П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року
м. Київ

справа № 750/7906/16-к

провадження № 51-1845 км 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за касаційними скаргами захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 листопада 2018 року та Чернігівського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Чернігівського обласного суду від 01 червня 2001 року, залишеним без змін ухвалою Верховного Суду України від 09 жовтня 2001 року, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 засуджено за вчинення злочину, передбаченого пп. «б», «г», «е», «і» ст. 93 КК України (в редакції 1960 року), та кожному з них призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Засуджені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 подали заяви про перегляд указаного вироку за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 листопада 2018 року заяви засуджених залишено без задоволення.
Не погоджуючись із цією ухвалою, засуджені та їхні захисники подали апеляційні скарги, проте ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року вони були залишені без задоволення, а ухвала суду першої інстанції від 20 листопада 2018 року - без змін.

Вимоги касаційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із постановленими стосовно ОСОБА_9 судовими рішеннями через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суди першої та апеляційної інстанцій постановили оскаржувані судові рішення з порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що є безумовною підставою для їх скасування. Зокрема, захисник вказує на те, що матеріали провадження не містять підтвердження повноважень прокурорів, які брали участь під час судового провадження, в порушення вимог ч. 3 ст. 404 КПК України апеляційний суд не дослідив обставини за наявності відповідного клопотання, засудженим не було надано останнє слово в апеляційній інстанції та справа розглядалась з порушенням розумних строків. Зазначає про те, що судами безпідставно не були визнані нововиявленими обставинами викладені засудженими доводи, зокрема, надані ними консультативні висновки експертів. При цьому стверджує, що всі допущені порушення під час досудового та судового слідства призвели до неправильної кваліфікації дій її підзахисного та призначення надмірно суворого покарання.

За змістом касаційної скарги засуджений ОСОБА_9 , не погоджуючись із постановленими стосовно нього судовими рішеннями через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги засуджений мотивує доводами, аналогічними до доводів захисника. При цьому засуджений стверджує, що лише троє із шістнадцяти експертів, які проводили експертизи, були акредитованими, а тому проведені нефахівцями експертизи не могли бути покладені в основу обвинувального вироку.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись із постановленими стосовно ОСОБА_8 судовими рішеннями через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що судові рішення постановлені незаконним складом суду через закінчення повноважень головуючого у суді першої інстанції під час розгляду справи по суті та неприйняття присяги суддями касаційної інстанції. Вказує на безпідставну відмову в задоволенні клопотання про відвід присяжного, щодо безсторонності якого виник сумнів, порушення строків розгляду заяви за нововиявленими обставинами, неврахування нових обставин і недоліків попереднього судового розгляду, що призвело до неправильної кваліфікації дій його підзахисного та постановлення судових рішень, які не відповідають вимогам КПК. Суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив викладених в апеляційних скаргах доводів, безпідставно відмовив у задоволенні заявлених клопотань, не надав правової оцінки оспорюваним обставинам і безпосередньо не дослідив обставин, на які посилались засуджені та їхні захисники, як на нововиявлені.

За змістом касаційної скарги з доповненнями до неї засуджений ОСОБА_8 , не погоджуючись із постановленими стосовно нього судовими рішеннями через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги засуджений мотивує доводами, аналогічними до доводів захисника. При цьому вказує на те, що істотні порушення у справі призвели до призначення йому надмірно суворого покарання. Також просить у порядку ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати йому строк попереднього ув`язнення до строку покарання.

Позиції учасників судового провадження
Захисники та засуджені підтримали касаційні скарги, просили їх задовольнити.
Прокурор заперечив проти задоволення касаційних скарг, просив залишити без зміни постановлені стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 судові рішення.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За частиною 2 статті 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Системне тлумачення положень статей 459, 462, 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:
1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;
2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;
3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2011 року. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За матеріалами провадження встановлено, що суд першої інстанції, розглядаючи заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про перегляд вироку Чернігівського обласного суду від 01 червня 2001 року за нововиявленими обставинами, дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідно до наявних в матеріалах кримінальної справи показань потерпілих, свідків, а також даних, які містяться у висновках експертиз, обставини, на які посилаються засуджені у своїх заявах, були відомі на час винесення вироку як суду, так і самим засудженим, а також те, що надані засудженими консультативні висновки експертів, складені станом на 2017 рік (після вчинення злочину пройшло 17 років), не можуть вважатися нововиявленими обставинами в розумінні ст. 459 КПК України та бути підставою для перегляду вказаного вироку суду.

