Провадження № 274/5795/18
УХВАЛА Провадження № 1-кп/0274/326/19

12.12.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

суддів . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі

секретаря судового засідання . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5

потерпілого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6

представника потерпілого . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_7

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сальниця Хмільницького району Вінницької області, проживаючого відповідно до обвинувального акту за адресою: АДРЕСА_1 ,

за пунктами 4, 7 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :
26.10.18 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 за пунктами 4, 7 ч. 2 ст. 115 КК України, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06.07.18 за № 0000167.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого - тримання під вартою.

Прокурор клопоче про продовження тримання під вартою, оскільки ризики, що слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу не зникли, не зменшились і існують на даний час, ступінь суспільної небезпечності злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_9 , його особа та поведінка дають підстави вважати, що він буде переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати встановленню істини.

Представник потерпілих, потерпілий підтримали клопотання прокурора, представник додала, що вони побоюються за життя малолітньої потерпілої, а поведінка ОСОБА_9 навіть у останньому судовому засіданні свідчить про схильність до неправомірної поведінки.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання прокурора, вказав, що з врахуванням особи обвинуваченого, який є неповнолітнім, має стійкі сімейні зв`язки, цілком достатньо запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Обвинувачений був видалений з зали судового засідання за чисельні порушення, законний представник обвинуваченого самовільно залишила залу судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не перевищувати двох місяців. В ч. 2 цієї статті встановлено, що вирішення питань судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кодексу (як і при будь-якому застосуванні положень однієї Особливої частини кодексу, норми з іншої Особливої частини Кодексу підлягають застосуванню з врахуванням положень тієї Особливої частини, що регулює певну стадію, в тому числі і щодо розгляду клопотань на стадії судового розгляду, строку подачі таких клопотань). Зокрема у ст. 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою або можливості продовження такого тримання судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Заслухавши думки прокурора, представника потерпілих, потерпілого, захисника, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою обрано 09 липня 2018 року, в подальшому строк тримання під вартою продовжувався, востаннє 21.10.19. При обранні запобіжного заходу у відповідності до вимог ст.ст. 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України враховувалась особа, щодо якої вирішувалось питання про тримання під вартою, існуючі відповідно до тяжкості злочину та особи ризики тощо. Слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, і, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки у вигляді спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, що призвело до смерті останньої, тяжкість покарання за злочин, по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов висновку, що органом досудового розслідування обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки ОСОБА_9 . Апеляційний суд погодився з висновком слідчого судді, визнав, що застосований запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками. Обставини та кваліфікація слідчим суддею оцінювалися на момент розгляду клопотання (на даний час така кваліфікація є ще більш тяжкою). Ухвали чинні, в тому числі і після оскарження в апеляційному порядку останніх ухвал суду про продовження строків тримання під вартою.

