Єдиний унікальний № 946/9310/19
Провадження № 1-кп/946/21/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

03 лютого 2020 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області
під головуванням: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001813 від 23.08.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, не одруженого, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

06.06.1995 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст.140 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.46-1 КК України відстрочити виконання приговору на 2 роки. Вирок вступив в законну силу 14.06.1995. На підставі постанови Київського районного суду м. Одеси від 15.09.1999 відповідно до ст. 5 ЗУ «Про амністію» від 16.07.1999, звільнений з Північного ІК Одеської області (№ 51) 17.09.1999;

17.03.2005 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. 25.07.2005 вирок вступив в законну силу. 23.08.2007 звільнений з Стрижавської ІК Вінницької області (№81);

01.12.2008 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;

18.02.2010 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. 25.05.2010 вирок вступив в законну силу. 21.08.2013 звільнений з Казанковської ІК Миколаївської області (№93);

01.10.2018 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України. Строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закінчується 10 лютого 2020 року о 23:59 год.
Від прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих тяжких злочинів проти власності, перебуваючи на іспитовому строку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, знову вчинив злочин проти власності середньої тяжкості, що свідчить про те, що останній в подальшому, у разі обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нові злочини, а також, з метою уникнення відповідальності може переховуватись від слідства та суду.
Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає це заслуженим.
Захисник ОСОБА_4 залишив вирішення вказаного питання на розсуд суду.
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст.199 КПК, якими суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
Так, 17.12.2019 р. при обранні відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було враховано усі наявні підстави для обрання вказаного запобіжного заходу.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на даний час не зникли.
Отже, обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на даний час є виправданими заходами, і справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності, інтересів правосуддя, запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_5 на свободу, обставини, на які посилається прокурор у клопотаннях, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 , а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на строк до 02.04.2020 року.
Керуючись ст.ст. 8, 177, 178, 183, 199, 201, 331, 369 - 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 квітня 2020 року.
Строк дії наявної ухвали про продовження запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 02 квітня 2020 року.
Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 та також направити до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор (№22)» до виконання.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Обвинуваченим ОСОБА_5 ухвала може бути оскаржена з моменту вручення їм копії ухвали.

Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно:
Суддя: ОСОБА_1