Справа №345/1054/20
Провадження № 1-кс/345/395/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2020 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянув клопотання слідчого СВ Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого, громадянина України, з вищою освітою, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000217.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільну небезпеку свого діяння, без передбаченого законом дозволу, при невстановлених досудовим розслідуванням дати, дня, місця та часу, незаконно придбав та зберігав по місцю проживання, а саме у АДРЕСА_1 , нарізну вогнепальну зброю - пістолет «Форт-14 ТП», порушуючи вимоги Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 та п.п. 2, 9, 11 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576.

В ході проведення санкціонованого обшуку 20.04.2020 по місцю проживання ОСОБА_5 виявлено та вилучено пістолет «Форд-14 ТП», який згідно висновку експерта від 21.04.2020 є нарізною вогнепальною зброєю. Дана зброя є 9 мм. самозарядним пістолетом «Форт 14ТП» № НОМЕР_1 , під 9 мм патрон до пістолета Макарова 9х18 мм ПМ, який придатний для стрільби.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились в незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що перешкоджають органам досудового розслідування уникнути ризиків без тримання його під вартою, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків.

Разом з цим підстав для обрання запобіжного заходу тримання під вартою на інший немає, оскільки не встановлено обставин, які б свідчили про зменшення ризиків.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених у ньому підстав. Наголосив, що органами досудового слідства здобуто достатньо доказів на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Заставу просить визначити у максимальному розмірі. Термін дії запобіжного заходу просить встановити строком на 60 днів.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечив своєї причетності до вчинення інкримінованого йому злочину. Водночас вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є надто суворим.

Захисник в судовому засіданні наголосила, що її підзахисний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, вину у скоєному визнає, на свідків впливати не буде, а тому просить обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи із наступних підстав.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

П.4 ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Прокурор та слідчий довели наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, так як це повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає слідчий у клопотанні, яке підтримав прокурор, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.
Слідчий суддя приймає до уваги існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, згідно якого підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, однак вказаному ризику можливо запобігти шляхом заборони залишати житло та покладення відповідного контролю на органи внутрішніх справ за місцем його проживання.

Разом з тим в судовому засіданні належними доказами не доведено існування ризику щодо того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків. Адже підозрюваний не заперечує своєї причетності до вчинення інкримінованого йому злочину. Крім того даному ризику також можна запобігти, шляхом заборони підозрюваному цілодобово залишати житло.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що слідчий та прокурор належним чином не довели неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу та вважаю вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстким.

У відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Однак, при цьому слід також враховувати особисті обставини його життя, а саме те, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання. Також, слідчий суддя враховує стан здоров`я підозрюваного, а саме те, що підозрюваний мав статус особою з інвалідністю з дитинства.

За таких обставин, слідчий суддя вбачає достатні підстави, які можуть свідчити на користь зменшення ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, приходжу до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту, шляхом заборони підозрюваному цілодобово залишати своє житло. Такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт із одночасним покладенням на підозрюваного ряду обов`язків, повністю забезпечить виконання останнім процесуальних вимог у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 202 КПК України,

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого, громадянина України, на строк 60 днів.
Заборонити ОСОБА_5 цілодобово залишати житло по місцю його проживання в АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого.

На підставі ч. 5 ст.194 КПК України покласти наОСОБА_5 обов`язки: не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали з 22.04.2020 року до 20.06.2020 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_5 звільнити з-під варти в залі суду.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню Калуським ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя