Справа № 308/4445/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з участю перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000212, погоджене з прокурором, про застосування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Салонікі, Греція, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина Греції, грека, працюючого фізичною особою - підприємцем, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, документованого за посвідкою на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 від 17.01.2017 року, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.201-1 КК України, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що громадянин Греції ОСОБА_4 , з 2009 року здійснюючи підприємницьку діяльність у сфері експорту лісоматеріалів, у зв`язку з чим, будучи обізнаним про порядок переміщення лісоматеріалів через митний кордон України, діючи з корисливих мотивів, достеменно знаючи про встановлені Законом України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» обмеження щодо експорту деревини та пиломатеріалів, вчинив закінчений замах на незаконне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю необроблених лісоматеріалів за наступних обставин.
Амарантідіс Авраам будучи одним з директорів компанії «AVRАAM MAVIXYL WOOD» Ltd (реєстр. номер НЕ256898, податковий номер НОМЕР_2 , адреса: 20 Homer avenue str/ Nicosia 1097-Cyprus, дата реєстрації 27.10.2009), яка з 2009 року є постачальником дерев`яних стовпів із сосни звичайної з України, до запровадження 01.01.2017 року тимчасової заборони експорту лісоматеріалів необроблених (код 4403 УКТ ЗЕД) деревних порід сосни здійснював експорт лісоматеріалів необроблених хвойних сосни (код УКТ ЗЕД).

Однак, у зв`язку з введенням з 01.01.2017 строком на 10 років заборони експорту лісоматеріалів необроблених (код 4403 УКТ ЗЕД) деревних порід сосни та неодноразовими затриманнями експортованих ОСОБА_9 товарів працівниками правоохоронних органів, з метою продовження отримання прибутків шляхом здійснення підприємницької діяльності, пов`язаної з експортом лісоматеріалів необроблених, у ОСОБА_4 , незважаючи на обізнаність дії Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» та Переліку лісоматеріалів та пиломатеріалів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №436, виник злочинний умисел на здійснення переміщення через митний кордон України лісоматеріалів необроблених колод сосни звичайної (код УКТ ЗЕД), під виглядом готових виробів - «стовпи оциліндровані хвойні (сосна) загострені з тоншого торця для подальшого використання в сільському господарстві (хмелярство)» (код УКТ ЗЕД).

Слідуючи злочинному наміру, 27.03.2019 року ОСОБА_4 зареєструвався як фізична особа-підприємець (код АДРЕСА_3 ), з видами діяльності за кодами КВЕД 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво (основний), та додаткові - 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів. н. в. і. у., 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

Надалі, 17.04.2019 року ОСОБА_4 , з метою організації діяльності щодо надання лісоматеріалам необробленим вигляду готових виробів (псевдо виробів) орендував виробничу площу у ПрАТ «Житомирський завод «Шляхіндустрія», яка розташована за адресою: м. Житомир, вул. Богдана Хмельницького, 42.

З метою надання необробленим лісоматеріалам ознак готової продукції, ОСОБА_4 вирішив здійснювати обробку круглих лісоматеріалів (сосни) шляхом вилучення кори та зовнішніх шарів заболоні за допомогою обдирного верстату та їх загострення шляхом нанесення двох скісних спилів бензопилою на тоншому торці колоди. Для цього, у червні 2019 року ОСОБА_4 придбав за допомогою власної компанії «AVRАAM MAVIXYL WOOD» Ltd обладнання обдирний (окорувальний) верстат для дерев`яних стовпів - FML-10, серійний номер 18115068, виробництва Bezner-Oswald Heilig Group), вартістю 115312 євро, який в подальшому, відповідно до митної декларації UA101070/2019/036343, імпортував до України на адресу ФОП ОСОБА_4 , сплативши при цьому відповідні митні платежі.

Крім того, з метою надання законного статусу своїй діяльності та не викриття протиправної схеми експорту лісоматеріалів, ОСОБА_4 підготував та уклав контракт №1 від 10.05.2019 щодо продажу пилолісоматеріалів, загальною вартістю 150000 євро, в якому покупцем зазначено «AVRАAM MAVIXYL WOOD Ltd», а продавцем ФОП ОСОБА_4 .

Надалі, маючи в своєму розпорядженні лісоматеріали («Круглі лісоматеріали Сосна (PINS)» код УКТ ЗЕД), придбані в березні та квітні 2020 року від ДП «Овруцький спелісгосп» та ДП «Новоград-Волинське ДЛМГ», вирішив незаконно перемістити їх через митний кордон України з Румунією до Республіки Сербія на адресу підприємства «TRI JELE doo» (Konarevo 397b-Kraljevo, Сербія), використавши заздалегідь укладений міжнародний контракт №1 від 10.05.2019 року та додаткову угоду №1 від 03.09.2019.

Оскільки, відповідно до вимог Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів», підставою для вивезення лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, є сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, ОСОБА_4 отримавши вказані сертифікати у Житомирському обласному управлінні лісового та мисливського господарства, продовжив вчинення дій направлених на доведення злочинного наміру до кінця.

Зокрема, 14.04.2020 року Амарантідіс Авраам подав митному декларанту ОСОБА_10 пакет документів, необхідних для здійснення митних процедур, а саме: міжнародний контракт №1 від 10.05.2019, додаткову угоду №1 від 03.09.2019, рахунок-фактуру №15 від 13.04.2020, специфікацію №15 від 13.04.2020, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операції серії ЖТ №612795 від 14.04.2020, фітосанітарний сертифікат №13/06-6010/АЕ-129370 від 14.04.2020, висновок Житомирської торгово-промислової палати №В-331 від 19.02.2020 року, міжнародну товарно-транспортну накладну №474114 від 14.04.2020.

На підставі наданих документів на партію експортованих лісоматеріалів («стовпи оциліндровані хвойні (сосна) загострені з тоншого торця для подальшого використання в сільському господарстві (хмелярство)» з кодом УКТ ЗЕД) об`ємом 23,063 метрів кубічних вартістю 1975 євро (згідно курсу НБУ станом на 14.04.2020 становило 58336,76 грн.) ОСОБА_10 оформив та подав митну декларацію №UA100530/2020/019180.

Надалі, 16.04.2020 Амарантідіс Авраам подав митному декларанту ОСОБА_10 пакет документів, необхідних для здійснення митних процедур, а саме міжнародний контракт №1 від 10.05.2019 та додаткову угоду №1 від 03.09.2019, рахунок-фактуру №17 від 15.04.2020, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операції серії ЖТ №612885 від 16.04.2020, фітосанітарний сертифікат №13/06-6010/АЕ-129397 від 16.04.2020, висновок Житомирської торгово-промислової палати №В-331 від 19.02.2020 року, міжнародну товарно-транспортну накладну №474117 від 16.04.2020.
На підставі наданих документів на партію експортованих лісоматеріалів («стовпи оциліндровані хвойні (сосна) загострені з тоншого торця для подальшого використання в сільському господарстві (хмелярство)» з кодом УКТ ЗЕД) об`ємом 21,652 метрів кубічних вартістю 1900 євро (згідно курсу НБУ станом на 16.04.2020 становило 56306,69 грн.) ОСОБА_10 оформив та подав митну декларацію № UA100530/2020/019381.

Після завершення відповідних митних процедур, попередньо організований перевізник - ФОП ОСОБА_11 з використанням автомобілів марки «Renault Magnum DXI 480» номерний знак « НОМЕР_3 » з напівпричепом марки «Kogel SN24», номерний знак « НОМЕР_4 » та марки «Renault Magnum» номерний знак « НОМЕР_5 » з напівпричепом марки «Fliegl SDS350» номерний знак « НОМЕР_6 » із належним ОСОБА_12 вантажем під митним контролем, вирушили в напрямку Румунії, слідуючи через митний пост «Дяково-автомобільний» Закарпатської митниці Держмитслужби, куди прибули 23.04.2020 о 17 годині 25 хвилин та 23.04.2020 о 17 годині 28 хвилин відповідно.

Однак, в ході огляду місця події проведеного 07-08.05.2020 на митному посту «Дяково-автомобільний» Закарпатської митниці Держмитслужби, вантажних автомобілів марки «Renault Magnum DXI 480» номерний знак « НОМЕР_3 » з напівпричепом марки «Kogel SN24», номерний знак « НОМЕР_4 » та марки «Renault Magnum» номерний знак « НОМЕР_5 » з напівпричепом марки «Fliegl SDS350» номерний знак « НОМЕР_6 », в яких у відповідності до товарно-супровідних документів здійснювалось перевезення вантажу - «стовпи оциліндровані хвойні (сосна) загострені з тоншого торця для подальшого використання в сільському господарстві (хмелярство)» з кодом УКТ ЗЕД, відправником якого зазначено ФОП ОСОБА_4 , встановлено, що у переміщуваного у вищевказаних вантажних транспортних засобах вантажу відсутні ознаки, за якими його можна віднести до категорії готових виробів, які відносяться до товарів з кодом УКТ ЗЕД, натомість товар що переміщується належить до категорії необроблених лісоматеріалів, яка відноситься до товарів з кодом УКТ ЗЕД, який відповідно до статті 2-1 Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів», тимчасово заборонений до вивезення за межі митної території України в митному режимі експорту.

Проведеною експертами Національного лісотехнічного університету України (79057, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 103) науковою експертизою лісоматеріалів від 25.05.2020 встановлено, що вилучені в ході огляду місця події 07-08.05.2020 лісоматеріали являють собою колоди сосни звичайної, з поверхні якої частково вилучені кора та зовнішні шари заболоні, серединним діаметром 17-29 см; - довжиною 10 м. мають два скісних спили верхнього торця, призначені для розпилювання (або розколювання) в поздовжньому та поперечному напрямку для виготовлення пиломатеріалів, шпал або для виготовлення листів шпону для облицювання (в основному методом лущення або розділенням на шари) тощо.
Декларування вищевказаних предметів як «стовпи оциліндровані хвойні (сосна) для використання в сільськогосподарському господарстві (хмелярство)» є не правильним. Термін «стовпи» відсутній у товарній позиції 4404 тексту офіційного видання Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації.
Такі лісоматеріали слід класифікувати як необроблені лісоматеріали товарної позиції 4403 «Лiсоматерiали необробленi, з видаленою або невидаленою корою або заболонню, або начорно брусованi або небрусованi».
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 27.04.2020 року Амарантідіс Авраам подав митному декларанту ОСОБА_10 пакет документів, необхідних для здійснення митних процедур, а саме міжнародний контракт №1 від 10.05.2019 та додаткову угоду №1 від 03.09.2019, рахунок-фактуру №18 від 23.04.2020, специфікацію №18 від 23.04.2020, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операції серії ЖТ №613141 від 24.04.2020, фітосанітарний сертифікат №13/06-6010/АЕ-129454 від 27.04.2020, висновок Житомирської торгово-промислової палати №В-331 від 19.02.2020 року, міжнародну товаро-транспортну накладну №474115 від 27.04.2020.

На підставі наданих документів на партію експортованих лісоматеріалів («стовпи оциліндровані хвойні (сосна) загострені з тоншого торця для подальшого використання в сільському господарстві (хмелярство)» з кодом УКТ ЗЕД) об`ємом 23,936 метрів кубічних вартістю 2315 євро (згідно курсу НБУ станом на 27.04.2020 становило 67900,34 грн.) ОСОБА_10 оформив та подав митну декларацію № UA1005300/2020/020417.

Надалі, а саме 30.04.2020 року ОСОБА_4 подав митному декларанту ОСОБА_10 пакети документів необхідних для здійснення митних процедур, а саме міжнародний контракт №1 від 10.05.2019 та додаткову угоду №1 від 03.09.2019, рахунок-фактуру №19 від 28.04.2020, специфікацію №19 від 28.04.2020, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операції серії ЖТ №613315 від 30.04.2020, фіто санітарний сертифікат №13/06-6010/АЕ-123936 від 30.04.2020, висновок Житомирської торгово-промислової палати №В-331 від 19.02.2020 року, міжнародну товаро-транспортну накладну №692418 від 30.04.2020.

На підставі наданих документів на партію експортованих лісоматеріалів («стовпи оциліндровані хвойні (сосна) загострені з тоншого торця для подальшого використання в сільському господарстві (хмелярство)» з кодом УКТ ЗЕД) об`ємом 24,685 метрів кубічних, вартістю 2245 євро (згідно курсу НБУ станом на 30.04.2020 становило 65649,19 грн.) ОСОБА_10 оформив та подав митну декларацію №UA100540/2020/161884.

Після завершення відповідних митних процедур, попередньо організований перевізник - ФОП ОСОБА_11 з використанням автомобілів марки «Mercedes-Benz» номерний знак « НОМЕР_7 » з напівпричепом «Schwarzmuller SPA-3E» номерний знак « НОМЕР_8 », та марки «Renault Magnum 480» номерний знак « НОМЕР_9 » з напівпричепом марки «Kogel SN24» номерний знак « НОМЕР_10 », із належним ОСОБА_12 вантажем під митним контролем, вирушили в напрямку Румунії, слідуючи через митний пост «Дяково-автомобільний» Закарпатської митниці Держмитслужби, куди прибули 04.05.2020 о 13 годині 52 хвилини та13 годині 40 хвилин відповідно.

Однак, в ході огляду місця події 08.05.2020 року, в рамках даного провадження, на митному посту «Дяково-автомобільний» Закарпатської митниці Держмитслужби, вантажних автомобілів - вантажних автомобілів марки «Mercedes-Benz» номерний знак « НОМЕР_7 » з напівпричепом «Schwarzmuller SPA-3E» номерний знак « НОМЕР_8 », та марки «Renault Magnum 480» номерний знак « НОМЕР_9 » з напівпричепом марки «Kogel SN24» номерний знак « НОМЕР_10 », в яких у відповідності до товаросупровідних документів здійснювалось перевезення вантажу - «стовпи оциліндровані хвойні (сосна) загострені з тоншого торця для подальшого використання в сільському господарстві (хмелярство)» з кодом УКТ ЗЕД, відправником якого зазначено ФОП ОСОБА_4 , встановлено, що у переміщуваного у вищевказаних вантажних транспортних засобах вантажу відсутні ознаки, за якими його можна віднести до категорії готових виробів, які відносяться до товарів з кодом УКТ ЗЕД, натомість товар що переміщується належить до категорії необроблених лісоматеріалів, яка відноситься до товарів з кодом УКТ ЗЕД, у зв`язку з чим відповідно до статті 2-1 Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів», тимчасово заборонений до вивезення за межі митної території України в митному режимі експорту.

Проведеною експертами Національного лісотехнічного університету України (79057, м.Львів, вул. Генерала Чупринки, 103) науковою експертизою лісоматеріалів від 25.05.2020 встановлено, що вилучені в ході огляду місця події 08.05.2020 лісоматеріали являють собою колоди сосни звичайної, з поверхні якої частково вилучені кора та зовнішні шари заболоні, серединним діаметром 17-25 см, довжиною 9-12 м., мають два скісних спили верхнього торця, призначені для розпилювання (або розколювання) в поздовжньому та поперечному напрямку для виготовлення пиломатеріалів, шпал або для виготовлення листів шпону для облицювання (в основному методом лущення або розділенням на шари) тощо.

Декларування вищевказаних предметів як «стовпи оциліндровані хвойні (сосна) для використання в сільському господарстві (хмелярство)» є неправильним. Термін «стовпи» відсутній у товарній позиції 4404 тексту офіційного видання Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації.

Такі лісоматеріали слід класифікувати, як необроблені лісоматеріали товарної позиції 4403 «Лiсоматерiали необробленi, з видаленою або не видаленою корою або заболонню, або начорно брусованi або не брусованi». Згідно першого основного правила інтерпретації УКТЗЕД основною властивістю товару колода необроблена, з частково видаленою корою та заболонню.
Крім цього, в ході проведення вищевказаної експертизи лісоматеріалів встановлено, що два скісних спили верхнього торця, на кожній з вилучених колод, які зроблені бензопилою, не відповідають вимогам до загостреного сортименту, так як загострена частина повинна мати три-чотири грані (ДБН В.2.1-10.2009).
Таким чином ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, зокрема вжив вичерпних заходів надання необробленим лісоматеріалам вигляду готових виробів, виготовлення документів необхідних для приховання експортованих товарів від митного контролю шляхом декларування їх як готових виробів, та здійснив спробу їх експорту, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
В ході досудового розслідування отримано достатньо доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 201-1 КК України, а саме у вчиненні закінченого замаху на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів необроблених, вартістю 248 192,98 грн., що у тридцять шість і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян тобто в особливо великому розмірі.
Із матеріалів внесеного клопотання слідує, що 29.05.2020 року, у відповідності до вимог ст. 277 КПК України, слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області стосовно громадянина Греції ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено письмове повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст.201-1 КК України.
01.06.2020 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст.201-1 КК України.

Викладені обставини дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується комплексом зібраних в ході досудового розслідування доказів, протоколами огляду місця події, протоколами допиту свідків, висновком експертів, повідомленнями Закарпатської митниці Держмитслужби, оперативних підрозділів УСБУ та ДПСУ, протоколами оглядів та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вручена ОСОБА_4 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Санкція ч. 3 ст. 201-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , запобігання ухилення від досудового слідства виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Орган досудового розслідування вважає, що наявні достатні підстави для обрання такого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , який може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінується йому, є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній є громадянином іноземної держави та має паспорт громадянина Грецької Республіки для виїзду за кордон; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, тобто ОСОБА_4 , перебуваючи на волі під час досудового розслідування матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на осіб які допомагали останньому у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та схиляти їх до зміни даних слідству показань; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто знаходячись на волі, ОСОБА_4 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії з особами, які мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Окрім цього, у випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення особливо тяжкого злочину, до нього може бути застосовано виключно покарання у виді реального позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна.

Слідчий в клопотанні також посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_4 на даний час є працездатним, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Разом з цим, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Частиною 3 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кодексом.
Водночас, відповідно до п. 3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, проте, на думку сторони обвинувачення, застава в межах такої суми, не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.
У зв`язку з чим необхідно призначити заставу у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та встановити заставу у розмірі, який зможе забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Необхідність визначення розміру застави саме у такому розмірі обґрунтовується тим, що діюче кримінальне процесуальне законодавство не встановлює обов`язку розкривати джерело походження коштів для сплати застави.
У разі визначення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 191 КПК України, а саме прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, без дозволу слідчого, прокурора, суду не відлучатися за межі місця проживання, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Враховуючи вищенаведене, сторона обвинувачення вважає за необхідне обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки є громадянином Греції; може незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також зазначила, що у разі обрання застави, як альтернативу триманню під вартою, просила визнати вказаний випадок виключним та призначити підозрюваному заставу вище вищої межі, що передбачена законом за даний вид злочину, яка не має бути меншою за матеріальну шкоду в даному злочині.
Адвокат ОСОБА_13 в судовому засіданні зазначив, що оголошена його підзахисному підозра є необґрунтованою. У ОСОБА_4 відсутній умисел на вчинення інкримінованого йому злочину. Його підзахисний при переміщенні деревини самостійно не визначав код товару, а такий був визначений Житомирською торгово-промисловою палатою. Амарантідіс Авраам здійснює легальну підприємницьку діяльність на території України. Просив врахувати особу підозрюваного, зокрема те, що останній має на утриманні малолітню дитину, батька похилого віку, а також відсутність ризиків. Враховуючи зазначене, просив відмовити в обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або обрати більш м`який запобіжний захід.
Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення внесеного слідчим клопотання, оскільки підозра є необґрунтованою, ризики повинні бути реальними, а не абстрактними. Матеріали внесеного слідчим клопотання не містять жодних доказів, які б стверджували, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового розслідування чи впливати на свідків по справі. Наведені у клопотанні ризики є виключно припущенням слідчого. Просив врахувати особу підозрюваного, який має постійне місце роботи та проживання, одружений, на утриманні має дитину, наявність міцних соціальних зв`язків, бездоганну репутацію, раніше не судимий. Окрім цього, адвокат зазначив, що його підзахисному повідомлення про підозру було вручено не на його рідній мові, що є порушенням. Підтримав повністю подані ним письмові заперечення проти поданого слідчим клопотання. Просив відмовити в задоволенні поданого слідчим клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку своїх захисників. Доповнив, що прокурор наводить неправдиві обставини звинувачення, він ніколи не порушував законодавства України. Слідству він не перешкоджає, а лише сприяє. Він не може зрозуміти про які ризики взагалі йде мова. Просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно положень ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно роз`яснень, що містяться в п.3 та п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки. Обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003 в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.
У частині 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
В обґрунтування заявленого клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого і за яке йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.
Згідно положень ч.1 та ч.2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Так, з матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 201-1 КК України, який відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.
01.06.2020 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 201-1 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується: витягом з ЄРДР №0000212 від 07.05.2020 року, показами самого ОСОБА_4 , рапортом про виявлений злочин від 07.05.2020 р., протоколами огляду місця події від 07.05.2020 р., 08.05.2020 р., висновком експертів від 25.05.2020 р., повідомленнями Закарпатської митниці Держмитслужби, оперативних підрозділів УСБУ та ДПСУ, протоколами оглядів та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Проте, підозра ОСОБА_4 , у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Оцінюючи доводи прокурора та слідчого про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через ризик можливого незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, слідчий суддя констатує, що їх можливе настання прокурором та слідчим жодним доказом не доведено. Також прокурором не доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Про факт існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа буде вдаватись до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про достатньо високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду та/або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає такі дії є цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.
Водночас, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ризик переховування оцінюється з врахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК, що дає підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного запобіжний захід.
Заявлені ризики очевидно існують, однак слідчим суддею не встановлено, що їх ступінь є настільки високим, щоб позбавляти підозрюваного волі на даному етапі досудового розслідування.
Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує те, що подія злочину мала місце ще в перших числах травня 2020 р., ОСОБА_4 було вручено підозру 01.06.2020 року, і з того часу підозрюваний не намагався ухилитися від органу досудового слідства чи вчинити інші дії спрямовані на перешкоджання здійсненню досудового розслідування. Даних щодо ухилення та перешкоджання, або впливу на свідків, експертів чи спеціалістів з боку ОСОБА_4 , не зміг надати суду і прокурор в судовому засіданні.
Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 є молодим за віком, працює фізичною особою підприємцем, згідно посвідки № НОМЕР_1 від 17.01.2017 р. має постійне місце проживання в Україні, одружений, на утриманні має малолітню дитину, батька похилого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, виключно позитивно характеризується.
Крім того, слідчий суддя враховує належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та сумлінне виконання покладених на нього слідчим суддею процесуальних обов`язків з часу подання клопотання про застосування вказаного запобіжного заходу і до теперішнього часу та той факт, що підозрюваний самостійно, за першою вимогою суду, у визначений час з`являється у судові засідання для участі в розгляді клопотання слідчого, не зважаючи на те, що в ньому порушуються питання про обрання запобіжного заходу як тримання його під вартою.
З врахуванням сукупності викладених висновків, а також наведених вище даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , за відсутності обґрунтованої впевненості в тому, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної поведінки, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діянь, в яких підозрюється ОСОБА_4 , наслідків, які настали внаслідок злочину та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, та приходить до висновку, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, а тому вважає, що в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, слід відмовити.
При цьому, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.201-1 КК України, за яке йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, слідчий суддя вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, без застосуванням електронного засобу контролю, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для потреб досудового розслідування та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст.177 КПК України.
У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місця проживання АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Що стосується строку на який слід обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, то слідчий суддя вважає за необхідне визначити такий в межах строку досудового розслідування тобто до 25.07.2020 року.
Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.201-1 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Салонікі, Греція, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина Греції, грека, працюючого фізичною особою - підприємцем, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, документованого за посвідкою на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 від 17.01.2017 року, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.201-1 КК України, - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, строком до 25.07.2020 року, в межах строку досудового розслідування.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- цілодобово не залишати місця проживання АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1