ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1202/20 Справа № 176/798/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7 ,
представника установи ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2020 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська,

про заміну невідбутої частини покарання більш мяким покаранням, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш мяким покаранням.
Обгрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 почав отримувати систематично заохочення, не допускаючи при цьому будь-яких порушень режиму відбування покарання, лише з січня 2017 року, тобто у період часу, що не перевищував трьох років на момент звернення із даним клопотанням до суду, відбуває покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, пов`язаного із позбавленням життя іншої людини, під час розгляду комісією при державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26)» питання про можливість застосування до засудженого ОСОБА_7 пільг, передбачених ст. 101 КВК України, останньому 14 березня 2019 року було відмовлено як такому, що не стає на шлях виправлення, а тому враховуючи викладене, суд не вбачав підстав для заміни ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш мяким покаранням.
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що судом не було враховано думку представника установи та захисника, його позитивну характеристику. Звертає увагу, що офіційно не працевлаштований по незалежним від нього причинам, виконує обов`язки нічного днювального відділення СПС №1 відділення господарчої обслуги колонії, а також обов`язки голови ради засуджених, приймає активну участь у житті відділення з робіт по благоустрою установи. Звертає увагу, що має 10 заохочень, троє дітей та дружину, яка потребує його допомоги по господарству та виховуванню дітей. Зазначає, що щиро кається, має професійні навички та зобов`язується працевлаштуватись.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Прокурор під час апеляційного розгляду в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання засудженого, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про можливість заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покарання.
Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі; 3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для застосування до особи більш мякого покарання є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт того, що засуджений став на шлях виправлення.
Застосування більш мякого покарання застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_7 по даному провадженню засуджений вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2010 року за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 02 травня 2010 року по 29 червня 2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання засудженим 02 травня 2010 року.

Кінець строку відбуття покарання засудженим 05 березня 2024 року.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 з 14 липня 2011 року відбуває покарання у державній установі Жовтоводська виправна колонія (№26) та за час відбування в ній покарання характеризується позитивно, на виробництві не працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою, підтримує зв`язки з рідними, провину у скоєному злочині визнає та у скоєному розкаюється, має 9 заохочень, мав 3 стягнення, які погашені.
Доводи апеляційної скарги засудженого про його позитивну характеристику, а також те, що він має 10 заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, а стягнення зняті, підтверджується наданими матеріалами, але виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.
Так, 14 березня 2019 року комісією державної установи Жовтоводська виправна колонія (№26) відмовлено ОСОБА_7 у застосуванні щодо нього пільг, передбачених ст. 101 КВК України.
Крім того, засуджений ОСОБА_7 почав відбувати покарання у державній установі Жовтоводська виправна колонія (№26) з 14 липня 2011 року, проте заохочення почав отримувати лише з січня 2017 року: 17 січня 2017 року, 04 серпня 2017 року, 28 грудня 2017 року, 18 квітня 2018 року, 31 липня 2018 року, 27 грудня 2018 року, 09 квітня 2019 року, 22 липня 2019 року та 08 жовтня 2019 року.
Той факт, що засуджений не порушує режиму утримання під час відбування покарання у виправній установі не дає беззаперечних підстав для застосування до нього положень ст. 82 КК України, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого і виконання даних обов`язків є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Разом з тим, відповідно до ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`якою застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про передчасність застосування положень ст. 82 КК України з урахуванням того, що шлях виправлення засудженого має пройти певні часові проміжки, які не можуть бути скорочені шляхом застосування заохочень, позитивної поведінки, відсутність стягнень, оскільки до кінця строку відбуття покарання залишається ще досить тривалий проміжок часу.
Наявність у засудженого дружини та дітей не є підставою для застосування щодо нього вимог ст. 82 КК України та не свідчить про те, що останній став на шлях виправлення.
Доводи ОСОБА_7 про упереджене ставлення до нього суду є безпідставними, як і його твердження, що суд не в повній мірі врахував обставини провадження. Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по провадженню законного та обгрунтованого рішення.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що встановлені в ході судового розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням обставини не вказують на позитивні зміни в особистості засудженого за весь період відбування покарання, а отже, на даний час засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення і застосування до нього положень ст. 82 КК України є передчасним.

З огляду на вищевикладене доводи засудженого не спростовують висновки суду першої інстанції про неможливість задоволення поданого ним клопотання, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2020 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш мяким покаранням залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4