На даний час ОСОБА_9 , вже у цьому судовому провадженні, так і продовжує обвинувачуватись у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину, що потягнув за собою смерть іншої людини. Злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, у санкції статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті. Звичайно, що до обвинуваченого довічне позбавлення не застосовується, але це ніяким чином не відміняє санкцію статті. Європейська Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини у своїй практиці ніяким чином не забороняють утримувати особу під вартою, продовжувати строки такого тримання, лише вимагають, щоб рішення національних судів з даних питань були належним чином мотивованими, обґрунтованими та підставними. Зокрема У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року, на яку посилалася сторона захисту, ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». При розгляді ж цього клопотання по суті встановлено, що вік обвинуваченого, його стан здоров`я (за наявними у суду даними), майновий стан, міцність його соціальних зв`язків, його характеристики не змінились, що свідчить про відсутність зменшення ризиків, в цій частині характеризуючих даних особи. Предметом судового розгляду, як і попереднього разу є обставини, визначені у ст. 331 КПК України. Вийти за межі предмету судового розгляду, прямо визначеного Законом, суд не вправі. Посилання прокурора на можливість втечі обвинуваченого є безпідставним та немотивованим. Всі ж інші обставини предмету судового розгляду, на які вказали учасники в ході цього судового засідання, як сторона захисту, так і сторона обвинувачення, так само були предметом оцінки для обрання запобіжного заходу, на думку судів першої та апеляційної інстанції слугували підставою для обрання запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою. Ці обставини залишаються незмінними, що вказує і на відсутність підстав для зміни запобіжного заходу. На даний час допитано лише потерпілих, двох свідків, а подальший судовий розгляд не відбувається виключно у зв`язку з процесуальною поведінкою сторони захисту. Обставин, які зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, колегією суддів не встановлено. Як було встановлено слідчим суддею та апеляційним судом наявна обґрунтована підозра, сукупність матеріалів судової справи на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Крім того, це випливає також з практики Європейського Суду з прав людини, де розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Всі ці обставини залишаються існувати і на даний час. Судом в будь-якому разі так і не може бути проігноровано зазначення органом досудового слідства, що дії, спрямовані на позбавлення життя іншої особи, були скоєні безпричинно, тобто має бути враховано суспільний інтерес у виді загрози життю будь-якої особи, навіть яка не має жодного відношення до особи обвинуваченого. Умови домашнього арешту, навіть цілодобового при застосованих електронних засобах контролю, не зможуть в повній мірі запобігти цьому ризику. З часу появи у провадженні як учасника захисника ОСОБА_11 в судове засідання, призначене на 05.04.19, судовий розгляд кримінального провадження фактично не здійснюється через процесуальну поведінку сторони захисту. Захисник у судові засідання не прибуває, у заздалегідь погоджене датою судове засідання 11.12.19 захисник ОСОБА_12 черговий раз не з`явилася, причини неявки не повідомила. Як і раніше у засіданні стороною захисту знову заявлено безпідставні клопотання, вирішення яких передує продовженню розгляду, що зайняло весь робочий час дня. Така процесуальна поведінка про заявлення безпідставних процесуальних відводів та клопотань не суперечить чинному законодавству, але призводить до того, що судовий розгляд кримінального провадження фактично не здійснюється, а суд зобов`язаний вирішувати клопотання захисту по суті, хоча вони і є безпідставними (по суті незаконними, суд же незаконні рішення за клопотанням сторони захисту не приймає, хоча обвинувачений це трактує таким чином), і суд, не маючи можливості досліджувати докази, не має і можливості перевіряти доводи захисту про недоведеність винуватості обвинуваченого, що могло б зменшити ризики утримання під вартою. Обставини ж, які впливають на існування ризиків, що слугували підставою для обрання запобіжного заходу, залишаються незмінними - суд зобов`язаний виконувати завдання кримінального провадження, на які посилається у своєму клопотанні захист, в тому числі, здійснювати захист будь-якої особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечувати дотримання ст. 27 Конституції України про те, що ніхто не може бути свавільно позбавлений життя і обов`язок держави - захищати життя людини, що, враховуючи обставини інкримінованих події, зобов`язує суд враховувати продовження існування ризику вчинення такого ж правопорушення щодо іншої особи (при цьому суд не робить висновки по суті обвинувачення, а лише оцінює ризики).Крім того, обвинуваченим систематично допускалися і допускаються порушення порядку у залі судового засідання, ігноруються розпорядження головуючого щодо дотримання порядку судового засідання, постійно заявляються безпідставні клопотання, які унеможливлюють судовий розгляд, обвинувачений прямо зазначив, що він не буде давати можливість здійснювати судовий розгляд, брати участь в судових засідання за складу цієї колегії суддів, хоча це є його обов`язок, а не право, що в сукупності з іншими обставинами вказує на існування ризику, що обвинувачений і в майбутньому вживатиме заходів для запобіганню відправленню правосуддя. Судом приймається рішення в порядку ст. 331 КПК України у судовому засіданні 11.12.19, оскільки саме ця дата погоджувалася із учасниками, судді з колегії суддів виходять у чергову відпустку з 16.12.19, що унеможливлює відкладення судового розгляду з 11.12.19 на іншу дату. Висновки ж органу досудового розслідування для суду не є наперед встановленими, та згідно з принципом безпосередності дослідження доказів судом мають бути досліджені всі докази, що потребує продовження розгляду провадження, дослідження доказів, і суд на даний час не може робити висновки про обґрунтованість чи необґрунтованість обвинувачення по суті, так само як і висновки про правову кваліфікацію.

На підставі наведеного, керуючись статтями 331, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 2 (двох) місяців з дня постановлення ухвали.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі ДУ "Житомирська УВП (№ 8)". Копію ухвали суду вручити обвинуваченому через уповноважену службову особу ДУ "Житомирська УВП (№ 8)".

Головуючий - суддя

Суддя

Суддя