У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого суді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду в місті Ужгороді, подання начальника Ужгородського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про призначення засудженому ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, відповідно до п.11 ч.1 ст. 537 КПК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває подання начальника Ужгородського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_5 про призначення засудженому ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, відповідно до вимог п.11 ч.1 ст..537 КПК України.
В обґрунтування клопотання покликається на те, що 26.12.2018 року на нашу адресу з Ужгородського міськрайонного суду надійшло розпорядження № 308/12348/17 від 29.01.2019 року та копія вироку Ужгородського міськрайонного суду від 26.12.2018 року (вирок набрав законної сили 28.01.2019 року) відносно громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений 26.12.2019 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ст.185 ч.1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 150 годин.
12.12.2019 року до Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області надійшло розпорядження №308/10742/19 від 11.12.2019 року та копія вироку Ужгородського міськрайонного суду від 06.11.2019 року (вирок набрав законної сили 09.12.2019 року), відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений 06.11.2019 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ст. 389 ч.2 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.
Однак, у вироку Ужгородського міськрайонного суду від 06.11.2019 року не враховано, відповідно до вимог ст.71 КК України, покарання за попереднім вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.12.2018 року.
З посиланням на викладене та на підставі п. 11 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України начальник Ужгородського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_5 просить суд вирішити питання про призначення покарання засудженому ОСОБА_4 за сукупністю вироків.
В судове засідання прокурор не з"явився, однак надав суду заяву, згідно якої внесене подання підтримує повністю та просить суд розглянути таке у його відсутності.
В судове засідання представник Ужгородського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області не з"явився, однак надав суду заяву, в якій підтримує внесене подання та просить розглянути таке без його участі.
В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з"явився, однак надав суду заяву, в якій просить розглянути внесене подання без його участі, проти задоволення якого не заперечує.
Дослідивши матеріали внесеного подання, суд вважає за необхідне визначити порядок застосування покарання за двома вироками відносно засудженого ОСОБА_4 , виходячи з наступного.
Згідно п. 11 ч. 1ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.12.2018 року (справа № 308/12348/17), що набрав законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та останньому призначено покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин.
Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2019 року (справа № №308/10742/19), що набрав законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробовуванням, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Встановлено, що при призначенні ОСОБА_4 остаточної міри покарання, за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2019 року, судом не враховано положень ст.71 КК України та не призначено покарання за сукупністю вироків із врахуванням покарання призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.12.2018 року.
Згідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до ч.2 ст. 71 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. При складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років, а у випадку, якщо хоча б один із злочинів є особливо тяжким, загальний строк позбавлення волі може бути більшим п`ятнадцяти років, але не повинен перевищувати двадцяти п`яти років. При складанні покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі.
Як передбачено частиною 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.
З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, про необхідність застосування положення ст. 71 КК України, та приєднати засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за попереднім вироком, визначивши йому остаточне покарання за сукупністю вироків з дотримання вимог ст. 72 КК України, відповідно до якої одному дню позбавлення волі відповідають 8 годин громадських робіт, а одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі. Таким чином, невідбута засудженим частина покарання складає 150 годин громадських робіт, що відповідає 18,75 днів позбавлення волі або 37,5 днів обмеження волі.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що засудженому ОСОБА_4 , у порядку ст.ст. 71,72 КК України, слід частково приєднати до покарання призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2019 року, покарання призначене за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.12.2018 року, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки 19 днів, та на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Подання начальника Ужгородського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_5 - задоволити.
Застосувати до призначеного ОСОБА_4 покарання положення вимог ст. 71 КК України та до покарання призначеного ОСОБА_4 за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2019 року, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 26.12.2018 року, остаточно визначивши засудженому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки 19 днів.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1