Справа № 191/4276/19
Провадження № 1-в/191/903/19
У Х В А Л А
іменем України

13 квітня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого 6 раз, у цій справі засудженого: 19.04.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.1. ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавленні волі. Початок строку 16.03.2018 року. Кінець строку 06.06.2021 року, про застосування до нього ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника СВК-94 ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Засуджений в судовому засідання просив клопотання задовольнити.

Представник виправної колонії ОСОБА_5 проти задоволення клопотання засудженого заперечував.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений ОСОБА_3 на шлях виправлення не встав, своєю поведінкою засуджений не довів про своє виправлення, тому його клопотання задоволенню не підлягає.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника СВК-94, засудженого ОСОБА_3 дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно зі ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Як вбачається з характеристики та довідки з особової справи №174-Н-18 засуджений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий: - 1) 28.03.2003 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровськ за ст.304, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.
2) 17.11.2005 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровськ за ст. 185 ч.2, ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі.
3) 21.05 2008 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровськ за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі.
08.11.2010 року невідбутий строк 1 рік 4 місяці 12 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі на підставі ст. 82 КК України.
4) 20.07.2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровськ за ст.309 ч.1, ст.263 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі.
5) 13.11.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровськ за ст.309 ч.2; ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі.
6) 13.07.2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровськ за ст.296 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
По даній справі засуджений: 19.04.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровськ за ст. 185 ч.3; ст.71 ч.1 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення полі.
Початок строку: 16.03.2018 року. Кінець строку: 06.06.2021 року.

За час перебування в місцях позбавлення волі засуджений зарекомендував себе наступним чином.

Перебуваючи в СІ-3 м. Дніпропетровська засуджений ОСОБА_3 характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав, до роботи не залучався по не залежним від нього причинам.

До Синельниківської ВК-94 прибув 13.06.2018 року. За час перебування в установі характеризується посередньо, має 3 заохочення яке було йому надано з метою стимулювання право слухняної поведінки. Стягнень не має. На теперішній час працевлаштований на виробництві установи на дільниці "СГП". Приймає участь у заходах, що пов`язані із благоустроїм колонії. Заходи виховного характеру відвідує систематично, реагує на них правильно. Від участі у суспільно-корисному житті відділення та установи не ухиляється. У вільний від роботи час читає багато книжок, дивиться новини та науково-популярні телепередачі, не приймає участь у диференційованій програмі виховного впливу.

Відносини в колективі будує з різною категорію засуджених, авторитетом серед них користується. За характером скритний, спокійний, вічливий, не піддається негативному впливу з боку інших засуджених. Зовнішній вигляд охайний, спальне місце та при ліжкову тумбочку підтримує в чистоті. У відносинах з адміністрацією тактовний, ввічливий. Соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими підтримує шляхом листування. Стан здоров`я задовільний. На профілактичному обліку не перебуває. Позовів не має.

Провину та суспільну небезпеку скоєного злочині визнає та усвідомлює повністю, але не розкаюється у вчиненому.

Підлягає застосуванню ст. 101 КВК України щодо змін умов тримання по відбуттю 1/3 частини строку покарання - 16.04.2019 року. Матеріали розглянуті комісією установи 15.05.2019 року - відмовлено, як особі, що на шлях виправлення не стає.

Підлягає застосуванню ст. 82 КК України, щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким по відбуттю 1/2 частини строку покарання - 31.10.2019 року. Матеріали розглянуті комісією установи 31.10.2019 року - відмовлено, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст. 81 КК України по відбуттю 2/3 строку, тобто з 16.05.2020 року.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Судом установлено, що ОСОБА_3 є особою, яка на даний час відбула частину строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, при цьому є особою, що раніше неодноразово відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисні злочини. Невідбута частина строку покарання станом на 13.04.2020 року становить 1 рік 2 місяці 3 дня.

Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятного соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Також суд враховує ті обставини, що раніше ОСОБА_3 неодноразово відбував покарання за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не ставав, знову вчиняв тяжкий злочини.
Крім того, вирішуючи питання про заміну ОСОБА_3 покарання на більш м`яке, суд враховує те, що відбування покарання у виді обмеження волі передбачає можливість короткочасного виїзду за межі виправного центру, або ж проживання за межами гуртожитків після відбуття шести місяців строку покарання, що може сприяти вчиненню засудженим нових злочинів.
Отже, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_3 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше виправлення засудженого ОСОБА_3 можливе в умовах обмеження волі.
Враховуючи те, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього дії ст. 82 КК України немає.
Керуючись ст. 82 КК України, статями 537 - 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1