Справа № 383/194/20
Номер провадження 1-кп/383/82/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області матеріали кримінального провадження №0000409 від 09.11.2019 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Андріївка Компаніївського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, вдівця, з середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаного, раніше судимого 06.11.2015 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.125 КК Укараїни до 80 годин громадських,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження за наступних обставин.

08 листопада 2019 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_5 перебував на території свого домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , де у вказаний час перебувала і потерпіла ОСОБА_4 , яка тимчасово проживала у будинку останнього.

Перебуваючи в одній з кімнат житлового будинку між ними, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла суперечка, в ході котрої ОСОБА_4 знаходячись навпроти ОСОБА_5 на грунті злості обома руками відштовхнула його від себе.

Після цього, ОСОБА_5 на ґрунті виниклих неприязних відносин та злості, маючи умисел на спричинення потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, стоячи навпроти потерпілої наніс їй почергово декілька ударів кулаком правої руки в область голови та обличчя, чим умисно спричинив фізичний біль потерпілій. Від отриманих ударів ОСОБА_6 не втримавши рівновагу впала на підлогу та втратила свідомість на декілька хвилин.

У результаті протиправних дій ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді гематоми навколо правого ока, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №137 від 12.02.2020 року, проведеної Кіровоградським обласним бюро СМЕ ДОЗ Кіровоградської облдержадміністрації, відноситься до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні потерпіла відмовилась від обвинувачення, про що склала відповідну заяву, пояснивши, що ні в яких стосунках з обвинуваченим не перебуває, він просто є односельчанином, примирилася з обвинуваченим та не бажає, щоб його притягували до кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечив проти закрити кримінального провадження, оскільки відмова потерпілої від обвинувачення є її правом.

Обвинувачений підтримав заяву про закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників процесу суд прийшов до висновку, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення підлягає закриттю у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.477 КПК України кримінальне провадження за статтею 125 КК України відноситься до справ приватного обвинувачення.

Згідно п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

Щодо вказаного питання об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду сформулювала висновки в постанові від 12 лютого 2020 року (справа № 453/225/19, провадження № 51-4000кмо19) згідно з якими злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII, незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частини статті) КК України як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.

Встановлена у п.7 ч.1 ст.284 КПК України заборона закриття кримінального провадження поширюється на осіб, які вчинили злочин, пов`язаний із домашнім насильством, за умови, що слідчі органи пред`явили особі таке обвинувачення і вона мала можливість захищатися від нього.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Одночасно згідно з п. 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обов`язковою умовою визнання судом злочину - незалежно від його родового чи безпосереднього об`єкта - пов`язаним із домашнім насильством, є відображення зазначеного у формулюванні обвинувачення (у повідомленні про підозру, в обвинувальному акті) із встановленням органами досудового розслідування відповідних фактичних обставин (ступінь родинних відносин або спорідненості між потерпілим та винуватцем, характер насильства тощо). За відсутності цього гарантоване право на захист істотно порушено і, беручи до уваги імперативність приписів п. 19 ч. 1 ст. 7, частин 3, 6 ст. 22, ч. 1 ст. 337 КПК, унеможливлює застосування згаданого інституту заборони закриття кримінального провадження щодо злочинів, передбачених ст. 125 КК.

Однак вчинення злочину стосовно члена сім`ї або іншої особи, зазначеної в ч. 2 ст. 3 Закону № 2227-VIII, автоматично не скасовує гарантій права на захист. Якщо сторона обвинувачення вважає, що суспільно небезпечне діяння пов`язано саме з домашнім насильством, вона про це обов`язково має зазначити у повідомленні про підозру, в обвинувальному акті, а на обґрунтування своєї позиції надати відповідні докази. Інакше підозрюваний (обвинувачений) буде позбавлений процесуальної можливості ефективно захищатися та спростувати висунуте обвинувачення.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.125 КК України, а саме у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_4 , при цьому не встановлено ступінь родинних відносин або спорідненості між потерпілою та обвинуваченим, а вчинення суспільно-небезпечного діяння з домашнім насильством не пов`язується, про що свідчить обвинувальний акт, а тому у суду відсутні підстави для висновку, що державні органи в цій ситуації вважали потерпілу жертвою домашнього насильства, і, відповідно, що інкримінований злочин був «пов`язаний із домашнім насильством» у значенні пункту 7 частини 1 статті 284 КПК України.

Відповідно до ч.7 ст.284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктом 7 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Згідно ч.4 ст.26 КПК України відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

З огляду на зазначене суд прийшов до переконання про наявність підстав до закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Речовий доказ спеціальний пакет «Національна поліція України» №ЕХР0284691 в середині якого міститься вкладка до медичної картки амбулаторного хворого №0123 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області, у відповідності до ст.100 КПК України, підлягають поверненню Комунальному некомерційному підприємству «Бобринецька центральна районна лікарня Бобринецької районної ради».

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався.

Керуючись ст.ст. 26, 284, 372, 477 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000409 від 09.11.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрити у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Речовий доказ спеціальний пакет «Національна поліція України» №ЕХР0284691 в середині якого міститься вкладка до медичної картки амбулаторного хворого №0123 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області, у відповідності до ст.100 КПК України, повернути Комунальному некомерційному підприємству «Бобринецька центральна районна лікарня Бобринецької районної ради».

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали вручити потерпілій, обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1