провадження № 1-кс/243/671/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2020 року м. Слов'янськ

Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов'янська клопотання слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000636 від 28.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, з середньою освітою, розлученого, раніше судимого, такого, що не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

30.03.2020 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся слідчий СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області лейтенант поліції ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000636 від 28.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, з клопотанням, узгодженим з прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

З клопотання вбачається, що ОСОБА_4 , 28 березня 2020 року приблизно о 00 год. 20 хв., точного часу під час досудового розслідування не встановлено, в приміщенні зальної кімнати будинку АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час спільного вживання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, трапився конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_4 , перебуваючи у стані сп`яніння, з метою умисного протиправного позбавлення життя ОСОБА_9 розуміючи, що в результаті його злочинних дій може наступити смерть останнього, і бажаючи настання таких наслідків, наніс серпом який тримав в правій руці декілька ударів в область шиї та голови, від яких ОСОБА_9 , впав на підлогу та помер на місці.

Причиною смерті ОСОБА_9 стала проникаюча колото-різана рана задньої поверхні грудної клітки з ліва з пошкодженням легені, ускладнена малокрів`ям внутрішніх органів. Між отриманими тілесними ушкодженнями і настанням смерті потерпілого є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Вказані дії підозрюваного ОСОБА_4 слідчим кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України та 28.03.2020 року останнього повідомлено про підозру. Затриманий в порядку ст. 208 КПК 28.03.2020 року.

Слідчий обґрунтовує необхідність обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 тим, що існують ризики передбачені п. 1,2 ,3 ,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: останні може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, то вказані обставини можуть спонукати його переховуватись від органів досудового розслідування та перешкоджати забезпеченню виконання процесуальних рішень у вказаному кримінальному провадженні. Про що також свідчить відсутність міцних соціальних зав`язків підозрюваного. Так, ОСОБА_4 , будучи фізично здоровою особою, ніде не працює, зловживає спиртними напоями. Тому, враховуючи його спосіб життя, можна дійти висновку про відсутність чинників, які б зобов`язували ОСОБА_4 не переховуватися від органів досудового розслідування та суду..

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просила вирішити клопотання на розсуд суду.

Підозрюваний, в судовому засіданні просив розглянути клопотання на розсуд суду.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час судового розгляду, на обґрунтування даного клопотання слідчим, надані наступні докази.

Так, відповідно до Витягу з кримінального провадження № 0000636, згідно якого до ЄРДР 28.03.2020 року, правова кваліфікація ст. 115 ч. 1КК України, внесені відомості, що 28.03.2020 року до ЧЧ Слов`янського ВП надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_9 , з ознаками насильницької смерті.

Крім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, підтверджується наступними доказами:
- протоколом оглядом місця події від 28.03.2020 року по АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та оглянуто труп ОСОБА_9 , з ознаками насильницької смерті та в ході якого зафіксовано об`єктивну обстановку на місці та вилученими під час нього ймовірним знаряддям вчиненого злочину, речами, що містять на собі сліди скоєного кримінального правопорушення;

- довідкою судово-медичного експерта про причину смерті ОСОБА_9 ;

- обшуком затриманого, в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 та вилученими під час нього одягом, що знаходилися на останньому в момент вчинення вбивства ОСОБА_9 на якому маються плями речовини бурого кольору;

- допитом підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого останній розповів про обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- слідчим експериментом, проведеним за участю підозрюваного ОСОБА_4 , в ході якого останній на місці розповів про обставини вчинення вбивства ОСОБА_9 , вказавши механізм вчинення даного злочину;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який повідомив про відомі йому обставини конфлікту, що стався 28.03.2020 року за місцем мешкання ОСОБА_4 , по АДРЕСА_2 , між її співмешканцем ОСОБА_4 та знайомим ОСОБА_9 ;

- протоколом пред`явлення особи за фотознімками від 28.03.2020 року за участю свідка ОСОБА_11 , в ході якого остання впізнала ОСОБА_4 як особу, яка 28.03.2020 року нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_9 в наслідок яких він помер;

- слідчим експериментом за участі свідка ОСОБА_11 , в ході якого остання на місці вказала на обставини вчинення вбивства ОСОБА_9 , вказавши механізм вчинення даного злочину;

- протоколом допитом свідка ОСОБА_12 , в ході якого вона повідомила про відомі їй обставини конфлікту, що стався 28.03.2020 року за місцем її мешкання, по АДРЕСА_2 , між її сином ОСОБА_4 та раніше незнайомим їй чоловіком;

- слідчим експериментом за участі свідка ОСОБА_12 , в ході якого остання на місці вказала на обставини вчинення вбивства ОСОБА_9 , вказавши механізм вчинення даного злочину;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , в ході якого він повідомив про відомі йому обставини конфлікту, що стався 28.03.2020 року по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ;

- протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 , в ході якого останній на місці вказав на обставини вчинення вбивства ОСОБА_9 , вказавши механізм вчинення даного злочину.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевказане слідчий суддя зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи. Позбавлення свободи не обмежується класичним випадком тримання під вартою після арешту або засудження, а може мати багато інших форм (Guzzardi проти Італії, § 95). Для того, щоб визначити, чи було особу «позбавлено свободи» у значенні статті 5, відправною точкою повинна бути її конкретна ситуація, і необхідно враховувати ряд критеріїв, таких, як тип, тривалість, наслідки і спосіб реалізації відповідного заходу (Guzzardi проти Італії, § 92; Medvedyev і Інші проти Франції, § 73; Creangг проти Румунії, § 91). Зобов`язання брати до уваги «різновид» і «спосіб імплементації» згаданого заходу дозволяє Суду враховувати особливий контекст і обставини, притаманні іншим обмеженням, ніж класичне ув`язнення в тюремній камері. Важливим фактором, який слід брати до уваги, є контекст, в якому цей захід застосовується, оскільки в сучасному суспільстві нерідко трапляються ситуації, коли громадськість може бути покликана змиритись з обмеженнями свободи пересування або особистої свободи задля загального блага (Nada проти Швейцарії, § 226; Austin і Інші проти Сполученого Королівства. Поняття позбавлення свободи за змістом статті 5 § 1 містить як об`єктивний елемент поміщення людини у певний обмежений простір на значний період часу, так і додатковий суб`єктивний елемент, який полягає в тому, що людина не давала чинної згоди на таке поміщення (Storck проти Німеччини, § 74; Stanev проти Болгарії, § 117). Право на особисту свободу є занадто важливим в демократичному суспільстві, тому людина повинна мати можливість скористатися захистом, передбаченим Конвенцією, навіть якщо вона, можливо, сама дозволила взяти себе під варту, особливо, якщо ця людина не має достатньої дієздатності для того, щоб погодитись або не погодитись із запропонованими діями (H.L. проти Сполученого Королівства, § 90; Stanev проти Болгарії.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що підтверджують підозру у вчиненні злочину та вагомість наявних доказів, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Такими доказами слідчий суддя визнає: пояснення підозрюваного під час розгляду клопотання, протоколи допиту свідків, протоколи слідчих експериментів, впізнання особи за фотознімками.

Згідно з частиною 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за який передбачено від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, що може бути підставою для застосування заходів кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи ОСОБА_4 про який йдеться у клопотанні слідчого, може бути виконане завдання для виконання якого слідчий звертається з клопотанням.

При цьому слідчий суддя враховує відсутність можливості без застосування заходу забезпечення кримінального провадження встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні.

При вирішені питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він підозрюється (до п`ятнадцяти років позбавлення волі); вік та стан здоров`я (перебуває на обліку у лікаря-нарколога з вересня 2002 року з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання летючих розчинювачів. Синдром залежності з листопада 2018 року з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок поєднаного вживання декількох наркотичних та інших психоактивних речовин. Синдром залежності, знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП ОКПЛ м. Слов`янськ з 10.03.2019 року по 11.03.2019 року з діагнозом Психічні та поведінкові розлади, внаслідок сочетеного вживання алкоголю та інших психоактивних речовин, демонстративна суїцидальна спроба), наявність соціальних зв`язків: не працює, не одружений, за місцем мешкання характеризується посередньо.

В той же час, суд не відхиляє доводів на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

Обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п. 36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі Волосюк проти України).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26.06.1991 вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Із вказаного рішення Європейського суду вбачається, що попереднє ув`язнення може бути застосоване стосовно до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи із самої тяжкості обвинувачення.

При цьому слідчий суддя враховує відсутність можливості без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вищевказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_4 свідчать про наявність на даний час ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, або незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, у зв`язку з чим недостатньо застосовувати відносно нього більш м`який запобіжний захід для запобігання цьому ризику, тому суд, з урахуванням положень частини 5 статті 176 КПК України, вважає, що є підстави для обрання запобіжного заходу виді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк 60 днів, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченому та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України. Перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.

Розмір застави відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слідчим суддею не визначається на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 177-178, 181-184, 193 194,195 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000636 від 28.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 28 травня 2020 року, включно, з триманням в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції Донецької області.

Копії ухвали суду негайно надіслати на адресу Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції Донецької області та вручити підозрюваному.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом п`яти суток з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 30.03.2020 року.

Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1