ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/9464/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1642/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 3 грудня 2019 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ковпаківського районого суду м. Суми від 25.10.2016 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення призначених покарань за цим вироком та вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.07.2016 року, остаточного призначено покарання у виді 4 роки 2 місяці позбавлення волі. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк покарання час тримання під вартою з 28.08.2016 року по 25.10.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.10.2018 року згідно з ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.10.2016 року по 29.11.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку - 25.10.2016 року. Кінець строку 24.07.2020 року.

Начальник Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» та голова спостережної комісії в Індустріальному районі м. Харкова звернулися до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.10.2016 року. Ухвалою суду першої інстанції відмовлено в задоволенні подання Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» щодо засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від покарання. Суд прийняте рішення вмотивував тим, що доводи подання про умовно-дострокове звільнення є непереконливими, звернув увагу на відсутність в особовій справі та поданні виписки з протоколу чи протоколу спільного засідання наглядової ради Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)», рішення комісії про застосування до засудженого ст.ст. 100, 101 КВК України. Засуджений ОСОБА_6 , не погодившись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 3 грудня 2019 року, задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення засудженого від подальшого відбування покарання. В обґрунтування апеляційних вимог засуджений посилається на те, що суд упереджено та однобічно розглянув питання, поверхнево дослідив характеристику, суддею були проігноровані спроби надати пояснення. Відсутність протоколу засідання наглядової ради не впливає на виправлення, яке доведене протягом строку відбування покарання. Зазначає, що весь період бере участь у виховних заходах, дотримується дисципліни, виконує роботу старшого днювального відділення СПС № 13, очолює раду колективу цього відділення, відсутність цього документу не провина засудженого. Просить звернути увагу на стан його здоров`я, оскільки має захворювання епілепсію.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Ковпаківського районого суду м. Суми від 25.10.2016 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення призначених покарань за цим вироком та вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.07.2016 року, остаточного призначено покарання у виді 4 роки 2 місяці позбавлення волі. Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28.08.2016 року по 25.10.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за ч.5 ст.72 КК України. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.10.2018 року згідно з ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.10.2016 року по 29.11.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку - 25.10.2016 року. Кінець строку 24.07.2020 року.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
При детальному дослідженні матеріалів особової справи суд встановив, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.08.2016 року. Під час тримання в Сумському слідчому ізоляторі режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав, характеризувався посередньо.
З 14.12.2016 року відбуває покарання в Харківській виправній колонії (№43), де характеризувався позитивно, за порушення режиму відбування покарання мав п`ять стягнень, які було погашено в законному порядку. Дотримується норм, які визначають порядок та розпорядок дня установи за що був заохочений три рази.
Отже, при наявності інших позитивних відомостей про засудженого, таку його поведінку в місцях позбавлення волі не можна називати сумлінною виходячи з наступного.
Так, рішенням комісії установи від 22.11.2017 року було відмовлено в застосуванні до засудженого ст.ст.100, 101 КВК України, як особі, яка не стає на шлях виправлення.
Рішенням комісії установи від 22.08.2018 року було відмовлено в застосуванні до засудженого ст.82 КК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення.
Рішенням комісії установи від 06.03.2019 року було розглянуто питання щодо застосування до засудженого ст.81 КК України і було відмовлено, як особі, яка не довела свого виправлення.
Поряд з цим, з матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_6 раніше був судимий також за тяжкий злочин вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.07.2016 року до 4 років позбавлення волі.
Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Ковпаківського районого суду м. Суми від 25.10.2016 року.

З огляду на наведене, матеріали особової справи на засудженого не містять об`єктивних даних, які б давали безсумнівні підстави колегії суддів вважати, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Зазначені вище дані про особу засудженого та його поведінка за період відбування покарання у Харківській виправній колонії (№43)свідчать лише про те, що на час звернення із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, засуджений почав ставати на шлях виправлення, але не довів свого остаточного виправлення.

Згідно п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», дані щодо сумлінної поведінки засудженого та ставлення його до праці повинні відображати процес виправлення засудженого і стосуватися всього періоду відбування ним покарання.
Таким чином, висновки суду на час розгляду клопотання, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання, є обґрунтованими.
Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 3 грудня 2019 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: