Єдиний унікальний номер 722/2036/19
Номер провадження 1-в/722/1/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника СВК №67 ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
та лікаря-психіатра ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 клопотання підтримали та з наведених у ньому підстав просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо умовно-дострокового звільнення засудженого, оскільки вважає, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Представник ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки вважає, що засуджений не досяг відповідного ступеню виправлення.
Голова спостережної комісії при Сокирянській райдержадміністрації Чернівецької області ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення судового розгляду без його присутності, вирішення клопотання засудженого залишив на розсуд суду.
Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий: вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.08.2017 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, до якого застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Згідно вироку Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22.01.2018 року, ОСОБА_6 було засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 69, 70 ч.1, 69, 71, 72 КК України, до покарання у виді 2 років 8 місяців позбавлення волі, на підставі ст.94 КК України застосовано примусові заході медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 30.03.2018 року вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22.01.2018 року залишено без змін.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03.01.2019 року застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги відносно ОСОБА_6 припинено.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховується з 02.10.2017 року. Відповідно кінцевим строком відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі є 02.06.2020 року.
Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
У відповідності до ст.12 КК України, злочини, передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, за вчинення яких засуджений ОСОБА_6 , відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та умисних тяжких злочинів.
Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_6 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного тяжкого злочину.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених. Режим у колоніях має зводити до мінімуму різницю між умовами життя в колонії і на свободі, що повинно сприяти підвищенню відповідальності засуджених за свою поведінку і усвідомленню людської гідності. Режим створює умови для суспільно корисної праці засуджених, загальноосвітнього і професійно-технічного навчання, соціально-виховної роботи та громадського впливу.
Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Як вбачається із особової справи, довідки про заохочення і стягнення, довідки відділу організації та нормування праці №339 від 19.12.2019 року засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 02.10.2017 року. За час утримання в Чернівецькій УВП №33 до дисциплінарної відповідальності не притягувався.
В державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67) засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання з 13.06.2018 року.
Частинами 1 та 5 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.
З 27.06.2018 року переведений з дільниці КДіР до відділення ресоціалізації. З приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався. В серпні 2018 року був направлений на обстеження та лікування до лікувального закладу при Вільнянській ВК №20 Запорізької області. Під час перебування в даній установі порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.
У жовтні 2018 року ОСОБА_6 повторно прибув для подальшого відбування покарання до державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)». З моменту прибуття до відділення і по даний час до оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався. За час перебування в колонії до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався.

При цьому, як встановлено в судовому засіданні із пояснень засудженого та представника Сокирянської ВК-67, ОСОБА_6 , не будучи офіційно працевлаштованим, під час відбування покарання постійно виконує роботи по прибиранню кімнати побачень із засудженими та прилеглої до неї території, до роботи відноситься добросовісно

Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої 23.12.2019 року начальником державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_9 , встановлено, що засуджений ОСОБА_6 у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, по відношенню до персоналу колонії намагається бути ввічливим, їхні вимоги намагається виконувати, намагається утримувати в чистоті та порядку своє спальне місце і приліжкову тумбочку, відвідує заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні, соціально-корисні зв`язки на волі підтримує шляхом побачень та отриманням посилок (передач), виконує роботи з благоустрою установи та відділення. За період відбування покарання ОСОБА_6 отримав спеціальність «Токар 2-го розряду», закінчивши у 2018 році навчання у навчальному центрі при установі.
Згідно довідки бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» за №163, станом на 18.12.2019 року на виконанні виконавчих листів щодо стягнень із засудженого ОСОБА_6 немає.
Згідно довідки медичної частини №380 від 18.12.2019 року, по прибуттю до Сокирянської виправної колонії №67, засуджений ОСОБА_6 14.06.2018 року був комісійно оглянутий лікарями медчастини установи. Діагноз: помірні зміни особистості важкого генезу у особи з легкою розумовою відсталістю. У зв`язку з цим засуджений взятий на «Д» облік лікаря психіатра. Працездатний з раціональним працевлаштуванням. З 06.09.2018 року по 26.09.2018 року перебував на обстеженні та лікуванні в психіатричній лікарні ВК-20. На даний час стан його здоров`я задовільний.
Лікар-психіатр медичної частини СВК-67 ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що після прибуття в установу для відбування покарання засуджений був комісійно оглянутий лікарями медчастини та взятий на «Д» облік у лікаря-психіатра. У вересні 2018 року був етапований до спеціалізованої медичної установи ВК-20 для проведення обстеження та лікування. На даний час стан здоров?я засудженого значно покращився порівняно із його станом здоров?я на час прибуття в колонію. Перебуваючи на «Д» обліку у лікаря-психіатра, засуджений по даний час постійно приймає необхідні лікарські препарати та майже щодня у зв?язку з цим відвідує медичну частину. Враховуючи стан здоров`я засудженого, останній може бути працевлаштований та брати участь у трудовій діяльності, однак за умови виконання робіт з легкими умовами праці. При цьому, не рекомендується засудженому робота біля вогню або води, на висоті, біля рухомих механізмів. Відвідуючи медичну частину, засуджений завжди в добровільному порядку здійснює роботи по прибиранню приміщення медичної частини та виносу сміття. Крім того, щодня, йдучи на роботу, він бачить як засуджений здійснює прибирання території виправної установи.

Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається із виписки з протоколу засідання атестаційної комісії, засуджений ОСОБА_6 станом на 04.07.2019 року не став на шлях виправлення (протокол №3 від 04.07.2019 року).
Разом з тим, суд не погоджується із даною оцінкою ступеню виправлення засудженого ОСОБА_6 , оскільки враховуючи в сукупності встановлені в судовому засіданні обставини, така оцінка вочевидь не відповідає особі засудженого, його поведінці і ставленню до праці.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22.01.2018 року, умовно-достроково на невідбутий строк 4 (чотири) місяці 3 (три) дні.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_6 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_1