Вказані обставини також були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який за результатами перегляду ухвали місцевого суду відповідно до вимог ст. 419 КПК України надав їм належну оцінку та відмовив у задоволенні апеляційних скарг засуджених і захисників, належним чином умотивувавши свої висновки.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 404 КПК України повторне дослідження обставин, установлених під час кримінального провадження, за наявності клопотання учасників судового провадження допускається лише за умови, якщо суд першої інстанції дослідив їх не повністю або з порушеннями або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Суд апеляційної інстанції проаналізував доводи сторін про необхідність повторного дослідження доказів та не знайшов для цього підстав, передбачених указаною нормою закону.

Зазначене також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові Великої Палати (провадження № 13-43 кс 19), про те, що повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду.

Доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_6 про порушення вимог процесуального закону у зв`язку з ненаданням апеляційним судом можливості засудженим виступити з останнім словом є безпідставними, оскільки передбачена главою 34 КПК процедура перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є відмінною від судового розгляду кримінального провадження по суті та не передбачає відповідних стадій судових дебатів і виступу засудженого з останнім словом.

Такий висновок колегії суддів узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (провадження № 51-9834 кмо 18) щодо відмінностей перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами та судового розгляду по суті.

У своїх заявах засуджені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказують на постановлення судових рішень стосовно них незаконним складом Чернігівського обласного суду та Верховного Суду України через неприйняття суддями ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 присяги, що не було їм відомо на час ухвалення таких рішень.

Проте вказані доводи засуджених Суд уважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону з огляду на таке.

Пунктом 12 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України 1996 року визначено, що судді всіх судів в Україні, обрані чи призначені до дня набуття чинності цією Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження згідно з чинним законодавством до закінчення строку, на який вони обрані чи призначені. Судді, повноваження яких закінчилися в день набуття чинності цією Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження протягом одного року.

Колегія суддів установила, що судді Чернігівського обласного суду та Верховного Суду України, які постановили судові рішення стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , були обрані на посаду до дня набуття чинності Конституцією України і здійснювали свої повноваження відповідно до вказаних вимог Конституції України.

З огляду на наведене підстави стверджувати про незаконність складу колегії суддів Чернігівського обласного суду та Верховного Суду України, як про це зазначають засуджені, відсутні.
З приводу зазначеного Верховний Суд неодноразово висловлював свою позицію (див. провадження №№ 51-1207км18, 51-6303 км 18).

Доводи сторони захисту щодо проведення експертиз неакредитованими експертами не ґрунтуються на матеріалах кримінальної справи.

Наявні у матеріалах справи висновки експертів складені експертами, які мали кваліфікацію експерта з правом проведення експертиз за експертними спеціальностями, були відповідно до вимог КПК України в редакції 1960 року попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Підстави вважати висновки експертів такими, що складені всупереч вимогам діючого на час розслідування справи законодавства, у Суду відсутні.

Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій і вважає їх достатньо вмотивованими.

Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону, постановлена ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Судом не встановлено таких обставин суттєвого і неспростовного характеру, які б не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, і які самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Що стосується доводів сторони захисту про порушення розумних строків розгляду провадження, то вони в цілому не спростовують висновків судів про відсутність підстав для перегляду ухвалених стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 судових рішень за нововиявленими обставинами.

Висловлені засудженим ОСОБА_8 прохання про пом`якшення призначеного покарання і зарахування відповідно до ч. 5 ст. 72 КК строку попереднього ув`язнення не є предметом перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, в тому числі й тих, на які вказували захисники та засуджені, Судом не встановлено.

Керуючись статтями 441, 442, 459, 467 КПК України, Суд
постановив:
Касаційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і засуджених залишити без задоволення, а ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 листопада 2018 року та Чернігівського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3