Провадження № 1кп-932-178-20
Справа № 932/1182/20
УХВАЛА

Іменем УКРАНИ

13 березня 2020 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представник ФОП

« ОСОБА_6 » ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальна справа стосовно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, працює приватним підприємцем, він не має наміру переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_5 має хронічне захворювання, у зв`язку з чим до нього викликалася швидка медична допомога і в умовах СІЗО йому не можуть надати належну медичну допомогу. Проти задоволення клопотання прокурора про продовження застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, оскільки ризики наведені прокурором не доведені.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу та заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, вчиненого у період іспитового строку, і у випадку доведеності його вини, обвинуваченому загрожує реальне покарання, він має не зняті та не погашені у встановленому порядку судимості за вчинення корисливих злочинів проти власності.

Представник ФОП « ОСОБА_6 » ОСОБА_7 підтримала клопотання прокурора та заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним клопотання сторони захисту залишити без задоволення, клопотання прокурора задовольнити та продовжити дію щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з тих підстав, що судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувались ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики на даний час розгляду у суді кримінального провадження не відпали. Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжкого корисливого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років позбавлення волі і суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду. ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів і обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення у період іспитового строку за попереднім вироком. З урахуванням викладеного існує висока вірогідність, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, суд враховує характер кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, прав та інтересів потерпілих, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_5 , а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Таким чином, застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Посилання захисту, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, працює підприємцем, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, так як з урахуванням обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, його суспільної небезпеки, вищезазначені доводи не свідчать про наявність у ОСОБА_5 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду і вказані обставини враховуються судом в сукупності з іншими обставинами при розгляді кримінального провадження.

Твердження захисту, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 погіршився, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, так як у суду відсутні будь-які дані, що обвинувачений ОСОБА_5 за станом здоров`я не може перебувати в Дніпропетровської установи виконання покарань УДПТСУ у Дніпропетровській області (№4) і що йому не можуть надати належну медичну допомогу в установі.

Матеріали провадження не містять, а стороною захисту не надано, інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

На підставі викладеного суд вважає необхідним продовжити застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання можливості обвинуваченого ухилитися від суду, з метою запобігання можливості вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, залишивши без змін раніше визначений судом розмір застави і обсяг пов`язаних з її внесенням обов`язків, які він в разі внесення зазначеної суми застави, зобов`язаний буде виконувати.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 194, 370, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без задоволення.

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11 травня 2020 року включно, залишивши без змін раніше визначений ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22.01.2020 розмір застави і обсяг пов`язаних з її внесенням обов`язків, які він в разі внесення зазначеної суми застави, зобов`язаний буде виконувати.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м.Дніпропетровська