Справа № 677/2095/19
УХВАЛА
22 січня 2020 року м. Старокостянтинів
в с т а н о в и в:
В обґрунтування скарги посилається на те, що 10 червня 2019 року вона звернулась до Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України, а саме по факту підроблення невідомою особою підпису та рукописного тексту на заповіті, складеному на користь ОСОБА_6 від імені її дядька ОСОБА_7 , після смерті якого вона є спадкоємицею за законом. На підставі ухвали слідчого судді від 27 червня 2019 року відомості по її заяві було внесено до ЄРДР. В подальшому вона звернулась до слідчого із заявою про визнання її потерпілою у даному кримінальному провадженні, оскільки внаслідок підробки заповіту вона була позбавлена спадщини, що залишилась після смерті дядька, тим самим їй заподіяно матеріальної та моральної шкоди. Однак, слідчий 07 грудня 2019 року виніс постанову, якою відмовив їй у визнанні потерпілою.
Вважає зазначену постанову незаконною та необґрунтованою, а тому просить її скасувати. Крім того, просить зобов`язати слідчого визнати її потерпілою у даному кримінальному провадженні та вручити їй пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.
В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 підтримав скаргу у повному обсязі, просить її задоволити.
Слідчий ОСОБА_5 проти скарги заперечив, просить у її задоволенні відмовити, посилаючись на те, що підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілою у даному кримінальному провадженні відсутні, оскільки предметом даного злочину є заповіт, недійсність якого ще не встановлена. Крім того, в провадженні Красилівського районного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа, предметом якої є визнання цього заповіту недійсним.
Згідно фабули «05 липня 2019 року до Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області надійшла ухвала Красилівського районного суду щодо зобов`язання внести відомості до ЄРДР про те, що у 2017 році невстановлена особа здійснила підробку документів на право спадщини ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_6 ».
04 грудня 2019 року ОСОБА_3 подала слідчому ОСОБА_5 заяву, у якій просила визнати її потерпілою у даному кримінальному провадженні.
07 грудня 2019 року слідчий виніс постанову, якою відмовив у визнанні ОСОБА_3 . При цьому, будь-яких мотивів та обґрунтувань прийняття такого рішення, слідчим у постанові не наведено.
Частиною 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до п.4 узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» саме правильність застосування слідчим або прокурором ст.55 КПК України є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.
Системний аналіз змісту ст.55 КПК України на предмет того, хто є потерпілим у кримінальному провадженні, дає однозначні підстави вважати, що це особа, якій кримінальним правопорушенням, вчиненим іншою особою, заподіяно збитки. Під такими збитками розуміється не лише матеріальна шкода, але й моральна, фізична, а також психічні травми та душевні страждання.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 є рідною племінницею ОСОБА_7 , від імені якого 21 червня 2017 року було складено заповіт на користь ОСОБА_6 , посвідчений того ж дня секретарем Кульчинківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області ОСОБА_9 , що є предметом підробки у даному кримінальному провадженні.
Однак, наявність лише самих родинних відносин із спадкодавцем не свідчить, що такі особи є його спадкоємцями, оскільки для набуття статусу «спадкоємець» особі необхідно прийняти спадщину в порядку, визначеному ч.3 ст.1268 ЦК України або в порядку ч.1 ст.1269 ЦК України.
В матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б свідчили, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 . Зазначене питання слідчим не з`ясовувалось та не перевірялось.
З огляду на викладене, вважаю, що постанова слідчого від 07 грудня 2019 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ч.5 ст.55 КПК України, є невмотивованою та передчасною, такою, що винесена без з`ясування усіх обставин, а тому підлягає скасуванню.
Що стосується вимог заявниці про зобов`язання слідчого винести постанову про визнання ОСОБА_3 потерпілою, вручити їй пам`ятку потерпілого, то стаття 303 КПК України не передбачає можливості для слідчого судді зобов`язувати слідчого вчиняти такі дії, а тому в цій частині заявлені вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.306, 307 КПК України, слідчий суддя,

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
В решті скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: