Провадження № 1-кс/127/5170/20
У Х В А Л А
Іменем України
29 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

підозрюваного: ОСОБА_4

захисника: адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого: адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, раніше не судимого, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 09.05.2020 близько 18:30 год. ОСОБА_4 рухався на велосипеді по вул. Депутатській в с. Якушинці Вінницького району Вінницької області. Проїжджаючи повз будинок АДРЕСА_3 по даній вулиці, ОСОБА_4 вирішив зайти на територію даного домоволодіння, яке належить ОСОБА_8 , та справити там природні потреби. В цей час до домоволодіння повернувся батько ОСОБА_8 ОСОБА_9 та між ним і ОСОБА_4 виник словесний конфлікт з приводу непристойної поведінки останнього.
В ході конфлікту ОСОБА_4 вирішив вчинити хуліганські дії з метою демонстрації своєї зверхності, для чого він пішов до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де взяв рушницю «Сайга 20к», потім сів до власного автомобіля та близько 18 год. 40 хв. того ж дня повернувся до домоволодіння
АДРЕСА_3 . Перебуваючи біля зазначеного домоволодіння, ОСОБА_4 побачив ОСОБА_9 та інших осіб, які знаходились на території вищевказаного і сусідніх домоволодінь, після чого, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ігноруючи елементарні існуючі в суспільстві правила поведінки, моралі, добропристойності, не маючи на те будь-яких підстав, прагнучи самоутвердитись за рахунок приниження і залякування інших осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи своє перебування в населеному пункті, розуміючи, що він діє в безпосередній близькості до ОСОБА_9 та осіб, які знаходяться поряд, створюючи таким чином реальну загрозу заподіяння усім вказаним особам тілесних ушкоджень за допомогою привезеної із собою рушниці, тобто діючи загальнонебезпечним способом, відчинив вікно водійських дверцят автомобіля та через відчинене вікно умисно здійснив один постріл з рушниці марки «Сайга» № НОМЕР_1 в напрямку ОСОБА_9 , відводячи при цьому приціл так, щоб влучити поряд з ОСОБА_9 . Одразу після цього ОСОБА_4 спрямував на
ОСОБА_9 рушницю з погрозою, що наступний постріл буде в нього. На звук пострілу прибігли особи, що знаходились поряд, які повідомили ОСОБА_4 , що викличуть працівників поліції, після чого останній припинив хуліганські дії та поїхав з місця вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, якщо воно вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.
За даним фактом розпочато кримінальне провадження №0000349 від 10.05.2020, за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Як зазначає слідчий, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення ґрунтовно підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниця, проживаючий за адресою: будинок АДРЕСА_2 , громадянин України, раніше не судимий.
28.05.2020 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
На думку слідчого, причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:
-протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 ;
-протоколом огляду місця події від 09.05.2020;
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;
-протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 ;
-протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 ;
-протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 ;
-іншими матеріалами кримінального провадження.
Санкція ч. 4 ст. 296 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, а відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.
На думку слідчого та прокурора підставою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1, п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме:
- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює, що вчинив тяжкий злочин проти громадського порядку та моральності;
- незаконно впливати на потерпілого та свідків кримінального правопорушення, так як проживає із ними у одному населеному пункті;
- вчинити інше кримінальне правопорушення;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Зокрема, існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_4 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_4 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Окрім цього, доведеність вини ОСОБА_4 , у вчинені злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в значній мірі базується на показах свідків. З огляду на це ОСОБА_4 , перебуваючи поза умовами ізоляції, намагатиметься здійснювати вплив на свідків, для викривлення обставин кримінальних правопорушень на власну користь, у зв`язку з тим, що при призначенні покарання за злочин судом може бути застосована міра покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Усе це вплине на повноту, всебічність розслідування кримінального провадження, у зв`язку з цим існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім цього, у ОСОБА_4 відсутнє бажання дотримуватись загальнообов`язкових, встановлених державою норм поведінки в суспільстві, що знаходить своє підтвердження у вчиненні останнім злочину проти громадської порядку та моральності у зв`язку з чим існує ризик продовження злочинної діяльності шляхом вчинення інших злочинів, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи викладене, особу підозрюваного ОСОБА_4 , його вік і стан здоров`я, матеріальний стан, а також те, що він вчинив умисний, тяжкий злочин, наявність можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ухилятись від проведення слідчих дій, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити нові кримінальні правопорушення, існують ризики, яким неможливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.
У той же час, застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не перешкоджатиме останньому здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не гарантуватиме виконання покладених на нього обов`язків та не забезпечить дотримання розумних строків досудового розслідування.
Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували, щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись не неправильність кваліфікації вчиненого діяння, а також на те, що що будь - які ризики, передбачені статтею 177 КПК України відсутні та просили застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, зважаючи, в тому числі на незадовільний стан здоров`я останнього. Крім того, підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення він визнає в повному обсязі, при цьому зазначив, що його дії були спровоковані неправомірною поведінкою потерпілого, а саме нанесенням йому тілесних ушкоджень. Адвокат ОСОБА_5 також в судовому засіданні зазначив про те, що підозрюваним було відшкодовано матеріальну компенсацію потерпілому.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що потерпілий ОСОБА_9 жодних претензій до підозрюваного ОСОБА_4 не має, оскільки отримав від нього компенсацію, а тому останній просить не застосовувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, про що адвокат подав відповідну заяву, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №000349, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, представника потерпілого, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.
Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять наданні сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що 10 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000349 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000349 слідує, що "09.05.2020 о 19:00 год. гр. ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_3 вчинив хуліганські дії відносно гр. ОСОБА_9 ".
З матеріалів клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 09.05.2020 близько 18:30 год. ОСОБА_4 рухався на велосипеді по вул. Депутатській в с. Якушинці Вінницького району Вінницької області. Проїжджаючи повз будинок АДРЕСА_3 по даній вулиці, ОСОБА_4 вирішив зайти на територію даного домоволодіння, яке належить ОСОБА_8 , та справити там природні потреби. В цей час до домоволодіння повернувся батько ОСОБА_8 ОСОБА_9 та між ним і ОСОБА_4 виник словесний конфлікт з приводу непристойної поведінки останнього.
В ході конфлікту ОСОБА_4 вирішив вчинити хуліганські дії з метою демонстрації своєї зверхності, для чого він пішов до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де взяв рушницю «Сайга 20к», потім сів до власного автомобіля та близько 18 год. 40 хв. того ж дня повернувся до домоволодіння
АДРЕСА_3 . Перебуваючи біля зазначеного домоволодіння, ОСОБА_4 побачив ОСОБА_9 та інших осіб, які знаходились на території вищевказаного і сусідніх домоволодінь, після чого, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ігноруючи елементарні існуючі в суспільстві правила поведінки, моралі, добропристойності, не маючи на те будь-яких підстав, прагнучи самоутвердитись за рахунок приниження і залякування інших осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи своє перебування в населеному пункті, розуміючи, що він діє в безпосередній близькості до ОСОБА_9 та осіб, які знаходяться поряд, створюючи таким чином реальну загрозу заподіяння усім вказаним особам тілесних ушкоджень за допомогою привезеної із собою рушниці, тобто діючи загальнонебезпечним способом, відчинив вікно водійських дверцят автомобіля та через відчинене вікно умисно здійснив один постріл з рушниці марки «Сайга» № НОМЕР_1 в напрямку ОСОБА_9 , відводячи при цьому приціл так, щоб влучити поряд з ОСОБА_9 . Одразу після цього ОСОБА_4 спрямував на
ОСОБА_9 рушницю з погрозою, що наступний постріл буде в нього. На звук пострілу прибігли особи, що знаходились поряд, які повідомили ОСОБА_4 , що викличуть працівників поліції, після чого останній припинив хуліганські дії та поїхав з місця вчинення кримінального правопорушення.
28 травня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
Проаналізувавши зміст клопотання про обрання запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №000349 від 10.05.2020; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.05.2020; протоколу огляду місця події від 09.05.2020; протоколу допиту свідка від 10.05.2020; протоколу допиту потерпілого від 14.05.2020; протоколу проведення слідчого експерименту від 21.05.2020; повідомлення про підозру від 28.05.2020, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України обґрунтована.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на без запобіжного заходу, може незаконно впливати на свідків у зазначеному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітнього сина та матір, раніше не судимий, що в сукупності дає підстави для висновку про наявність міцних родинних та соціальних зв`язків підозрюваного.
Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
В судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив, що він, разом зі своєю дружиною ОСОБА_12 та малолітнім сином ОСОБА_13 , постійно проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаний будинок на праві власності належить ОСОБА_14 , яка являється матір`ю ОСОБА_4 .
Наведене підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №158677031 від 06.03.2019, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 24.09.2015 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 09.07.2014.
При цьому, з матеріалів клопотання слідує, що крім малолітнього сина, на утриманні ОСОБА_4 також перебуває його мати, яка є пенсіонеркою, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_4 .
В судовому засіданні також встановлено, що підозрюваний працевлаштований - є фізичною особою - підприємцем, за місцем роботи характеризується позитивно.
Наведене вище підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію ФОП серії НОМЕР_5 , свідоцтвом платника єдиного податку серії А №167709, грамотою сільського голови ОСОБА_15 , якою ОСОБА_4 нагороджено як "Меценат 2016" за активну благодійну діяльність та постійну фінансову допомогу Якушинецькій територіальній громаді.
З доданих до матеріалів клопотання документів також слідує, що ОСОБА_4 має різного роду захворювання: гіпертонічна хвороба 2 стадії 3 ступеню перебігу, закрита черепно - мозкова травма, струс головного мозку, посттравматичний правобічний отит, генералізований тривожний розлад, депресія, симпато - адреналові кризи, гострий гнійний правобічний перфоративний середній отит, що підтверджується консультативним висновком КНП "ВРЦСП" м. Вінниця від 13.05.2020, випискою із медичної карти КНП "Вінницька МКЛ ШМД" №9725 від 09.05.2020, консультативним висновком спеціаліста КПН "ВРЦСП" м. Вінниця від 21.05.2020, консультативним висновком невропатолога від 28.05.2020, консультативним висновком лікаря - отоларинголога ТОВ "Алергоцентр - КПП" від 22.05.2020 та від 29.05.2020.
Крім того, як зазначено вище та встановлено в судовому засіданні підозрюваним ОСОБА_4 відшкодовано компенсацію потерпілому ОСОБА_9 , у зв`язку з чим останій жодних претензій до підозрюваного немає, про що подано відповідну заяву та підтверджено адвокатом ОСОБА_6 , в судовому засіданні.
Таким чином, оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, беручи до уваги міцність родинних та соціальних зв`язків підозрюваного, стан його здоров`я, наявність постійного місця проживання, наявність родини та утриманців, зважаючи на репутацію підозрюваного, відсутність судимостей, слідчий суддя дійшов висновку про достатніcть підстав для переконання про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.
Виходячи із практики Європейського суду з прав людини, суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (справа «Мамедова проти Росії»).
Так, на думку суду, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а відтак слідчий суддя дійшов до переконання про доцільність відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, слідчий суддя, враховуючи вимоги статті 181 КПК України, вважає за можливе та необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період часу, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України, в той же час надасть можливість підозрюваному приймати відповідне до його стану здоров`я лікування, а також працювати, з метою матеріального забезпечення своєї родини.
На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 179, 184, 186, 193, 196, 400 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 21:00 год. до 07:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 липня 2020 року.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою у визначений ними час;

2. не залишати місце проживання у визначений слідчим суддею час без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

4. утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 28 липня 2020 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя