Справа № 539/4949/19
Провадження №1-кп/548/79/20
У Х В А Л А
про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

07.04.2020 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол клопотання прокурора по об`єднаному кримінальному провадженню № 0001555 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про продовження обвинуваченному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24.12.2019 року Хорольському районному суду Полтавської області визначено підсудність щодо розгляду справи по кримінальному провадженню № 0001555 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 26.12.2019 року по вказаному провадженню було призначенно підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.02.2020 року кримінальні провадження № 0000317, № 0000482, № 0001555 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 об`єднано в одне кримінальне провадження за № 0001555.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, мотивуючи його тим, що на даний час існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечував, при вирішенні питання про визначення розміру застави поклався на розсуд суду.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, прохав обрати обвинуваченому інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід тримання під вартою з визначенням застави з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Статею 182 КПК України застава визначається як внесення коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч. 6 ст. 182 КПК України з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, судом встановлено, що доводи прокурора є обґрунтованими, заявлені в клопотанні ризики не зменшилися та існують на даний час, а підстави для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу відсутні та є доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні в тому числі і тяжких корисливих злочинів. В підготовчому судовому засіданні прокурором підтверджені обставини, що свідчать про наявність ризиків того, що цей обвинувачений може переховуватись від судових явок, а також може продовжувати вчиняти інші злочини.

Суд констатує, що по справі не досліджено письмові документи, не допитані свідки, самі обвинувачені та потерпілі, оцінюючи в сукупності всі вищеперераховані обставини, репутацію обвинувачеого, його майновий стан та соціальні зв`язки, суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.
До такого висновку суд приходить, враховуючи об`єктивні дані, що були здобуті в ході підготовчого судового засідання, які свідчать про те, що перебування обвинувачеого на волі буде безумовно чинити на потерпілих та свідків по справі психологічний тиск та породжувати в оточуючих зневіру як до правоохоронних органів, так і судової системи в цілому, буде викликати в обвинуваченого почуття безкарності.

Разом з тим, з огляду на те, що нормами кримінального процесуального законодавства передбачено обов`язок суду визначити розмір застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, які б давали суду право не визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні, відсутні, суд приходить до висновку про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.
Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість злочинів, вчинення яких йому інкримінується, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до суду із встановленою періодичністю; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-317, 369-372, 177 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 червня 2020 року.

Одночасно визначити запобіжний захід для ОСОБА_4 у вигляді застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн, яка може бути внесена як обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок (розрахунковий рахунок UA0015950 в ДКСУ м. Київ, код ЗКПО 26304855, МФО 820172, отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу: для застави по кримінальній справі № 539/4949/19 згідно ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 07.04.2020 року, обвинувачений: ОСОБА_4 ).
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) прибувати до суду із встановленою періодичністю,
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
В судове засідання викликати учасників кримінального провадждення.

Ухвала суду в частині продовження обвинуваченному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду в частині визначення обвинуваченому ОСОБА_4 застави при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскарженню не підлягає.

Головуючий: