Провадження № 1-кс/761/8639/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ВІКТОР-КОМЕРЦ» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000889 від 19.09.2016 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И В :

13 травня 2020 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ВІКТОР-КОМЕРЦ» звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000889 від 19.09.2016 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 12.12.2019 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на групу приміщень № 3 (приміщення №№ 1-56, №№ 66-80) на другому поверсі 5-ти поверхового ГБК «Братиславський-1», площею 4 001 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 52, які на праві власності належать ТОВ «ВІКТОР КОМЕРЦ». Однак такий арешт представник заявника вважає незаконним та необґрунтованим з огляду на те, що накладений арешт на нерухоме майно товариства фактично позбавляє можливості повноцінно користуватися відповідним майном, що ускладнює та унеможливлює роботу підприємства. Крім того, суб`єкт господарювання не може здійснювати повноцінно господарську діяльність і належним чином виконувати свої зобов`язання перед контрагентами, через що несе великі матеріальні збитки, у зв`язку із чим існують підстави для скасування арешту майна.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі, просив скасувати арешт майна.

Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував з приводу клопотання, оскільки право користування майном, відповідно до ухвали слідчого судді від 12.12.2019 р., не обмежувалось. Зазначив, що вказане майно є об`єктом кримінально-протиправних дій та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, арешт накладено обґрунтовано та правомірно.

Крім того, слідчим у судовому засіданні надано матеріали кримінального провадження №0000889, якими обґрунтовується необхідність подальшого арешту вказаного майна.

Слідчий суддя, вислухавши доводи учасників судового розгляду, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, додатково долучені в судовому засіданні документи, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000889 від 19.09.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5. ст.191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2019 року в рамках вказаного кримінального провадження задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління ГСУ СБ України ОСОБА_5 та накладено арешт на групу приміщень № 3 (приміщення №№ 1-56, №№ 66-80) на другому поверсі 5-ти поверхового ГБК «Братиславський-1», площею 4 001 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 52, які на праві власності належать ТОВ «ВІКТОР КОМЕРЦ».

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 12.12.2019 року вбачається, що при вирішенні питання про накладання арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення та речовим доказом у кримінальному провадженні №0000889 в розумінні ст.98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу та потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Крім того, слідчим в судовому засіданні було доведено необхідність збереження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

При цьому, як вбачається з матеріалів клопотання про скасування арешту майна та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2019 року, якою накладено арешт на майно, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність арешту на теперішній час не відпала.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Так, на час розгляду слідчим суддею даного клопотання про скасування арешту майна, обставини, якими обґрунтовувався арешт не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ВІКТОР-КОМЕРЦ» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000889 від 19.09.2016 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Керуючись ст.ст. 174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ВІКТОР-КОМЕРЦ» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000889 від 19.09.2016 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя