Справа №295/4954/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового

засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0001063 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липівка, Макарівського району Київської області, громадянина України, розлученого, має сина 2008 року народження, працюючого КП поховань, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , засудженого вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 01.03.2019 за ст. 125 ч.1 КК України до 140 громадських робіт, покарання відбуто в повному обсязі,

за ст. 345 ч.1 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_7

в с т а н о в и в :
Наказом прокурора Житомирської області № 585к від 14.12.2015 ОСОБА_6 призначений на посаду прокурора Житомирської місцевої прокуратури Житомирської області, тобто відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 є працівником правоохоронного органу.

Так, постановою заступника керівника Житомирської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 від 30.05.2018 на прокурора ОСОБА_6 покладено обов`язки по здійсненню процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в суді у кримінальному провадженні № 0002190 від 29.05.2018 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України. Крім того, постановою заступника керівника Житомирської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 від 24.12.2018 на прокурора ОСОБА_6 покладено обов`язки по здійсненню процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення в суді у кримінальному провадженні № 0000102 від 04.05.2018 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.1 КК України.

01.03.2019 суддею Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_9 за наслідками розгляду кримінального провадження № 0002190 від 29.05.2018, публічне обвинувачення у якому підтримував прокурор ОСОБА_6 , ухвалено обвинувальний вирок, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та, в тому числі з врахуванням думки прокурора, призначено покарання у виді 140 громадських робіт.

11.03.2019 близько 11 год. 15 хв. ОСОБА_4 прибув до службового кабінету № 300 (зал судових засідань №9) Корольовського районного суду м. Житомира, що за адресою м. Житомир, майдан Соборний,1, з метою отримати копію судового рішення, яким суд вирішив обвинувачення відносно нього по суті, де в цей час перебував прокурор ОСОБА_6 .

У цей час, місці та за вищевикладених обставин ОСОБА_4 , який розуміючи, що перед ним знаходиться працівник прокуратури, на якого покладено обов`язок процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в суді у кримінальних провадженнях за обвинуваченням ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на погрозу насильством працівнику правоохоронного органу ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність та кримінальну караність своїх дій, ОСОБА_4 , поводячи себе зухвало та агресивно, з метою залякування та незаконного тиску на представника органів прокуратури, в словесній формі неодноразово висловив відкриті погрози застосування насильства у вигляді спричинення тілесних ушкоджень відносно прокурора Житомирської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 , у зв`язку з реалізацією останнім наданих йому прав та виконанням обов`язків, визначених Кримінальним процесуальнім кодексом України, пов`язаних з виконанням функцій процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в суді по кримінальним провадженням відносно ОСОБА_4 . Висловлені ОСОБА_4 погрози застосування насильства відносно ОСОБА_6 супроводжувалось словами нецензурної брутальної лайки та особистими образами, а також агресивною манерою поведінки, що викликало у потерпілого ОСОБА_6 переконання у можливості їх невідкладного втілення у життя, сприймалися як реальні, тобто порушили його психічну недоторканість, порушили нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, цивільний позов не визнав і показав, що 11.03.2019 приїхав до суду за отриманням копії вироку. Зайшовши до залу судових засідань, побачив прокурора ОСОБА_10 , якого запитав «ти ще живий?», «як тебе ще носить земля?», ці слова сказав як прокляття, а не як погрози. Визнає, що ображав прокурора словами «подлец» та «брехун», але не нецензурною лайкою, а після слів ОСОБА_10 припинити образи, запропонував останньому вийти та поговорити як чоловіки, вважає зазначені висловлювання як критика його роботи і коли прокурор не відреагував на його пропозицію вийти сказав, що роздушив би його як жабу. Після того, як суддя ОСОБА_11 зробив йому зауваження припинити словесну перепалку, одразу вийшов з залу і покинув приміщення суду. Ствердив, що погроз не висловлював, а його словесна перепалка була як алегорія та критика. Зазначив, що йому соромно за таку свою поведінку та претензії мав до ОСОБА_10 як до людини.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена безпосередньо дослідженими під час судового розгляду отриманими в законному порядку допустимими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 показав, що працює в органах прокуратури з 2013 року. Згідно з наказами керівництва прокуратури здійснює процесуальне керівництво у кримінальних провадженнях про обвинувачення ОСОБА_4 11.03.2019 біля 11 год. прибув до залу суду судді Покатілова, у зв`язку з розглядом іншого кримінального провадження. В залі крім нього перебували суддя, секретар, адвокат ОСОБА_12 та ще якась невідома особа. В проміжок часу з 11-15 по 11-20 до залу зайшов ОСОБА_13 , який побачивши його запитав «ти ще живий?», що його спантеличило, а тому запитав у ОСОБА_13 чи це звернення до нього, на що останній почав агресивно себе поводити, ображати словами нецензурної лайки. Потім почав пропонувати вийти на вулицю і говорити один на один, при цьому сказав «що розірве як жабу», «порве на куски», «вивезе у Вінницьку область, де ніхто не знайде», все відбувалося протягом від 2-х до 4-х хвилин. Після того, як суддя зробив зауваження ОСОБА_14 , останній вибіг із залу. Кримінальні провадження, які розглядаються відносно ОСОБА_13 пов`язані із застосуванням останнім насильства, ОСОБА_13 носив із собою сокирку, а тому сприйняв слова обвинуваченого як реальну загрозу, що у нього можуть бути предмети, якими останній може реалізувати свої погрози, а тому викликав поліцію.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що працює суддею Корольовського районного суду м. Житомира та в його провадженні перебувало на розгляді кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 125 ч.1 КК України, розгляд якого закінчено винесенням вироку. 11.03.2019 біля 11 год. він разом з секретарем судового засідання, прокурором ОСОБА_10 та адвокатом ОСОБА_12 перебували в залі судового засідання. В цей час до зали зайшов ОСОБА_13 з вимогою негайно вручити йому копію вироку, його попросили зачекати в коридорі для підготовки копії. Шульга вийшов з зали, але через 1-2 хвилини повернувся і запитав у ОСОБА_10 «ти ще живий?», «давай вийдемо і я розкажу як має чинити прокурор», при цьому говорив дуже голосно, з нецензурною лайкою, жестикуляцією руками, в свою чергу він сприйняв слова висловлені ОСОБА_13 прокурору ОСОБА_10 , як погрози. Після зробленого ним зауваження ОСОБА_13 вискочив із залу і більше не повертався.

Свідок ОСОБА_15 показав, що працює адвокатом та 11.03.2019 перебував в залі Корольовського районного суду м. Житомира каб.300, де також перебували суддя ОСОБА_11 , секретар судового засідання та прокурор ОСОБА_10 . До залу зайшов невідомий чоловік, в послідуючому дізнався його прізвище ОСОБА_13 , який прийшов за копією вироку та побачивши прокурора ОСОБА_10 почав нецензурно лаятися, висловлювати погрози прокурору, кричав «я тебе порву, розірву», «як земля тебе носить», а потім запропонував останньому вийти в коридор розібратися, при цьому ОСОБА_10 постійно заспокоював ОСОБА_13 . Секретар судового засідання попросила ОСОБА_13 розписатися за отримання копії вироку, а останній її обізвав словами нецензурної лайки і зі словами «розберуся з усіма» залишив зал суду. Зазначив, що від поведінки ОСОБА_13 , його висловлювань склалося враження, що останній може вчинити певні дії по відношенню до прокурора. Поведінка ОСОБА_13 була неадекватна, супроводжувалася сильною жестикуляцією руками, складалося враження, що останній може накинутися.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що працює секретарем судового засідання у судді ОСОБА_9 , її робочим місцем є зал № 9. 11.03.2019 в залі суду перебували суддя, прокурор ОСОБА_10 та адвокат ОСОБА_12 , які очікували на розгляд справи. В цей час до залу зайшов ОСОБА_13 з проханням видати копію вироку, вона попросила останнього зачекати в коридорі. Шульга пройшовши до виходу з залу, одразу повернувся, сказавши що чекати не збирається, був емоційно збуджений. Готуючи копію вироку вона чула, що на підвищених тонах відбувається якась розмова між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , але не звертала увагу на її зміст. Потім почула як ОСОБА_13 сказав ОСОБА_10 «давай вийдемо, я тобі покажу і розкажу», одночасно висловлювався брутальною лайкою. Особисто вона сприйняла слова ОСОБА_13 як погрози та злякалася. При цьому, ОСОБА_10 намагався заспокоїти ОСОБА_13 , робив зауваження на нецензурну лайку, але останній не реагував. Потім вона попросила ОСОБА_13 розписатися за отримання копії вироку, останній почав читати вирок, потім його жбурнув в зал, а на її прохання розписатися обізвав нецензурною лайкою та грюкнувши дверима залишив зал. Зазначила, що поведінка ОСОБА_13 її злякала, останній постійно нервово ходив по залу, махав руками, в голосі відчувалася агресія, а тому вона запропонувала прокурору Рибалко самому не повертатися до роботи та комусь зателефонувати. Уточнила, що крім слів «вийдемо, поговоримо, я тобі покажу», інших вона не чула, а також не чула слів про розчленування та вивезення у Вінницьку область.

Згідно наказу прокуратури Житомирської області № 585к від 24.12.2015 ОСОБА_6 в порядку переведення призначено на посаду прокурора Житомирської місцевої прокуратури (а.с.104).

З досліджених постанов заступника керівника Житомирської місцевої прокуратури від 30.05.2018 та 24.12.2018 визначено групу прокурорів у кримінальних провадженнях про обвинувачення ОСОБА_4 , до складу якої включено прокурора ОСОБА_6 , який затвердив обвинувальні акти у зазначених кримінальних провадженнях (а.с.134,135,136-141).

Як вбачається з книги реєстрації осіб, які прибули до приміщення судів Корольовського та Богунського районів м. Житомира 11.03.2019 під № 73 зареєстровано прибуття ОСОБА_4 до судді ОСОБА_9 (а.с.111).

Протоколом огляду місця події від 11.03.2019 за участю потерпілого ОСОБА_6 встановлено місце де ОСОБА_4 висловлював погрози (а.с.99-103).

Суд критично оцінює доводи обвинуваченого ОСОБА_4 і розцінює їх як намагання уникнути кримінальної відповідальності також у зв`язку з наступним.

Так, вина обвинуваченого доведена послідовними та незмінними показаннями потерпілого ОСОБА_17 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , які показали, що ОСОБА_4 перебуваючи в залі судового засідання, розуміючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу - прокурор, який виконує свої обов`язки відповідно до вимог чинного законодавства, поводив себе агресивно, лаявся нецензурною лайкою, висловлював погрози насильством. Крім того, як потерпілій, так і свідки слова висловлені ОСОБА_4 сприйняли як погрозу вчинення насильства над прокурором.

Твердження обвинуваченого, що його слова за змістом є алегорією та критикою, суд відкидає, оскільки вони спростовані безпосередньо дослідженими допустими доказами та за своїм змістом містять саме погрози висловлені працівнику правовохоронного органу з приводу здійснення останнім своїх процесуальних обов`язків при розгляді кримінальних провадженнях, в яких ОСОБА_13 має статус обвинуваченого. Погрози виражалися у висловлюваннях, жестах, за допомогою яких ОСОБА_13 залякував потерпілого до вчиненням насильства.

Доводи захисту про те, що після події ОСОБА_6 не звертався з клопотаннями по забезпечення його безпеки не є такими, що спростовують вчинення обвинуваченим злочину.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ст. 345 ч.1 КК України, які виразилися у погрозі насильством працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 11.03.2019 близько 11 год. 15 хв. ОСОБА_4 прибув до службового кабінету № 300 (зал судових засідань №9) Корольовського районного суду м. Житомира, що за адресою м. Житомир, майдан Соборний,1, з метою отримати копію судового рішення, яким суд вирішив обвинувачення відносно нього по суті, де в цей час перебував прокурор ОСОБА_6 .

У цей час, місці та за вищевикладених обставин ОСОБА_4 , який розуміючи, що перед ним знаходиться працівник прокуратури, на якого покладено обов`язок процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в суді у кримінальних провадженнях за обвинуваченням ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на погрозу вбивством працівнику правоохоронного органу ОСОБА_6 .

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про не доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинних дій, що виразились у погрозі вбивством. Так, під час судового розгляду про зазначені погрози вбивством показав лише потерпілій ОСОБА_6 , а допитані свідки, які були безпосередніми очевидцями подій на протязі всього часу, в період якого ОСОБА_4 інкримується вчинення таких дій, в своїх показаннях зазначили про те, що ОСОБА_4 висловлював лише погрози вчинення насильства. Інших доказів досудовим розслідуванням та судом не здобуто, у зв`язку з чим обвинувачення в погрозі вбивством працівнику правоохоронного органу ОСОБА_6 суд виключає.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ч.3 ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено. Висловлені ОСОБА_4 в останньому слові слова вибачення, суд оцінює критично, оскільки зазначені вибачення супроводжувалися образами, нецензурними словами, що вказують на відсутність його щирого каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При цьому суд враховує, особу обвинуваченого, який на час вчинення кримінального правопорушення був засуджений 01.03.2019, має непогашену судимість за злочин, пов`язаний з насильством щодо особи. Також судом враховується поведінка ОСОБА_4 , який належних висновків з попередньої судимості для себе не зробив та під час судового розгляду, нехтуючи правилами поведінки постійно, не припиняючи, незважаючи на зауваження суду, систематично дозвляв собі висловлювання образ, як нецензурною лайкою, приниженням і погрозами на адресу потерпілого,

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покаранняу вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.

Потерпілий ОСОБА_6 пред`явив цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10.000 грн. В обгрунтування зазначив, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого погіршився психічний та психологічний стан, оскільки тривалий час почував себе знервовано та його переслідувало відчуття небезпеки.

Суд враховує, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого потерпілому спричинено моральні страждання, які дійсно позначили негативні зміни у його житті, думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання, насторогу, тривогу. Крім того, потерпілий переніс емоційний стрес та, враховуючи поведінку обвинуваченого під час судового розгляду продовжує нести моральні страждання, переживання, стреси та інші негативні фактори.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, загальний життєвий рівень громадян України, і здатність обвинуваченого ОСОБА_4 реально відшкодувати шкоду, суд, вважає за можливе розмір моральної шкоди визначити в сумі 7000 грн.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Питання про речові докази, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 345 ч.1 КК України і призначити йому покарання за цим законом - 2 (два) роки позбавлення волі.

Початок строку покарання рахувати з часу затримання.

На підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.03.2019 по 13.03.2019 з розрахунку день за день.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди - 7000 (сім тисяч) грн.

Речові докази: СД-диск зберігати в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1