Справа № 404/1869/20
Номер провадження 1-кс/404/529/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в залі Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0001262, стосовно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровограді, громадянина України, із середньою технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.11.2019 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.; відносно якого на розгляді Кіровського районного суду м. Кіровограда перебуває обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185 КК України,підозрюваного в цьому кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням по кримінальному провадженню про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , якому :

24.03.2020 року вручено повідомлення про підозру в тому, що він 19.02.2020 року о 09 годин 30 хвилин, в приміщенні комп`ютерного клубу «Форсаж», по вул. Космонавта Попова, 20 в м. Кропивницькому, повторно таємно викрав мобільний телефон, потерпілої ОСОБА_7 .

Слідчий з прокурором підтримали заявлені вимоги поданого ними клопотання.

Підозрюваний і його захисник переконані в надмірній суворості запропонованого слідчим виду запобіжного заходу, відсутності ризиків, оскільки ОСОБА_6 не переховувався, слідству не перешкоджає, процесуальні обов`язки виконує, триманням під вартою стане свавільним обмеженням прав та свобод.

Термін,- обґрунтована підозра, згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст. 184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також результати зафіксовані в протоколах: огляду місця події (а.к.12), допиту свідків, потерпілого (а.к.8, 17), пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.к.17-19,43), пред`явлення речей для впізнання (а.к.13, 15), висновку експерта №152 від 05.03.2020 року щодо вартості викраденого майна у сукупності містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри до ОСОБА_6 за ознаками ч. 2 ст. 185 КК України.

З об`єктивних причин, у перші дні початку цього досудового розслідування, неможливо (передчасно), слідчому судді дати остаточну оцінку: належності, допустимості достатності доказів та правильності кваліфікуючих ознак злочину. Перераховані обставини остаточно з`ясовуються на стадії судового розгляду. При вирішенні заявлених у клопотанні вимог, достатньо встановити обґрунтованість пред`явленої підозри, що виконав слідчим з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

У порядку ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. (п.5 ч. 2 ст.183 КПК України). Злочин, в якому пред`явлено повідомлення про підозру є: закінченим, повторним, умисним, корисливим, середньої тяжкості. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні злочину за ч.2 ст. 185 КК України передбачає покарання - до п`яти років позбавлення волі.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч.4 ст.194 КПК України)

У цьому випадку необхідно особливо ретельно забезпечити засаду: рівності сторін, свободи від самовикриття, забезпечення права на захист, змагальність та свободи в поданні суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (ст. 7 КПК України, загальні засади кримінального провадження).

Додержуючись вимог частин 1 та 2 ст. 22 та ст. 26 КПК України, клопотання вирішено в межах заявлених вимог, доводів і долучених до клопотання доказів, у зв`язку із чим переконаний у необхідності забезпечення ОСОБА_6 гарантованого йому права на свободу, згідно якого ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. (ст. 29 Конституції України). Відповідно до ч. 1 ст. 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах, передбачених цим Кодексом.

Дійсно, прокурор довів сукупність: обґрунтованої підозри та ознаки ризиків передбачених ст.177 КПК України, але не зазначив переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування менш суворих видів заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

24 березня 2020 року, ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні одного кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Представники сторони обвинувачення не подали доказів умисного переховування, неповажності неявок Катани в період з 24-26 березня 2020 року. Навпаки, ОСОБА_6 добровільно, свідомо, своєчасно з`являється в кожне призначене судове засідання до слідчого судді для вирішення питання про тримання під вартою. Сукупна фактична поведінка підозрюваного спростовує усне та безпідставне припущення прокурора про ризик невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Доводи слідчого ґрунтуються на припущеннях і не використовуються при доказуванні. Прокурор не подав доказів, що після 24 березня 2020 року підозрюваний не з`явився для проведення слідчих дій. Крім того, ОСОБА_6 після вручення йому підозри ніхто не викликав, будь-яких слідчих дії з його участю не проводив. Таким чином, не існує законних передумов стверджувати, про ризик ухилення підозрюваного у цьому провадженні від слідства та суду.

Навпаки, дії підозрюваного свідчать про його прагнення об`єктивно дослідити докази, бажанні повно та всебічно їх перевірити і дати належну правову оцінку із зазначенням кваліфікуючих ознак.

Позитивна характеристика з місця постійного проживання документально підтверджує, що ОСОБА_6 має чітко визначене місце постійного проживання, яке співпадає з місцем проведення досудового розслідування. Він налагодив сталі соціальні зв`язки, має родину. На обліках у нарколога та психіатра не перебуває, працює, але неофіційно, тобто має джерела для існування.

Додержуючись правил ч. 1 ст. 178 КПК України, був врахований працездатний вік ОСОБА_6 , а також створені ним міцні соціальні зв`язки, наявність родини, фактичне місце роботи. Матеріали клопотання не містять доказів про намір ухилитись від явки до слідчого. Підозрюваний сприяє слідству, суспільну небезпеку усвідомлює, запевняє у недопущенні у майбутньому вчинення кримінальних правопорушень. Не зафіксовано спроб підозрюваного змінити місце його реєстраційного обліку, проживання, роботи чи переховуватись від слідства.

Стверджує про неухильне виконання у майбутньому покладених на нього процесуальних обов`язків підозрюваного. Запевняє, що буде з`являтись для проведення слідчих дій з його участю. Заперечує можливість зміни ним місця постійного проживання та зобов`язується без потреб не виїжджати за межі міста Кропивницький. Наполягає про відсутність підстав та мотивів для продовження або вчинення злочину.

За правилами ст. 36, 40 КПК України, на прокурора і слідчого покладається обов`язок організувати проведення своєчасного ефективно досудового розслідування. Орган досудового розслідування мав достатньо часу і процесуальну можливість на відшукання, процесуальну фіксацію та збереження доказів, а також допит свідків і вжити заходи для їх захисту чи зміни анкетних даних останніх.

Представники сторони обвинувачення та захисту, учасники кримінального провадження не звернулись з заявами про незаконний вплив на них з боку підозрюваного. Це свідчить про відсутність потреб запобігати ризику щодо незаконного впливу на очевидців та їх родичів потерпілих. Ознаки протиправної поведінки припинено. Докази зібрані, шкоду відшкодовують. Вказані обставини переконують у припиненні злочину, відсутні обставини, що обтяжують відповідальність.

Національна поліція повинна організувати та забезпечити безперервне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, завдяки чому орган досудового розслідування попередить ризик можливого вчинення нового злочину. Застосування менш суворого виду запобіжного заходу з безперервним використанням електронного засобу контролю забезпечить постійне спостереження і можливість перевірки дій ОСОБА_6 з боку органу Національної поліції , тобто здатен попередити існуючі ризики. Перебільшеним є звернення слідчого з клопотанням про застосування найсуворішого виду запобіжного заходу.

З урахуванням можливих наслідків процесуального вирішення цього кримінального провадження, ступеню суспільної небезпеки та особи підозрюваного, разового характеру інкримінованої події у цьому провадженні, обґрунтовано вважаю, що на час проведення досудового розслідування ОСОБА_6 достатньо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням його під вартою, застосувавши останньому тримання під домашнім арештом. Саме такий вид запобіжного заходу в достатній мірі забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, забезпечить реалізацію прав на працю, забезпечить його обов`язок утримувати соціально незахищених членів родини та контролювати його дії з боку правоохоронних органів. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) зазначено: що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

У цьому провадженні прокурор і слідчий подали неналежні докази. Такий висновок обґрунтовано зібраними фактами:

В іншому кримінальному провадженні за номером 0007690 прокурор допустив бездіяльність, оскільки своєчасно не звернувся з клопотанням про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу. Внаслідок цього виключно прокурор не здатен ефективно забезпечити в іншому судовому провадженні своєчасний виклик ОСОБА_6 .

В іншому кримінальному провадженні представники сторони обвинувачення не забезпечили виклик і привід ОСОБА_6 не перевірили поважності його неявки. Не вчинили спроб на для перевірочних дій. Не звернулись з клопотаннями в іншому провадженні про виконання судового доручення для перевірки поважності неявок, не ініціювали клопотання про застосування судом заходів забезпечення чи судового впливу.

До повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні ( п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України.) За таких умов наголошую, що в цьому кримінальному провадженні відсутні законні передумови для застосування ОСОБА_6 найсуворішого виду запобіжного заходу.

Грубим порушенням та свавільним перевищенням повноважень слідчого судді стане тримання під вартою ОСОБА_6 на підставі використання неналежних доказів по обставинам іншого кримінального провадження, що перебуває на стадії судового розгляду.

Бездіяльність прокурора на стадії судового розгляду в іншому провадженні не варто надолужувати за рахунок незаконного обмеження Конституційних прав і свобод підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, відтак не доведено існування законних передумов стверджувати про існування ризиків вчинення підозрюваним дії, передбачених частиною першою ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1, 2 та 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. ОСОБА_6 , як правомірний користувач, погодився на безперешкодний доступ працівниками поліції до житла, що перебуває у його фактичному володінні.

Застосований слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, буде запобігати ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків. 24.03.2020 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру. З цього часу у нього виник процесуальний статус підозрюваного. Дія застосованого запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, не може перевищувати наявного строку досудового розслідування - два місяці з моменту виникнення статусу підозрюваного, з покладенням на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Керуючись ст. 193-196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою, відмовити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання його під домашнім арештом у певний період доби строком на 60 днів.

Початок строку дії ухвали про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання його під домашнім арештом в певний період доби, рахувати з моменту проголошення цієї ухвали, тобто з 26 березня 2020 року.

Застосований ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби припиняє свою дію 24 травня 2020 року.

У період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- заборонити залишати місце постійного проживання: домоволодіння по АДРЕСА_1 в період з 19 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин;

- надавати можливість працівникам органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного з`являтись за місцем її проживання в домоволодіння по АДРЕСА_1 та вимагати від неї пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти ) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування зі свідками/потерпілими у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- при слідуванні за викликом до правоохоронних органів або суду і поверненні під домашній арешт не відвідувати магазини, кіоски, громадські розважальні заклади;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного. У разі невиконання покладених на підозрюваного вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід. Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділу поліції, за місцем проживання підозрюваного.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому для виконання та постановления на облік ОСОБА_6 і здійснення за ним контролю. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1