Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1401/20
Справа № 711/4059/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , про арешт майно,-

встановив:

СУ ГУ НП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000029 від 23.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 07.05.2020 ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, збув, а саме продав ОСОБА_5 , якому працівниками поліції доручено проведення оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_4 , за грошові кошти в сумі 150 грн. пакет полімерного матеріалу з порошкоподібною речовиною, яка згідно з висновком експерта № 2/970 від 12.05.2020 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено-амфетамін, маса якого (в перерахунку на амфетамін-основу) складає 0,127 грам.

Він же, 09.06.2020, близько 14.55 год., діючи умисно, незаконно, повторно збув, а саме продав ОСОБА_6 , якому працівниками поліції доручено проведення оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_4 за грошові кошти в сумі 150 грн. пакет з полімерного матеріалу з порошкоподібною речовиною рожевого, яка згідно з висновком експерта № 2/1158 від 10.06.2020 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено-амфетамін, маса якого (в перерахунку на амфетамін-основу) складає 0,17 грам.

Крім, цього, цього ж дня, близько 15 години 18 хвилин, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в присутності понятих в ході проведення особистого обшуку під футболкою виявлено полімерну колбу чорного кольору в якій знаходились 4 пакети з полімерного матеріалу з порошкоподібною речовиною рожевого кольору, зовні схожою на психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, та грошові кошти, з яких 150 грн. - заздалегідь ідентифіковані грошові кошти, які залучались для проведення оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_4 . Вказану речовину ОСОБА_4 умисно, незаконно, з корисливих мотивів зберігав з метою подальшого збуту .

09.06.2020ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України

10.06.2020ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України при проведенні обшуку останнього працівниками поліції виявлено та вилучено мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 ІМЕІ НОМЕР_2 з 1 сім карткою, грошові кошти в загальній сумі 1836 грн. При обробці вказаних купюр спеціальною хімічною речовиною на купюрах номіналом 1x100 грн. та 1x50 грн. серії та номера яких занесені до протоколу проявився напис слова ЗБУТ, який мав забарвлення рожевого кольору. Під футболкою виявлена полімерна колба чорного кольору в якій виявлені пакети з полімерного матеріалу з порошкоподібною речовиною рожевого кольору в кількості 4 штук, мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору з сім карткою оператора «лайф» НОМЕР_3 ті сім карткою оператора «Київстар» НОМЕР_4 , повербанк, зарядний пристрій білого кольору, картка Альфа банку на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_5 , пару рукавичок чорного кольору, захисну маску, складний ніж, два чохли один телефону та повербанку, в одному з яких знаходилася скретч картка з номером НОМЕР_6 , запальничка.

10.06.2020старшим слідчим СУ ГУ НП України в Черкаській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання вказаних предметів речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч.2 ст. 170 КПІС України, арешт майна допускається з меток забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридично особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушенні (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляд речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Положеннями ст. 98 КПК України передбачено, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінальне протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору з зазначенням двох ІМЕІ НОМЕР_1 ІМЕІ НОМЕР_2 з 1 сім карткою, мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору з сім карткою оператора «Лайф» НОМЕР_3 та сім карткою оператора «Київстар» НОМЕР_4 , являється у даному кримінальному провадженні речовим доказом а згідно положень ч.11 ст. 170 КПК України арешт майна полягає у забороні або обмеженні користування, розпорядження майном та можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також те, що допускається можливість зникнення інформації, що міститься на зазначених сім-картках, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, сприяти встановленню кола осіб, причетних до вказаного злочину, та враховуючи те, що грошові кошти в сумі 1686 грн., які вилучені у ОСОБА_4 можуть бути набуті кримінально протиправним шляхом, що підлягає додатковій перевірці, а також відповідає критеріям, зазначеним у ст. 167 КПК України, для подальшого з`ясування всіх обставин справи.

Крім того, згідно ч.2 ст. 307 КК України як додатковий вид покарання може застосовуватись конфіскація майна.

На підставі наведеного просить накласти арешт на речі, які вилучені в ході затримання та проведення особистого обшуку ОСОБА_4 : мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 ІМЕІ НОМЕР_2 з 1 сім карткою, грошові кошти в загальній сумі 1686 грн., мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору з сім карткою оператора «Лайф» НОМЕР_3 та сім карткою оператора «Київстар» НОМЕР_4 , повербанк, зарадний пристрій білого кольору, картка Альфа банку на ім`я ОСОБА_8 . Міхновської № НОМЕР_5 , чохол до телефону та чохол до повербанку.

В судовому засіданні слідча клопотання підтримала з підстав, вказаних вище.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Частитною1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбаченим КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально правового характеру в у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як зазначено в п.6 розділу 2.6 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Враховуючи зазначену мету арешту майна, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або ж, якщо метою арешту майна є забезпечення конфіскації, то вартість арештованого майна має узгоджуватись із санкцією статті, яка передбачає покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа.

Крім того, слід враховувати, що на майно не може бути накладено арешт з метою його конфіскації, якщо злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа, не передбачає такого виду покарання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 10.06.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Санкція вказаної статті передбачає такий вид покарання як конфіскація майна.

Крім цього слідчий суддя звертає увагу на те, що у відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Частиною першою статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що вилучені речі та документи можуть бути приховані, передані, пошкоджені або знищені. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не повязує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, тому хибні заперечення захисника власника/володільця щодо цих обставин. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження технікою, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

Слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього рухомого майна спів розмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно.

На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що з метою збереження речових доказів та можливої конфіскації майна слід накласти арешт на на мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 ІМЕІ НОМЕР_2 з 1 сім карткою, грошові кошти в загальній сумі 1686 грн., мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору з сім карткою оператора «Лайф» НОМЕР_3 та сім карткою оператора «Київстар» НОМЕР_4 , які були вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_4 .

В той же час, слідчий суддя вважає, що повербанк, зарядний пристрій білого кольору, картка Альфа банку на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_5 , чохол до телефону та чохол не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди та не містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. А тому в задоволенні клопотання про арешт майна в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 40, 113, 117, 131, 132, 170, 171, 309 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити частково.

З метою збереження речових доказів та можливої конфіскації майна накласти арешт на мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 ІМЕІ НОМЕР_2 з 1 сім карткою, грошові кошти в загальній сумі 1686 грн., мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору з сім карткою оператора «Лайф» НОМЕР_3 та сім карткою оператора «Київстар» НОМЕР_4 , які були вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду в порядку, визначеному КПК України.

Повний текст ухвали проголошено 22.06.2020 о 08.00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1