отже, повідомлення про підозру адвокату ОСОБА_3 , оголошене вголос старшим слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 за дорученням виконувача обов`язків прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, підлягає скасуванню, авнесені до ЄРДР відомості щодо дати та часу повідомлення про підозру ОСОБА_3 (та відповідно набуття ним статусу підозрюваного) мають бути виключені з ЄРДР уповноваженою на те особою.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.
Зобов`язати прокурора групи прокурорів та/або слідчого, який входить до складу групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000419 від 14.05.2019 року, внести відомості щодо скасування повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1