Справа № 487/9283/19
Провадження № 1-кс/487/9705/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Тарутине Одеської області, болгарина, громадянина України, з вищою освітою, що займає посаду головного державного інспектора митного посту «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
24.12.2019 року слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Відповідно до клопотання:

У проваджені Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, перебувають матеріали кримінального провадження №0000619 від 31.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.12.2019 року наказом №33-о ОСОБА_4 призначено на посаду головного державного інспектора митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби.
Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України ОСОБА_4 , зобов`язаний був діяти в межах повноважень та лише на підставі, та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Згідно ст. ст. 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе.
Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», наказу про призначення на посаду та функціональних обов`язків ОСОБА_4 є представником влади, займає посаду працівника митниці, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, здійсненням правозастосовних та правоохоронних функцій, тобто являвся службовою особою правоохоронного органу.
Відповідно до ч. 2 ст. 544 Митного кодексу України на органи доходів і зборів покладені, окрім інших і такі основні завдання, у тому числі: забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи; здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо; аналіз та управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю; забезпечення справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати, застосування заходів щодо їх примусового стягнення у межах повноважень, визначених цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими актами законодавства України, організація застосування гарантій забезпечення сплати митних платежів, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил на всій митній території України; здійснення в межах повноважень, визначених цим Кодексом, контролю за діяльністю підприємств, які надають послуги з декларування товарів, перевезення та зберігання товарів, що переміщуються через митний кордон України чи перебувають під митним контролем, та здійснюють інші операції з такими товарами, надання дозволів на здійснення зазначених видів діяльності; здійснення інших визначених законом повноважень, покладених на органи доходів і зборів.
Відповідно до п. 5 Типових технологічних схем пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №451 від 21.05.2012 року, особи, транспортні засоби і товари пропускаються через державний кордон після здійснення відповідно до вимог нормативно-правових актів щодо прикордонного, митного контролю.
Згідно з Приміткою до ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, якими особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 3, ст. 22, ч. 1 ст. 65 Закону України
«Про запобігання корупції» суб`єктами відповідальності за вчинення корупційних правопорушень є посадові та службові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи, які в установленому законом порядку притягаються до кримінальної відповідальності. Вказаним особам забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб. Зазначені особи зобов`язані вживати невідкладно заходи щодо запобігання одержанню неправомірної вигоди визначені ст. 24 вказаного закону.
ОСОБА_4 будучи головним державним інспектором митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці ДФС, тобто являючись відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України службовою особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, знаходячись на території «Міжнародного аеропорту «Одеса», що розташований по вул. Центральний Аеропорт в м. Одесі, 24.10.2019 року близько 01-00 год. під час проходження митного контролю ОСОБА_8 , який прибув до аеропорту літаком із республіки Туреччина, виказав прохання про передачу йому особисто неправомірної вигоди у сумі 300 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 7 467 грн., за невчинення в інтересах ОСОБА_8 , як того, хто надасть неправомірну вигоду дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме за безперешкодне проходження митного оформлення на митному пості «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці ДФС та не створення штучних перешкод при оформленні багажу з новими речами із розрахунку 300 доларів США за п`ять сумок та за подальше не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_8 , реально сприймаючи висловлені ОСОБА_4 погрози, усвідомлюючи можливість застосування до нього зазначених заходів, які можуть виразитися у притягненні його до адміністративної відповідальності та вилучення вантажу, був вимушений погодитися на надання неправомірної вигоди, яку вимагав ОСОБА_4 .
В подальшому, ОСОБА_4 реалізуючи свої злочинні наміри на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , надав останньому номер свого мобільного телефону та зазначив, що у подальшому при переміщенні нових речей через митний пост «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці ДФС йому необхідно буде надавати неправомірну вигоду у вигляді 200 доларів США за дві сумки з новими речами.
Продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри на отримання обумовленої раніше неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , ОСОБА_4 переслідуючи раніше висловлену вимогу, 23.12.2019 року приблизно о 05-30 год. 30 хв., перебуваючи поруч із будівлею старого терміналу «Міжнародний аеропорт «Одеса», що розташований по вул. Центральний Аеропорт в м. Одесі отримав самостійно визначену неправомірну вигоду від ОСОБА_8 у вигляді грошових коштів розміром 300 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 6987 грн. за безперешкодне проходження митного огляду, здійснення усіх митних формальностей, випуск з митної території України вантажу, а саме чотирьох сумок з новими речами та за не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності під час переміщення товарів, які ввезені із республіки Туреччина через «Міжнародний аеропорт «Одеса».
Відразу після отримання зазначених грошових коштів ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який по ступеню тяжкості відноситься до тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив про його задоволення.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те що підозра пред`явлена їх підзахисному є необґрунтованою та відсутність належних та допустимих доказів, як на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчинені вказаного кримінального правопорушення, так і наявності ризиків, на існування яких посилається слідчий у клопотанні.

Одночасно, вважала за доцільне обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У судовому засіданні встановлено, що 31.10.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000619внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Постановою прокурора відділу прокуратури Одеської області від 06.11.2019 року склад еримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000619 було перекваліфіковано з ч.1 ст.190 КК України на ч.3 ст.368 КК України.

23.12.2019 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, затримано ОСОБА_4 .

23.12.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України підтверджується заявою ОСОБА_8 від 30.10.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06.11.2019 року, протоколом освідування ОСОБА_4 від 23.12.2019 року, протоколом обшуку від 23.12.2019 року.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_4 , оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин ».

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При розгляді клопотання, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого у сфері службової діяльності, за яке передбачено покарання на строк до десяти років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, у тому числі за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території.
Будучи діючим працівником правоохоронних органів, ОСОБА_4 обізнаний з порядком та методикою ведення досудового розслідування, має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами органів державної влади, а отже може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вживати заходи впливу на ще не допитаних свідків та інших осіб з метою зміни останніми показань та спотворення вже зібраних доказів.
При цьому, слідчий суддя приходить до висновку, щодо недоведеності зі сторони слідчого наявність ризиків передбачених п. п.4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, є діючим працівником Держмитслужби, тобто правоохоронного органу, основним завданням якого є забезпечення правопорядку, захист прав громадян та держави.
Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігти ризикам наявним та доведеним під час розгляду клопотання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання ОСОБА_4 під вартою слід рахувати з 05-35 години 23.12.2019 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Враховуючи встановлені обставини, дані про особу ОСОБА_4 , його майновий стан, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, запобіжний захід тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до 21.02.2020 року 05-35 години.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в розмірі п`яидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105 100 грн.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- прибувати до слідчого ОСОБА_6 кожної середи місяця за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 59-А;

- не відлучатися за межі м.Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд в залежності від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні,
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон
Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали для виконання направити до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Слідчий суддя: ОСОБА_1