Справа № 204/127/20
Провадження № 1-кс/204/23/20
УХВАЛА
Іменем України

14 січня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

Слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про арешт майна,

встановив:

Згідно матеріалів клопотання, в провадженні СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0002484, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2019року., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.11.2019 року до Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 21.11.2019 року невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи квартирою АДРЕСА_1 .
На даний момент правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння майном або придбання права на майна шляхом обману чи зловживання довірою.
В ході проведення досудового розслідування, залучена та допитана в якості потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка дала свідчення про те, що на початку липня 2019 року їй стало відомо, що її сестра ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взяла в кредит грошові кошти у великих розмірах в різних банківських установах та інтернет банках.
ОСОБА_6 , її мати ОСОБА_5 та її сестра ОСОБА_7 мають у сумісній власності двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_7 наполягала на продажі цієї квартири для погашення боргів, однак за вищевказаною адресою проживає ОСОБА_5 та племінниця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згода яких на продаж відсутня. ОСОБА_7 стала погрожувати продажем своєї частки квартири «чорним ріелторам». В черговий раз зателефонувавши ОСОБА_6 , ОСОБА_7 сказала, що знайшла агентство нерухомості «Квадратный метр» і вони займуться продажем її частки квартири.
21.11.2019 року близько 11.00 год. ОСОБА_6 стало відомо, що ОСОБА_5 виселили з квартири якісь невідомі особи. О 14.00 год. ОСОБА_6 приїхала за місцем мешкання своєї матері - ОСОБА_5 , яка пояснила, що зранку невідомі особи без її дозволу відкрили вхідні двері квартири за допомогою електричних інструментів, увійшли до квартири і винесли її звідти.
Після прибуття ОСОБА_6 приїхали два чоловіка, які пояснили, що ОСОБА_7 по довіреності передала їм свою частку квартири, але надати документи, які б підтверджували ці факти відмовились. Також вони зазначили, що квартира буде продаватись, оскільки ОСОБА_7 винна їм грошові кошти.
ОСОБА_6 звернулась до юриста безкоштовної юридичної допомоги «Громадський захист», який надав їй витяг з державного реєстру про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , ніяких юридичних дій не проводилось.
Свідчення ОСОБА_6 підтверджуються наявними матеріалами кримінального провадження, а саме доданими до заяви про кримінальне правопорушення завіреними копіями документів на які вона посилається у заяві про кримінальне правопорушення, а також окремо наданими нею копіями документів.
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.03.2000 року, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно належить на праві спільної власності гр. ОСОБА_5 , та членам її сім`ї ОСОБА_7 , ОСОБА_9 .
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №195747981 від 09.01.2020 року, встановлено, що будь-які відомості за вказаними параметрами запитів відсутні.
У слідства є достатні підстави вважати, що вказане нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 973-15) відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та є речовим доказом у кримінальному провадженні.
Із внесених до ЄРДР даних про обставини вчинення кримінального правопорушення вбачається вчинення шахрайських дій щодо набуття права власності на вказану квартиру та є достатні підстави вважати, що квартира, або її частка набута у власність кримінально протиправним шляхом.
Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, вказана квартира є об`єктом кримінально протиправних дій.
Станом на даний момент речовий доказ квартира АДРЕСА_1 , знаходиться у вільному цивільному обігу, може бути відчужена, передана іншим особам, щодо неї можуть бути створені та зареєстровані речові права та їх обтяження із створенням прав третіх осіб на нерухоме майно.
Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати майна.
Тобто є необхідність вжиття заходу забезпечення кримінального провадження - арешту даного майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Крім того, необхідно накласти заборону розпорядження вказаним нерухомим майном, оскільки обставини, у зв`язку з чим ведеться досудове розслідування, підтверджують, що їх незастосування призведе до можливої втрати та передачі майна. Таке обмеження права власності буде відповідати завданням кримінального провадження, розумним та співрозмірним з огляду на обставини кримінального провадження.
Отже, на даний момент з метою забезпечення збереження речових доказів існує необхідність у накладенні арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 973-15), із забороною розпоряджатися арештованим майном у будь-який спосіб.
З огляду на викладене, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.
В судове засідання прокурор з`явився, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
Так, згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно зокрема, є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2, ч.3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо якого ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до положень ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
В матеріалах клопотання в наявності правові підстави для арешту зазначеного нерухомого майна, яке було об`єктом кримінально протиправних дій, з метою його збереження. Зазначене нерухоме майно постановою слідчого визнано речовим доказом і в подальшому може бути використано в якості доказу в кримінальному провадженні. В зв`язку з викладеним, слід задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 973-15), право власності на яку зареєстроване за гр. ОСОБА_5 , та членами її сім`ї ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , із забороною розпоряджатися вказаним майном у будь-який спосіб.
Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 973-15), право власності на яку зареєстроване за гр. ОСОБА_5 , та членами її сім`ї ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , із забороною розпоряджатися цим майном у будь-який спосіб.
Зобов`язати Відділ реєстрації майнових прав Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради внести відповідні відомості про обтяження щодо вищевказаного нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Копію ухвали вручити прокурору, власнику нерухомого майна.
Ухвала виконується негайно прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.
Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1