пр. № 1-кп/759/447/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005588 від 02.08.2019 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Волгоград, Росія, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 02.08.2019 року, приблизно о 04:30 годин, керуючи на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ДАІ ГУ УМВС України м. Тернопіль від 01.08.2003 року, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/0338954, технічно справним транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_3 , який належить йому на праві користування, рухаючись по першій смузі пр. Академіка Палладіна, 18/30, в м. Києві, зі сторони пр. Перемоги в напрямку бул. Вернадського, разом з пасажиром ОСОБА_7 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, не впевнився у безпеці руху, втратив контроль над керуванням транспортним засобом та скоїв зіткнення з напівпричіпом марки «Riko 3AF3500», державний номер НОМЕР_4 , в парі з сідловим тягачем марки «Renault Magnum 440», державний номер НОМЕР_5 , який знаходився під керуванням ОСОБА_8 , та зупинився попереду перед регульованим пішохідним переходом.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому - пасажиру автомобіля марки «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у виді: відкритої черепно-мозкової травми - забію головного мозку легкого ступеня, перелому лобної кістки, кісток решітчастого лабіринту, перелому медіальної (внутрішньої) стінки правої орбіти, пластинок криловидного відростку, з явищами гемосинуситу (лобна пазуха, комірки решітчастого лабіринту) та пневмоцифалії (наявність пухирців повітря ретробульбарно), перелому кісток носа, перелому всіх стінок обох верхньощелепних пазух, двостороннього перелому верхньої щелепи, перелому латеральної (зовнішньої) і задніх стінок лівої орбіти, гематоми м`яких тканин обличчя з емфіземою, забійної рани верхньої повіки та субкон`юнктивального крововиливу лівого ока, забійної рани підпідборідкової ділянки, рани в ділянці перехідної складки 33-43 зубів, саден повік обох очей, закритої травми хребта - перелому тіла другого щийного хребця, саден передньої поверхні шиї, забійної рани лівого плечового суглобу, лівого гомілково-ступневого суглобу, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Допущені водієм ОСОБА_3 порушення вимог: п. 1.3 Правил дорожнього руху України, згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; п. 1.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3.б Правил дорожнього руху України, який зобов`язує водія транспортного засобу, для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розташування та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі; п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого, водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 13.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, висунутого проти нього в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі та підтвердив викладені в ньому обставини. Суду показав, що він неофіційно працює таксистом. Так, приблизно о 4-й ранку він керував технічно справним автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_3 , який належить йому на праві користування. На задньому пасажирському сидінні у якості пасажира знаходився потерпілий ОСОБА_7 . Коли вони їхали по вул. Академіка Палладіна, в м. Києві, він заснув та передньою частиною автомобіля зіткнувся з задньою частиною фури «Renault Magnum», яка зупинилася на світлофорі. Після чого їх забрала швидка допомога, він був у непритомному стані. При цьому освітлення буле нормальним, покриття сухе. Шкоду потерпілому не відшкодував, але з потерпілим домовились, що шкоду відшкодує страхова. Алкоголь або наркотичні засоби не вживав.

Враховуючи, що ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у висунутому проти нього кримінальному обвинуваченні визнав повністю, суд, розцінюючи його показання як об`єктивні, та такі, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, з`ясувавши правильність розуміння змісту цих обставин, переконавшись у добровільності такої позиції учасників судового провадження та роз`яснивши їм про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, розглянув справу за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитавши обвинуваченого, не досліджуючи інші докази по кримінальному провадженню, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого повністю доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, розлучений, має неповнолітнього сина, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

З урахуванням обставин справи, особи обвин уваченого, враховуючи принцип індивідуалізації покарання та те, що потерпілий претензій до обвинуваченого не має, суд відповідно до ст. 65 КК України вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого у відповідності зі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки вчинено тяжкий злочин, а тому періодичний контроль з боку органу з питань пробації є необхідний.

Суд також вважає необхідним застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на мінімальний строк, оскільки з урахуванням характеру злочину обвинуваченим було грубо порушені правила дорожнього руху України, згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 13.12.2018 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожного руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Крім того даних про те, що для обвинуваченого керування транспортним засобом є основним джерелом існування, матеріалами кримінального провадження не доведено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався та не має необхідності у його обранні, оскільки обвинувачений виконував покладені на нього положеннями КПК України обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, у зв`язку із чим з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати з проведення судово-медичної експертизи № 042-1876-2019 від 16.10.2019 року у розмірі 2152,50 грн. та витрати за проведення авто техничної експертизи транспортного засобу № 12-1/2348 від 28.10.2019 року у розмірі 2512,16 грн.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме: напівпричіп марки «Riko 3AF3500», державний номер НОМЕР_4 , в парі з сідловим тягачем марки «Renault Magnum 440», державний номер НОМЕР_5 , які залишено не відповідальне зберігання ОСОБА_8 , необхідно залишити останньому за належністю, транспортний засіб «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_3 , який зберігається на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів по вул. Броварській, 4, в с. Проліски Київської області, необхідно повернути ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у зв`язку із проведенням судово-медичної експертизи № 042-1876-2019 від 16.10.2019 року у розмірі 2152,50 грн. та витрати за проведення авто техничної експертизи транспортного засобу № 12-1/2348 від 28.10.2019 року у розмірі 2512,16 грн.

Речові докази: напівпричіп марки «Riko 3AF3500», державний номер НОМЕР_4 , в парі з сідловим тягачем марки «Renault Magnum 440», державний номер НОМЕР_5 , які залишено не відповідальне зберігання ОСОБА_8 , залишити останньому за належністю, транспортний засіб «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_3 , який зберігається на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів по вул. Броварській, 4, в с. Проліски Київської області, повернути ОСОБА_3 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1