Провадження № 1-кс/643/8083/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова
ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Московського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 ,
встановив:
До Московського районного суду м. Харкова надійшла вказана скарга, в якій заявник просить скасувати постанову слідчого про відмову у визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0003226 від 18.05.2017 року.
Особа, яка звернулася зі скаргою, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , подала через канцелярію суду заяву про розгляд скарги без її участі, просила її задовольнити в повному обсязі.
Слідчий в судове засідання не зявився, надав заяву про розглдя скарги без його участі, скаргу вважає необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Через канцелярію суду надав матеріали кримінального провадження № 0003226 від 18.05.2017 року.
Слідчий суддя, дослідивши скаргу, приходить наступного висновку.
Слідчим суддею з наданих даних встановлено, що в провадженні СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за
№ 0003226 від 18.05.2017 року.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Постановою слідчого СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області у кримінальному провадженні № 0003226 від 18.05.2017 року, від 21.10.2019 року відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілою.
Відмовляючи в задоволенні заяви, слідчий в оскаржуваній постанові від 21.10.2019 зазначив, що в ході досудового слідства не встановлено фактів завдання останній моральної, фізичної або майнової шкоди.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Тобто, за умови наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим. "Очевидність та достатність" таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у відсутності шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву.
Таким чином, слідчий суддя погоджується з постановою слідчого Московського ВП ГУ НП в Харківській області у кримінальному провадженні 0003226 від 18.05.2017 року, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілою, оскільки об`єктивних даних на теперішній час щодо наявності заподіяння моральної, фізичної або майнової шкоди від злочину у даному кримінальному правопорушенні, як того вимагає ч. 1 ст. 55 КПК України в ході розгляду скарги слідчому судді не надано.
Крім того, скарга не міститься мотивування стосовно підстав для визнання
ОСОБА_4 потерпілою, заявником не зазначено, яку саме завдано шкоду у даному криміальному провадженні.
Враховуючи викладеного, скарга на теперішній час задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя -
постановив:
В задоволенні скарги - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1