Справа № 450/3769/18 Провадження № 1-кп/450/149/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
захисників потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч.1 ст. 125 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001619 від 08.09.2018 р. відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солонка Пустомитівського району Львівської області, українець, громадянина України, освіта середня, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, інвалідом не являється, не працює, раніше несудимий, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України ,-

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що 30.06.2018 року близько 16 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку по місця свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, в присутності неповнолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розпочав сварку із своєю дружиною ОСОБА_6 , в ході якої умисно схопив її за волосся та потягнув її на себе, внаслідок чого остання впала на спину, після чого піднялась, а ОСОБА_4 продовжував тримати останню за волосся ззаду, вдарив потерпілу в спину, від чого вона впала на коліна. В результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді садна передньої поверхні обох колінних суглобів, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Такими своїми діями ОСОБА_4 вчинив заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що він тривалий час підозрював свою колишню дружину ОСОБА_6 в подружній зраді, так як від «доброзичливців» він неодноразово отримував інформацію, що його дружина йому зраджувала. Також йому на телефон скидали фотографії де була зображена його дружина в компанії з іншими чоловіками.
Так, дійсно 30.06.2018 року близько 16 год. він знаходився по місцю свого проживання у АДРЕСА_1 . В цей час повернулась додому ОСОБА_6 з їхніми синами. На запитання де вона була, остання нічого йому не відповіла. Тоді він попросив її дати йому свій мобільний телефон, вона відмовилась. З метою перевірити її переписку в телефоні, він настоював щоб вона віддала йому свій телефон. ОСОБА_6 категорично відмовилась, тоді він вирішив силою забрати телефон. Потерпіла пручалась і не віддавала телефон. Під час того як він намагався забрати телефон, потерпіла викинула його в сторону, після чого він відійшов від неї. Взяв телефон та більше не підходив до неї.
Після даного конфлікту ОСОБА_6 пішла з подвір`я, куди саме він не бачив, де були в цей час їхні сини він не бачив.
Обвинувачений в судовому засіданні показав, що жодних тілесних ушкоджень він потерпілій не наносив, він лише намагався забрати в останньої її мобільний телефон, з метою перевірки її переписки.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині не визнав, його вина повністю підтверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, які були перевірені судом в судовому засіданні, зокрема;

Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні показала, що 30.06.2018 року близько 16 год. вона разом зі своїми синами повернулась додому. В цей час вдома був її колишній чоловік ОСОБА_4 . Він одразу почав її звинувачувати в подружній зраді, розпитуватись де вона була та вимагав віддати йому її мобільний телефон. Вона йому пояснила, що була разом з дітьми у м. Львові на закупах. Мобільний телефон вона категорично відмовилась йому давати. Продовжуючи настоювати, щоб вона віддала йому телефон він схопив її за волосся. Вона не віддавала йому телефон. В результаті чого він почав тягати її за волосся, в результаті чого вона впала спиною на землю, а саме бетонну доріжку. ОСОБА_4 не відпускав її волосся. Піднявшись на ноги продовжувала тримати телефон. В цей час ОСОБА_4 штовхнув її в спину, в результаті чого вона впала на коліна, та вдарилась ними об доріжку та відчула сильну біль в колінах. Зрозумівши, що ОСОБА_4 продовжить її бити до тих пір поки вона не віддасть йому телефон, вона вирішила його викинути в сторону. Після того, як вона викинула телефон, ОСОБА_4 його взяв і більше її не рухав. Побачивши, що ОСОБА_4 перестав її бити, вона взяла синів, вибігла з подвір`я та побігла до сусідів, сім`ї ОСОБА_11 .
Також потерпіла в судовому засіданні показала, що всі події які відбулись 30.06.2018 року під час яких обвинувачений наніс їй тілесні ушкодження відбувались на очах їхніх синів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .
Крім того, потерпіла показала, що обвинувачений і раніше на ґрунті ревнощів наносив їй тілесні ушкодження, однак вона терпіла та не зверталась в правоохоронні органи. Однак, події 30.06.2018 року були останньою краплею і вона була змушена звернутись в правоохоронні органи з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим.

Показами неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні був допитаний в присутності представника служби справ дітей Пустомитівського РДА у Львівській області ОСОБА_12 .
Неповнолітній свідок ОСОБА_10 показав, що дійсно 30.06.2018 року близько 16 год. він разом з мамою та братом ОСОБА_9 повернулись додому. В цей час вдома був батько ОСОБА_4 . Коли вони повернулись то між батьком та мамою почалась сварка, під час якої батько намагався забрати в мами телефон. Він схопив її за волосся та намагався вирвати телефон. В результат чого мама впала на доріжку. Піднявшись на ноги вона не віддавала телефон і батько продовжував тягати її за волосся. В результаті чого вона знову впала на доріжку, а саме впала на коліна. Після чого мама викинула телефон і батько її відпустив. Коли батько підняв телефон то більше до мами не підходив. В свою чергу мама взяла його та молодшого брата і вони вся пішли до сусідів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він являється сусідом сім`ї ОСОБА_14 . 30.06.2018 року в другій половині дня він з дружиною знаходився вдома, як до них прийшла ОСОБА_6 разом з дітьми. Вона була в збудженому стані, без взуття і повідомила, що щойно її чоловік ОСОБА_4 побив її. Вона попросила викликати поліцію, що вони і зробили.
Також свідок показав, що він бачив на колінах потерпілої подряпини. Однак, свідок показав, що самого конфлікту він не бачив, а також обставин спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, він знає зі слів останньої.

Висновком судово-медичної експертизи № 110/2018 від 29.10.2018 року, згідно з яким при огляді ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. З представлених медичних документів садна передньої поверхні обох колінних суглобів. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися 30.06.2018 року від дії тупих предметів, можливо при обставинах, на які вказує потерпіла, також при викладених обставинах в протоколі її допиту від 24.09.2018 року, а саме під час падіння на бетонну доріжку, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Довідкою міського травматологічного пункту №2, згідно з якою ОСОБА_6 30.06.2018 року о 21.30 була на прийомі в травмпункті з діагнозом забій грудної клітки та поперекової ділянки. Садна передньої поверхні обох колінних суглобів.

Протоколом слідчого експерименту від 09.10.2018 року , згідно з яким потерпіла ОСОБА_6 розказала та показала на місці про обставини нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 що мало місце 30.09.2018 року близько 16 год. на будинковолодінні, що за адресою АДРЕСА_1 .

Щодо показів обвинуваченого ОСОБА_4 , що 30.06.2018 року близько 16 год. він не наносив жодних тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 то суд ставиться до них критично та вважає, що останній дає такі з метою уникнення від відповідальності за скоєне. Покази обвинуваченого повністю спростовуються показами потерпілої ОСОБА_6 , неповнолітнього свідка ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_13 , покази останніх є послідовними та підтверджуються іншими доказами, а саме висновком судово-медичної експертизи №110/2018 від 29.10.2018 року, який не ким з учасників судового провадження не оспорювався, а тому суд вважає його вірним.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 ч.1 ст. 125 КК України є правильною так як ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

За вчинений злочин ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставини які пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вперше притягається до кримінальної відповідальності.
Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого суд вважає, злочин вчинений в присутності дитини.
На підставі вищенаведеного, проаналізувавши характеризуючи дані обвинуваченого, враховуючи особу останнього, те що він посередньо характеризується по місцю проживання, не працює, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, має цивільні зобов`язання по сплаті аліментів на утримання дітей (що не заперечили в судовому засіданні учасники судового провадження) суд вважає, що йому слід обрати покарання в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України.
Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн. то суд вважає, що він підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Так судом встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого, потерпіла отримала тілесні ушкодження, в результат чого пережила фізичну біль, страх за своє та своїх дітей життя та здоров`я. Пережила приниження перед дітьми, внаслідок протиправних дій батька по відношенню до матері. А тому, суд оціню спричинену моральну шкоду потерпілій в сумі 7500 грн., що відповідає як глибині нанесених моральних страждань, так і можливістю обвинуваченого її відшкодувати.
Речові докази по справі відсутні.
Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому, до набрання вироку законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 60 (шістдесят) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. компенсації за спричинену моральну шкоду.

Вироку набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. В разі подачі апеляційної скарги, вирок набирає законної сили одразу після прийняття апеляційним судом рішення по суті апеляційної скарги.
На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду можна отримати одразу після його проголошення. Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно. Особам які були відсутні під час проголошення вироку, копія вироку буде скерована одразу після його проголошення.

СуддяОСОБА_1