Справа № 699/144/19
Номер провадження № 1-кп/699/31/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2020 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському кримінальне провадження № 0000018 щодо обвинувачення

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_8 в ніч з 19.12.2018 на 20.12.2018, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою здійснення таємного викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, шляхом відкриття вхідних дверей, які були не зачинені, проник до приміщення житлового будинку, що знаходиться на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , де вчинив крадіжку бензопили «Stihl MS 170», вартість якої згідно висновку експерта № 8/47 від 22.01.2019 становить 2450 гривень 00 копійок. Після чого місце вчинення злочину покинув, завдавши потерпілому ОСОБА_7 , збитків на вказану суму.

Будучи допитаним у суді обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, не визнав, не розкаявся і показав, що жодного відношення до крадіжки бензопили у потерпілого ОСОБА_7 він не має.

Незважаючи на невизнання вини, винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджується:

-витягом з кримінального провадження № 0000018, згідно якого 08.01.2019 року до ЄРДР внесено відомості про те, що 08.01.2019 до чергової частини Корсунь-Шевченківського ВП надійшов рапорт оперуповноваженого Корсунь-Шевченківського ВП про те, що останнім в ході розгляду матеріалів ЖЄО № 4119 від 20.12.2018 в діях ОСОБА_8 виявлені ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення бензопили «Штіль», що належить ОСОБА_7 , з приміщення будинку за адресою проживання останнього (а.п.57 том 1);

- заявою ОСОБА_7 про дозвіл на проведення огляду будинковолодіння, за адресою АДРЕСА_2 (а.п.59 том 1);

- даними протоколу огляду місця події від 08.01.2019 року та фототаблиці до нього, що проведене на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 (а.п. 60-65 том 1);

- заявою ОСОБА_7 про приєднання до кримінального провадження бензопили «Штіль» в якості речового доказу (а.п. 66 том 1);

- даними протоколу огляду предметів від 09.01.2019 року та фототаблиці до нього, згідно якого предметом огляду є бензопила «Stihl MS 170» біло-оранжево-чорного кольору, без видимих пошкоджень з чохлом оранжевого кольору та ріжучим ланцюгом. Бензопила знаходиться в технічно справному та комплектному стані. По закінченню огляду бензопилу опечатано, поміщено до кімнати зберігання речових доказів Корсунь-Шевченківського ВП (а.п. 67-69 том 1);

- даними постанови від 09.01.2019 року про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні бензопили «Stihl MS 170» та передачу на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Корсунь-Шевченківського ВП до моменту проведення судово-товарознавчої експертизи, після чого передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 (а.п. 70 том 1);

- ухвалою слідчого судді про призначення судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні від 14.01.2019 (а.п. 71-72 том 1);

- даними висновку судово-товарознавчої експертизи № 8/47 від 22.01.2019 про те, що ринкова вартість бензопили «Stihl MS 170» на момент вчинення кримінального правопорушення, станом на 20.12.2018, за умови, що вона перебувала в технічно-справному та комплектному стані, могла становити 2450,00 грн. (а.п. 75-79 том 1);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.01.2019 з фото таблицею до нього, за участю потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 , у присутності двох понятих, згідно якого свідок ОСОБА_11 вказав на обставини крадіжки ОСОБА_8 бензопили з будинковолодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , що мало місце в ніч з 19 на 20 грудня 2018 року (а.п. 80-87 том 1);

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджується показаннями:

-потерпілого ОСОБА_7 про те, що в ніч з 19.12.2018 на 20.12.2018 перебував у вечірній час вдома. В цей час він почув голоси сторонніх осіб. Серед цих голосів він впізнав ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . Поки він вийшов на подвір`я, чоловіки поїхали на таксі в невідомому напрямку. Вранці він виявив відсутність бензопили та зателефонував в поліцію, повідомив про крадіжку. Згодом йому зателефонував ОСОБА_14 і повідомив, що привезуть бензопилу. Пилку привіз до його сусіда ОСОБА_15 таксист. Бензопилу оглянула поліція за місцем його проживання. Згодом йому зателефонував слідчий і попросив привезти бензопилу. Після чого пилку забрали на експертизу. Після проведення експертизи бензопилу повернули. Просив обрати несувору міру покарання обвинуваченому;

-свідка ОСОБА_16 про те, що обвинуваченого знає з дитинства. Ввечері 19.12.2018 він з ОСОБА_8 та іншими особами відпочивали в барі, пили пиво, випили по дві пляшки пива на кожного. Згодом вони поїхали в м. Корсунь-Шевченківський. Разом з ними поїхав ОСОБА_14 . Коли заїхали в с. Гарбузин Корсунь-Шевченківського району ОСОБА_14 показав на подвір`я потерпілого ОСОБА_7 і пояснив, що останній тривалий час ремонтує його автомобіль. Після цього вони зупинилися. Далі він чув гуркіт хвіртки. Хто що робив він не бачив, хто приніс пилку не бачив. ОСОБА_11 був в дворі потерпілого 5-7 хвилин. В місто Корсунь-Шевченківський їхали на автомобілі Мелешка Василя. В салоні автомобіля були ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , він, ОСОБА_14 і брат обвинуваченого ОСОБА_19 ;

-свідка ОСОБА_11 про те, що обвинуваченого знає тривалий час. В ніч з 19.12.2018 на 20.12.2018 він з товаришем був в барі в с. Набутів Корсунь-Шевченківського району. Там був присутній ОСОБА_18 . Згодом вони поїхали в м. Корсунь-Шевченківський разом з ОСОБА_8 . По дорозі вони заїхали на подвір`я потерпілого. Там вони стали шукати господаря, але останній не вийшов на подвір`я. Після цього він сів в автомобіль, а ОСОБА_8 залишився на подвір`ї у потерпілого. Згодом ОСОБА_8 прийшов до автомобіля і приніс з собою бензопилу. Що це за пилка він не знав. Вранці йому зателефонував потерпілий і сказав, що в нього викрали бензопилу. Після цього він зателефонував до ОСОБА_8 і сказав, що пилку необхідно повернути власнику. ОСОБА_8 пообіцяв її повернути. Будь-яких домовленостей з ОСОБА_8 щоб викрасти пилку в нього до входу на подвір`я не було. ОСОБА_8 діяв на власний розсуд;

-свідка ОСОБА_20 про те, що в грудні 2018 року він працював таксистом в м. Корсуні - Шевченківському. В ніч з 19 на 20 грудня 2018 року він обслуговував виклик в с.Набутів, де до нього в автомобіль сіли чотири чоловіки, серед яких були ОСОБА_18 обвинувачений, його брат ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та чоловік старшого віку ( ОСОБА_11 ). останніх він відвіз в м.Корсунь-Шевченківський. Через деякий час його знову викликав ОСОБА_18 , якого разом із ОСОБА_11 він віз з м.Корсуня-Шевченківського в напрямку с.Деренковець. Рухаючись через с.Гарбузин, на вимогу ОСОБА_8 він зупинився біля подвір`я потерпілого ОСОБА_7 . Далі ОСОБА_8 і ОСОБА_11 пішли на подвір`я останнього, а через 5-7 хвилин вийшли до автомобіля. При цьому ОСОБА_8 попросив його відкрити багажник автомобіля, куди поклав бензопилу «Штіль», яку виніс з подвір`я. Після цього вони поїхали в напрямку с.Деренковець. Прибувши на місце ОСОБА_8 не забрав бензопилу із собою, а сказав, що її забере ОСОБА_11 , але на на наступний день йому зателефонував обвинувачений і сказав, що пилку потрібно відвезти потерпілому ОСОБА_7 . Після цього він відвіз пилку знайомому потерпілого ОСОБА_22 , оскільки той знав потерпілого.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторно звернув увагу на те, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази винуватості ОСОБА_8 у їхній сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість останнього у вчиненні інкримінованих діянь доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Суд критично, як спробу захисника обвинуваченого допомогти останньому уникнути покарання за вчинений злочин, оцінює твердження щодо неможливості використання матеріалів досудового розслідування через те, що органами досудового розслідування у період часу з 20 грудня 2018 року до 08 січня 2019 року до ЄРДР не були внесені дані про вчинення крадіжки у потерпілого ОСОБА_7 , оскільки, не зважаючи на те, що ст..214 КПК України дійсно передбачений обов`язок протягом 24 годин після отримання заяви внести дані до вказаного реєстру, суд визнає такі дії слідчого порушенням процесуального закону щодо прав потерпілого, але вказане порушення не може бути підставою для визнання доказів, отриманих у вказаному кримінальному провадженні недопустимими.

Крім того, суд критично оцінює твердження захисника Гречухи про недоведеність причетності ОСОБА_8 до вчинення крадіжки саме обвинуваченим та можливість вчинення такої крадіжки ОСОБА_11 , оскільки такі твердження спростовуються показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що саме ОСОБА_8 виніс з домоволодіння пилку і поклав її в багажник автомобіля. При цьому суд звертає увагу на те, що вказані показання сам обвинувачений у суді не заперечив.

Крім того, з показань свідка ОСОБА_20 , якими були підтверджені показання свідка ОСОБА_11 , судом було встановлено, що саме обвинувачений приніс до машини «таксі» пилку, саме він розпоряджався діями щодо завантаження пилки в багажник автомобіля, передачі пилки ОСОБА_11 , який не захотів її забрати з машини по приїзду, а також повернення пилки потерпілому на наступний день. Сукупність вказаних обставин вказує на те, що саме ОСОБА_8 вчинив крадіжку, а потім на власний розсуд розпоряджався викраденим майном.

Разом з тим, суд погоджується з тим, що органами досудового розслідування стороні захисту не було надано для ознайомлення в порядку ст..290 КПК України речовий доказ бензинову пилку.

Вказана обставина виключала б сприйняття судом вказаного предмета як речового доказу у справі, але з урахуванням того, що вказаний речовий доказ не був представлений прокурором як доказ винуватості обвинуваченого, а матеріали проведеної судової експертизи та інші процесуальні дії щодо вказаної бензопили не були заперечені стороною захисту, суд вважає можливим прийняти рішення у справі на підставі досліджених доказів без огляду бензопили.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який класифікується як тяжкий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику останнього, досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає притягнення до кримінальної відповідальності вперше, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

По місцю проживання обвинувачений характеризується позитивно (а.п. 89 том 1).

На обліку у психіатра та нарколога не перебуває, що вбачається з довідки виданої Корсунь-Шевченківською ЦРЛ №3 від 21.01.2019 року (а.п. 91 том 1).

Відповідно до висновку досудової доповіді сектору з питань пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_8 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, також оцінюється як середній, а тому останній може виправитись без ізоляції від суспільства, за умовою встановлення судом обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.п.2, 4 ч.3 ст. 76 КК України.

З урахуванням характеристики обвинуваченого ОСОБА_8 , встановлених обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства, шляхом призначення покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання в порядку ст.75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням на нього обов*язків, передбачених ст.76 КК України, що в даному випадку буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Завдані збитки на загальну суму 2450,00 грн. відшкодовані.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази у кримінальному провадженні підлягають вирішенню відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,

Суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, який рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-бензопилу марки «Stihl MS 170», що передана на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 - залишити у його розпорядженні.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області 24.12.2007 року, РНОКПП НОМЕР_2 , інші відомості суду не відомі, в доход держави процесуальні витрати в загальній сумі 572,00 грн. за проведення експертизи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення вручити негайно прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1