Провадження № 274/119/20
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/6/20

І м е н е м У к р а ї н и
18.05.20 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретарів судового засідання . . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/119/20 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, до засудження зі слів працював неофіційно, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого зі слів в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 14.04.97 Залізничним районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 142 КК України 1960 року на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 2) 21.02.02 Солом`янським районним судом м. Києва за ст.ст. 152 ч. 2, 152 ч. 3, 152 ч. 4, 15, 153 ч. 3, 70, 71 КК України на 11 років позбавлення волі; 3) 11.12.13 Солом`янським районним судом м. Києва за ст.ст. 187 ч. 2, 263 ч. 1, 70 ч. 1 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.11.18 невідбуту частину основного покарання замінено на 1 рік 10 місяців 24 дні обмеження волі,

за ч. 1 ст. 390 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_7

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

24 січня 2019 року засуджений ОСОБА_5 , прибувши для відбуття покарання у виді обмеження волі до державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» (далі БВЦ-108), під підпис був ознайомлений з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України та нормативно-правовими актами, що регламентують порядок та умови відбування покарання у виді обмеження волі, правилами внутрішнього розпорядку установи виконання покарання для засуджених до обмеження волі та попереджений про кримінальну відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 390, 391, 392, 393 КК України.

Будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 390 КК України, 28 жовтня 2019 року у невстановлений досудовим слідством денний час засуджений ОСОБА_5 на підставі рознарядки виводу засуджених на робочі об`єкти на 28 жовтня 2019 року, затвердженої 28.10.19 начальником БВЦ-108, перебуваючи на території контрагентського об`єкту ФОП « ОСОБА_8 » за адресою: АДРЕСА_3 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, таємно, без відповідного дозволу начальника державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)», самовільно залишив межі вказаного контрагентського об`єкту та в такий спосіб ухилився від відбування покарання у виді обмеження волі, що було виявлено у той же день близько 16 години 45 хвилин.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнається винуватим, передбачена ч. 1 ст. 390 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що він був засуджений та відбував покарання у виді позбавлення волі. В подальшому невідбуту частину покарання йому було замінено на обмеження волі і у 2019 році він прибув для відбування покарання до Бердичівського виправного центру. По прибуттю йому було доведено вимоги до поведінки засуджених, правила внутрішнього розпорядку. Через декілька місяців він працевлаштувався на контрагентський об`єкт, де працював, характеризувався позитивно, заохочувався, стягнень не мав. Попрацював декілька місяців. Потім у нього виникло непорозуміння з дружиною, фінансові проблеми. Через свій емоційний стан і скоїв втечу. 28 жовтня 2019 року він був на контрагентському об`єкті і після обіду, о 12.40-12.50 зайшов до роздягальні, переодягнувся і залишив територію об`єкту, дозволу на що не мав. Як втікав, ніхто з адміністрації не бачив. Пішов через поля, ліса в напрямку траси. Затриманий був в грудні в Києві, на Трухановому острові, де переховувався в будинках. Вину визнає, про скоєне жалкує, кається, просить не призначати великий строк.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів:

*копією вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.13, згідно з яким ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 187 ч. 2, 263 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна (т. 1, а.п. 27-28);

*копією ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.11.18, відповідно до якої засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину основного покарання замінено на 1 рік 10 місяців 24 дні обмеження волі (т. 1, а.п. 29);

*даними копії розписки ОСОБА_5 від 24.01.19 про ознайомлення з вимогами КВК України, КПК України та КК України, в тому числі з положеннями ст. 390 КК України (т. 1, а.п. 33);

*даними копії розписки ОСОБА_5 від 24.01.19 про ознайомлення з межами ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)" (в тому числі на контрагентських об`єктах), розпорядком дня та правилами поведінки. ОСОБА_5 попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 390 КК України (т. 1, а.п. 34);

*даними витягу з наказу начальника БВЦ № 108 № 100 від 15.07.19 та договору № 18 про надання робочої сили та розрахунки за неї від 01.04.19, згідно з якими засудженого ОСОБА_5 залучено до суспільно корисної праці на контрагентському об`єкті ФОП " ОСОБА_8 " по АДРЕСА_3 , де він і мав знаходитися 28.10.19 (т. 1, а.п. 38, 36-37).

За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 390 КК України, як самовільне залишення місця обмеження волі вчинене особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: рецидив злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 ч.ч. 2, 3 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 390 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений раніше судимий, за місцем відбування покарання у виді обмеження волі за незначний проміжок часу характеризувався позитивно, двічі заохочувався, стягнень не мав.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, раніше відбував покарання у виді позбавлення волі, вчинив злочин, пов`язаний із уникненням від відбування покарання у виді обмеження волі, при чому скоїв злочин, відбувши лише дев`ять місяців у виправному центрі, подальше відбуття покарання у виді обмеження волі не змінить умов і режиму такого покарання, тобто не усуне причини та умови скоєння злочину, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе. І лише враховуючи визнання вини обвинуваченим, його щире каяття, суд приходить висновку про можливість призначення ОСОБА_5 строку покарання ближче до мінімального, встановленого в санкції статті. Остаточне покарання обвинуваченому відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України суд призначає за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2013 року.

На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Підстав для зміни чи скасування обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи особу обвинуваченого і його процесуальну поведінку, а саме те, що ОСОБА_5 протягом чималого проміжку часу після втечі уникав відбування покарання у виді обмеження волі, перебував у розшуку, приймаючи до уваги призначене покарання, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік 08 (вісім) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2013 року, та призначає ОСОБА_5 до відбуття 01 (один) рік 11 (одинадцять) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_5 обчислювати з 18 травня 2020 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 залишити попередній - тримання під вартою, але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк основного покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 11.12.19 до 17.05.20 з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1