ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/295/20

17 лютого 2020 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000006 від 02.01.2020 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мала Любаша Костопільського району Рівненської області, проживає у АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, державних нагород та пільг не має, раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.337 Кримінального кодексу України, з угодою про визнання винуватості від 31.01.2020
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , являючись військовозобов`язаним, відповідно до протоколу №4 від 08.10.2009 року та до ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний був в термін до 05.12.2019 року стати на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 та особисто під розпис 28.11.2019 отримав попередження про необхідність прибуття до 05 грудня 2019 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_2 , щоб стати на військовий облік військовозобов`язаних.
Проте, діючи умисно, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку, всупереч вимогам Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», за відсутності поважних причин, ОСОБА_4 до 05.12.2019 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не прибув, у зв`язку з чим ухилився від військового обліку.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.337 КК України, а саме ухилення військовозобов`язаного від військового обліку.
Під час досудового розслідування між начальником Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000006 від 02.01.2020, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 31 січня 2020 року укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.
Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.337 КК України щодо обставин, викладених в обвинувальному акті від 31.01.2020 року, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.1 ст.337 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 /п`ятсот десять/ гривень.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ст.12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відноситься до злочину невеликої тяжкості. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.337 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між начальником Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, речові докази та процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 374, 475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 31 січня 2020 року про визнання винуватості, укладену між начальником Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.337 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 /тридцять/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 /п`ятсот десять/ гривень.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1