ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №293/85/17
1-кп/293/22/2020

02 червня 2020 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000013 від 05.01.2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , освіта середня, працездатного, тимчасово не працюючого, не одруженого, дітей та утриманців не має, раніше судимого, останній раз за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 28.01.2020 року за ч.3 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років і (шість) місяців позбавлення волі,

по обвинуваченню за ч.2 ст.185 КК України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, українки, уродженки та мешканки АДРЕСА_2 , освіта середня, не працюючої, інваліда другої групи, розлученої, дітей та утриманців не має, раніше не судимої,

по обвинуваченню за ч.2 ст.185 КК України
з участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
04.01.2017 близько 21 години ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 знаходився по місцю проживання своєї знайомої, ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_3 .

В цей же день, час та місці, скориставшись тим, що потерпіла, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відпочивала та достовірно знаючи про те, що в кухні будинку за вищевказаною адресою зберігаються грошові кошти, що належать ОСОБА_8 , у ОСОБА_9 виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене групою осіб, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_4 разом з ним викрасти грошові кошти, що належать ОСОБА_8 . На дану пропозицію ОСОБА_4 погодилась і таким чином вступила в попередню злочинну змову з ОСОБА_10 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений та повторне таємне викрадення чужого майна, групою осіб, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 , будучи впевненими, що їх дії ніким не помічені, пройшли до приміщення кухні, де з поверхні серванту таємно викрали грошові кошти в сумі 2000 гривень, що належать ОСОБА_8 , після чого, утримуючи викрадене майно при собі, залишили місце скоєння злочину та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість в скоєнні інкримінованого йому діяння визнав повністю та пояснив, що дійсно разом із ОСОБА_4 вчинив крадіжку грошових коштів у ОСОБА_8 в сумі 2000 грн. Просив суворо не карати.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість в скоєнні інкримінованого їй діяння визнала повністю та пояснила, що вона разом із ОСОБА_3 викрали у ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 2000 грн.. У вчиненому щиро кається, просила суворо не карати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного, просила суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася. Прокурором надано копію актового запису про смерть останньої.

Покази обвинувачених в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Беручи до уваги те, що обвинувачені вину в інкримінованому їм діянні визнали повністю, впевнившись в тому, що учасники судового розгляду розуміють обсяг оскарження вироку суду, опитавши їх думку, суд ухвалив за недоцільне дослідження всіх доказів по справі, обмежившись допитами обвинувачених та дослідженням письмових доказів, наданих прокурором, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Крім повного визнання обвинуваченими своєї винуватості їх винність у вчинені інкримінованому їм діянні підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими прокурором, а саме:

-вимогами про судимість ОСОБА_3 та ОСОБА_4

-копією паспорта ОСОБА_3

-копією заяви про видачу паспорта ОСОБА_4

-повідомленнями Черняхівського ТМО про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебувають;

-характеристиками з місця проживання на ОСОБА_3 та ОСОБА_4

-копією довідки МСЕК щодо ОСОБА_4

-копією вироку Черняхівського районного суду Житомирської області від 01.06.2016 року щодо ОСОБА_3 ;

-копією ухвали Черняхівського районного суду Житомирської області від 28.11.2016 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням призначеного ОСОБА_3 за вироком Черняхівського районного суду від 01.06.2016 року;

-копією вироку Черняхівського районного суду Житомирської області від 28.01.2020 року.

Проаналізувавши всі дослідженні докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винуватість обвинувачених:
ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненим повторно за попередньою змовою групою осіб;

та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених відповідно до ст.66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, відповідно до ст.67 КК України не встановлено.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжує покарання, особу винного, який характеризується негативно, утриманців не має, раніше неодноразово судимий, свою винуватість визнав, на обліку в нарколога і психіатра не перебуває, суд вважає за справедливе та доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_3 даний злочин вчинив до постановлення вироку Черняхівським районним судом судом Житомирської області від 28.01.2020 року, суд остаточне покарання призначає за вимогами ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відсутність обставин, що обтяжує покарання, особу винної, яка характеризується посередньо, раніше не судимої, свою винуватість визнала, на обліку в нарколога і психіатра не перебуває, є інвалідом другої групи, суд вважає за справедливе та доцільне призначити їй покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, та відповідно до ст.75 КК України вважає за можливе звільнити її від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком з покладенням на неї обов`язків, передбачених пунктами 1,2 ч.1, п.2 ч. 3 ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази по справі: грошові кошти в сумі 200 грн., передані на зберігання потерпілій особі залишити останній.
Запобіжний захід обвинуваченим на досудовому слідстві не обирався.

Суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченим запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,371,374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненим повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання призначеного за попереднім вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 28.01.2020 року у виді 5 (п`яти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 8 (вісім) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання - 03.09.2018 року.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

ОСОБА_4 визнати винною у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненим за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до пунктів 1,2 ч.1, п.2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі: грошові кошти в сумі 200 грн., передані на зберігання потерпілій особі залишити останній.
Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий- суддя: ОСОБА_1