Справа № 487/3736/20
Провадження № 1-кс/487/4272/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002450 від 01.07.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2019 року слідчий СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , в рамках здійснення кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 01.07.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002450, звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, яким просив Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб з утриманням у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» без можливості внесення застави.

Клопотання мотивоване тим, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Так, здобуті під час досудового розслідування докази є переконливими для того, щоб стверджувати, що саме ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення. Зазначені обставини в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованих ризиків того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів слідства та суду, впливати на свідків та потерпілого та вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, і не зможе попередити вищевказані ризики.

В судовому засіданні прокурор підтримав ініційоване слідчим клопотання, наполягаючи на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що не мав наміру спричиняти потерпілому тілесні ушкодження, оскільки із ножем у руці перечипівся і тому вдарив потерпілого ножем. Оскільки тілесні ушкодження він спричинив потерпілому з необережності, просив суд обрати відносно нього більш м`який запобіжних захід.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, просила суд обрати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суддя вважає, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0002450 від 01.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.07.2020 приблизно о 10 годині 00 хвилин, більш точного часу під час проведення досудового розслідування не виявило можливим встановити, ОСОБА_4 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, в квартирі АДРЕСА_1 , скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, знаходячись в вказаний час у вказаному місці у ОСОБА_4 в ході розмови з ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 наніс один удар ножем ОСОБА_7 .

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 4388/509 на даний час ОСОБА_7 встановлений наступний діагноз: «Проникаючи поранення черевної порожнини с пораненням зачеревного простору з внутрішньочеревною кровотечею».

02.07.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто в умисному нанесені тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколами огляду місця події; протоколами допитів свідків; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Сукупність тих доказів, які долучені до клопотання слідчого та досліджених в судовому засіданні, підтверджує собою факт існування обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років; може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує те, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, постійного офіційного джерела доходів не має, є раніше судимим за злочини проти життя та здоров`я особи.

Слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту щодо можливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу, оскільки підозрюваний раніше судимим за злочини проти життя та здоров`я особи, не має постійного місця проживання та джерела доходів, що свідчить про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та всіх інших, встановлених судом ризиків.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з під варти.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Положення ч.5 ст. 182 КПК України передбачають, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

З урахуванням викладеного, при визначенні розміру застави, слідчий суддя, окрім вищевказаного, також враховує тяжкість правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , матеріальне становище підозрюваного та вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 175760 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням його в СІЗО міста Миколаєва строком шістдесят днів, терміном до 29.08.2020 року (включно).
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, у розмірі вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 175760 (сто сімдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят) грн.
Покласти на ОСОБА_4 , у разі звільнення під заставу зобов`язання не відлучатися за межі населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи, носити електронний засіб контролю, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного слідчим органу державної влади, здати на зберігання до відповідних органів державної влади закордонний паспорт/інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 07.07.2020 року о 09.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1