ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/603/19
Провадження № 1-кп/210/416/19

"16" грудня 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001814 від 21.12.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня-спеціальна, не працює, не одружена, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

1) 19.11.2008 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.309 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнена з випробуванням на 1 рік;

2) 03.03.2009 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 309 ч.2, 307 ч.2, 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.11.2008 року за ст.309 ч.1 КК України та до відбуття призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнилася 02.01.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 29 дні;

3) 01.03.2016 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 309 ч.2, 317 ч.1 КК України,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 01.12.2018 року о 12 годині 30 хвилин, знаходячись на території центрального ринку Металургійного району, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Соборності, 29-Б, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з кишені пальто надягненого на потерпілій ОСОБА_6 , таємно викрала належний їй мобільний телефон марки «Huawei Р20 Lite», Imei-1: НОМЕР_1 ; Imei-2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №101 від 16.01.2019 року становить 8652,06 гривень, після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на свою користь, завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 8652,06 гривень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала та повністю підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро кається, цивільний позов визнала в повному обсязі. Просила суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні присутня не була, до початку розгляду справи надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Цивільний позов підтримала та просила суд задовольнити його.

Відповідно до положень ст. 325 КПК України суд визнає за можливе з`ясувати всі обставини кримінального провадження за відсутності потерпілої ОСОБА_6 , враховуючи беззаперечну позицію учасників кримінального провадження та її заяву про це.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 підтримав позицію підзахисної щодо обмеження обсягу дослідження доказів у даному кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно з ст. 66 КК України, пом`якшуючою її відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно з ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання, є рецидив злочину.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо (Т. 2 а.п. 60), вину визнала, у вчиненому розкаялася, на обліку у лікарів психіатра не перебувала та не перебуває (Т. 2. а.п. 58), перебуває під диспансерним наглядом з січня 2016 року в наслідок вживання декількох психоактивних речовин, синдром залежності (Т.2 а.п. 69), фізично здорова, інвалідом не являється, раніше судима (Т. 2 а.с. 55,56-57, 61-62).

Беручи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченої, досудову доповідь, думку сторони обвинувачення про можливість звільнення від відбування покарання із іспитовим строком, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинувачену від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобіганню вчиненню нею нових злочинів.

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченій ОСОБА_4 ст. 69 КК України не вбачається.

Вирішуючи заявлений до ОСОБА_4 цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди завданої вчиненням злочину, в розмірі 8652,06 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється, виходячи із реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Цивільний позов ОСОБА_6 є обґрунтованим, та визнано обвинуваченою ОСОБА_4 . Заподіяна потерпілій шкода встановлена висновком судово-товарознавчої експертизи від 16.01.2019 № 101 (т.2 а.п.18-22), згідно з якою сума матеріального збитку, становить 8652,06 грн.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченої ОСОБА_4 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_3 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в результаті вчинення злочину 8652 (вісім тисяч шістсот п`ятдесят дві) гривні 06 (шість) копійок.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази відсутні.

Матеріали кримінального провадження №0001814 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/603/19, провадження №1-кп/210/416/19.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1