Провадження №1-кп/447/304/19
Справа №447/2018/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2019 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження №0000186 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ, Львівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 382 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , який, згідно з постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 04.12.2018 (набрала законної сили 18.12.2018), був позбавлений права керування транспортними засобами на один рік, 05.05.2019 близько 2 години 40 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «211440», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », у темну пору доби, із швидкістю приблизно 74-77 км/год. по вул. О. Довженка у м. Новий Розділ, Львівської області, у напрямку до просп. Т. Шевченка, у м. Новий Розділ, Львівської області, порушив п.12.3. ПДР України, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху і здійснив наїзд на пішохода, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому внаслідок наїзду було завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Такими діями, ОСОБА_3 вчинив злочини передбачені ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 382 КК України умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили та порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений у судовому засіданні вину у вчиненому визнав, повідомив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, давати показання відмовився.

В судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: паспорт громадянина України, копія РНОКПП; копія довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №909376 та посвідчення серії НОМЕР_2 , згідно з якими ОСОБА_3 є інвалідом ІІІ групи з дитинства та отримує державну соціальну допомогу, інвалідність встановлено до 01.07.2020; довідку про неперебування на обліку у лікаря-психіатра та довідку про неперебування на обліку у лікаря-нарколога; характеристику з місця проживання обвинуваченого, згідно з якою ОСОБА_3 проживає у АДРЕСА_1 , скарг від сусідів та мешканців міста на його поведінку не надходило, участі у в громадському житті міста не бере; вимогу про відсутність судимостей.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 05.05.2019, ОСОБА_3 на момент вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат 1,93 проміле. Згідно з висновком експерта від 31.05.2019 №1759/2019-т, у крові ОСОБА_3 виявлено етиловий сприт у кількості 1,84 проміле.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а саме: протокол огляду місця події, протокол проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_5 , допит потерпілого ОСОБА_5 , допит свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протокол огляду транспортного засобу, висновки експертів №1757/2019-т, №1758/2019-т, №1760/2019-т, №1/589, №1/588, №65/2019, №1/944.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, та за ч. 1 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, його вік, сімейний стан - неодружений, стан здоров`я - є інвалідом ІІІ групи з дитинства, обставину, яка пом`якшує покарання за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.286 КК України та ч.1 ст.382 КК України - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставину, яка обтяжує покарання за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.286 КК України та ч.1 ст.382 КК України - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження наявності обставини, що обтяжує покарання за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.286 КК України та ч.1 ст.382 КК України - рецидив злочинів, прокурор подав копію вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 20.03.2013, згідно з яким ОСОБА_3 був засуджений за вчинення злочинів проти власності, до покарання у виді 4 років позбавлення волі і звільнений від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Відповідно до вимоги про відсутність судимостей ОСОБА_3 був знятий з обліку після закінчення іспитового строку 31.10.2014 на підставі ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 23.10.2014. Згідно зі ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Тому, суд відхиляє доводи прокурора у цій частині.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_5 від 01.10.2019 майнових претензій до обвинуваченого він не має, цивільний позов пред`являти не буде. Згідно з копією нотаріально засвідченої заяви батьків потерпілого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 13.05.2019 обвинувачений в повному обсязі відшкодував їм шкоду завдану вчиненням злочину. Враховуючи це суд доходить висновку, що обставиною, яка пом`якшує покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, слід визнати добровільне відшкодування завданого збитку.

Згідно з досудовою доповіддю ймовірність вчинення обвинуваченим злочину повторно середня, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, та не становить високої небезпеки для суспільства, виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повтоних кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів та призначити покарання: за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами; за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу. На підставі ст.70 КК України визначити ОСОБА_3 основне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до якого приєднати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

07.05.2019 у судовому провадженні №1-кс/447/473/19 та №1-кс/447/472/19 на 15 уламків кузова чорного кольору, 11 уламків бампера темно-зеленого кольору, великий фрагмент бампера, номерний знак НОМЕР_1 , запальничку білого кольору, автомобіль марки ВАЗ 211440, темно-зеленого кольору з заднім номерним знаком НОМЕР_1 та ключі до нього було накладено арешт з забороною розпоряджатися та користуватися зазначеним майном. Враховуючи, вимоги ч.4 ст.174 КПК України зазначений арешт слід скасувати.

Відповідно до постанов від 05.05.2019, 15 уламків кузова чорного кольору, 11 уламків бампера темно-зеленого кольору, великий фрагмент бампера, номерний знак НОМЕР_1 , запальничку білого кольору, автомобіль марки ВАЗ 211440, темно-зеленого кольору з заднім номерним знаком НОМЕР_1 із слідами пошкоджень та ключі до нього було визнано речовим доказом та згідно розписки передано на зберігання. На підставі ст. 100 КПК України вказані речі слід повернути законному володільцю.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 підлягають до стягнення витрати на залучення експертів у розмірі 4710,30 гривень в користь держави.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання:

за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки,

за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу у розмірі 700 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок.

На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне основне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу у розмірі 700 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок до якого приєднати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 4710,30 гривень.

Скасувати арешт майна накладений на підставі ухвал слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 07.05.2019 у судовому провадженні №1-кс/447/473/19 та №1-кс/447/472/19.

Речові докази: 15 уламків кузова чорного кольору, 11 уламків бампера темно-зеленого кольору, великий фрагмент бампера, номерний знак НОМЕР_1 , запальничку білого кольору, автомобіль марки ВАЗ 211440, темно-зеленого кольору з заднім номерним знаком НОМЕР_1 із слідами пошкоджень та ключі до нього повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1