Справа №:755/1258/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156 від 09.01.2020 року про арешт майна,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

27 січня 2020 року до Дніпровського районного суд м. Києва надійшло клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 09.01.2020 року про арешт майна.

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 .

Клопотанням обґрунтоване тим, що до Дніпровського УП ГУНП у м. Києва надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 підробив офіційний документ.

Було повідомлено про підроблення приватним виконавцем виконавчого округу Київської області ОСОБА_6 офіційного документа, а саме постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.11.2019 року з метою незаконного та шахрайського заволодіння автомобілем, що належить їй на праві власності, а саме автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

14 січня 2020 року було проведено допит ОСОБА_5 , яка в ході допиту повідомила про те, що жодних документів вона не підписувала, коли був процес позбавлення її транспортного засобу їй запропонували підписати якийсь документ, на що остання відповіла, що має поганий зір та без окулярів погано бачить. З будь якими документами вона не ознайомлювалась та не підписувала.

Того ж дня нею було подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів кримінального провадження, серед доданих матеріалів якого була копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.11.2019 року з матеріалів виконавчого провадження №60678297, де остання начебто ставила свій підпис.

Згідно наданої копії постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.11.2019 вказаного виконавчого провадження відповідальним зберігачем за вилучений транспортний засіб Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 було призначено ДП «СЕТАМ» (). На сайті за посиланням https://setam.net.ua/auctions/filters/provadjenia=60678297; міститься інформація про те, що торги щодо вказаного транспортного засобу відбудуться 5 лютого 2020 року.

24.01.2020 було проведено огляд вказаного транспортного засобу за адресою: м. Київ, вул. Новопирогівська 56, а саме паркової зони ДП «СЕТАМ», де було виявлено транспортний засіб Volkswagen Transporter реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , білого кольору.

27.01.2020 року вказане вилучене майно, у відповідності ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, як предмет вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Слідчий у судове засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник автомобіля, відомості про якого зазначені у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, в судове засідання не з`явився. Представник ДП «СЕТАМ», на зберіганні якого знаходиться автомобіль також в судове засідання не з`явився. Неприбуття осіб не перешкоджає розгляду клопотання, а тому суд приходить до висновку про проведення судового засідання у відсутність осіб, що не з`явилися.

Вислухавши доводи слідчого, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбачену ч.1 ст.358 КК України, та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, а також з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вилучене майно, шляхом заборони його відчудження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває на зберіганні у ДП «СЕТАМ» ( за адресою: м. Київ, вул. Новопирогівська, 56,) шляхом заборони його відчуження.

В іншій частині клопотання відмовити у задоволенні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: