Справа № 194/27/20
Номер провадженняя № 1-м/194/1/20
УХВАЛА

14 лютого 2020 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Тернівського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність із законодавством України.

Клопотання представник Міністерства юстиції України мотивує тим, що ОСОБА_5 засуджено вироком Свердловського обласного суду від 29 грудня 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Верховного Суду Російської Федерації від 06 квітня 2017 року, до покарання у вигляді 16 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачений п.п. «а», «б» ч. 4 ст. 229.1 (контрабанда наркотичних засобів у особливо великому розмірі, організованою групою 2 епізоди), ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів в особливо великому розмірі), п. «а» ч. 4 ст. 229.1 (контрабанда наркотичних засобів у великому розмірі, організованою групою), ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі, 2 епізоди), ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 (готування до незаконного збуту наркотичних засобів в особливо великому розмірі) КК Російської Федерації, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність. ОСОБА_5 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія №5 ГУФСВП Росії по Свердловській області, кінець відбування покарання 05 лютого 2032 року. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні: АДРЕСА_1 . Просить визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діянь, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнано винним вироком Свердловського обласного суду від 29 грудня 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Верховного Суду Російської Федерації від 06 квітня 2017 року; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 згідно з КК України, зазначивши про початок строку відбування покарання.

Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, в клопотанні про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_5 просить розглядати зазначене клопотання без представника Міністерства юстиції України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, а також просив суд зарахувати засудженому ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення один день за два відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, діючої на час вчинення злочину.

Захисник в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, а також підтримав клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку прокурора, захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний та території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна була приєднана на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: а) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції.

Статтею 11 цієї Конвенції зазначено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: а)повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; с) повинен зараховувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів. Якщо процедура заміни вироку здійснюється після передачі засудженої особи, держава виконання вироку тримає цю особу під вартою або іншим чином забезпечує її присутність у державі виконання вироку за закінчення цієї процедури.

Виходячи з положень ст. 10 Конвенції «Про передачу засуджених осіб» від 21 березня 1983 року, в разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку. Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироку для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст. 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч.4 ст. 610 КПК України.

Відповідно до п.п.1,2 ч.4 ст.610 КПК України, якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статі КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

При цьому суд, як це зазначено у ч.3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності-також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

Положеннями ч. 1 ст. 610 КПК України передбачено, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України, розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.

Разом з цим, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 610 КПК України, суд під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

ОСОБА_5 є громадянином України, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 висловив бажання бути переведеним в Україну для подальшого відбування покарання за місцем проживання в Україну, з порядком переводу та юридичні наслідки йому роз`яснені та зрозумілі, що підтверджується його письмовою заявою від 25 вересня 2019 року.

Згідно з вироком Свердловського обласного суду від 29 грудня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним, у вчиненні злочинів, передбачених п.п. «а», «б» ч. 4 ст. 229.1, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, п. «а» ч. 4 ст. 229.1, ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1, п.п. «а», «б» ч. 4 ст. 229.1, ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк: за п.п. «а», «б» ч. 4 ст. 229.1 КК РФ (контрабанда наркотичних засобів, масою 3004,92 грами) 15 років 6 місяців; за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ (замах на незаконний збут наркотичних засобів, масою 3004,92 грами) 9 років; за п. «а» ч. 4 ст. 229.1 КК РФ (контрабанда наркотичних засобів, масою 41,77 та 34,02 грами) 15 років; за ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ (замах на незаконний збут наркотичних засобів, масою 41,77 та 34,02 грами) 6 років; за п.п. «а», «б» ч. 4 ст. 229.1 КК РФ (контрабанда наркотичних засобів, масою 3001, 2 грами) 15 років; за ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ (приготування до незаконного збуту наркотичних засобів, масою 3001,2 грами) 5 років; за ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ (готування на незаконний збут наркотичних засобів, масою 3,167 та 0,698 грами) 5 років. За сукупністю злочинів відповідно до ч. 3 ст. 69 КК РФ шляхом часткового складання призначеного покарання, остаточно призначено ОСОБА_5 позбавлення волі на строк 16 років з відбуттям в виправній колонії суворого режиму. В строк відбування покарання зарахувати час попереднього утримання під вартою з 06 лютого 2016 року по 29 грудня 2016 року.

Апеляційною ухвалою Верховного Суду Російської Федерації від 06 квітня 2017 року вирок Свердловського обласного суду від 29 грудня 2016 року відносно ОСОБА_5 залишено без змін.

Вирок суду набрав чинності 06 квітня 2017 року.

ОСОБА_5 відбуває покарання у ФКУ ВК-5 ГУФСИН Росії по Свердловській області. Початок строку відбуття покарання 29 грудня 2016 року, зараховано з 06 лютого 2016 року по 29 грудня 2016 року, кінець строку 05 лютого 2032 року.

В матеріалах справи є: заява засудженого ОСОБА_5 від 25 вересня 2019 року, в якій він просить перевести його для подальшого відбування покарання за місцем проживання в Україну, з порядком переводу та юридичні наслідки йому роз`яснені та зрозумілі; довідка про стан здоров`я ОСОБА_5 ; довідка про тривалість відбутої частини строку покарання; характеристика відносно засудженого ОСОБА_5 з повідомленням про відсутність штрафів та аліментів та про погашення судових витрат в дохід держави в повному обсязі; інформація ДМС України від 16 травня 2019 року про те, що ОСОБА_5 є громадянином України; копія паспорта громадянина України ОСОБА_5 , де на арк.11 зазначено зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України суд враховує наступні положення законодавства України.

Кримінальним кодексом України передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення (злочини), за скоєння яких було засуджено ОСОБА_5 судом Російської Федерації, а саме:

- ч. 3 ст. 30 КК РФ у відповідності із законодавством України є ч.3 ст.15 КК України замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця;

- ч. 1 ст. 30 КК РФ у відповідності із законодавством України є ч.1 ст.14 КК України готуванням до злочину є підшукування або пристосування засобів чи знарядь, підшукування співучасників або змова на вчинення злочину, усунення перешкод, а також інше умисне створення умов для вчинення злочину;

- п.п. «а», «б» ч. 4 ст. 229.1 КК РФ у відповідності із законодавством України є ч.3 ст.305 КК України контрабанда наркотичних засобів, вчинена організованою групою, а також якщо предметом контрабанди були наркотичні засоби в особливо великих розмірах, - карається позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна;

- ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ у відповідності із законодавством України є ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.307 КК України, замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в особливо великих розмірах, - караються позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна;

- п. «а» ч. 4 ст. 229.1 КК РФ у відповідності із законодавством України є ч.3 ст.305 КК України контрабанда наркотичних засобів у великих розмірах, вчинена організованою групою, - карається позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна;

- ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ у відповідності із законодавством України є ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.307 КК України, замах на незаконний збут наркотичних засобів у великих розмірах, вчинені організованою групою, - караються позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна;

- п.п. «а», «б» ч. 4 ст. 229.1 КК РФ у відповідності із законодавством України є ч.3 ст.305 КК України контрабанда наркотичних засобів, вчинена організованою групою, а також якщо предметом контрабанди були наркотичні засоби в особливо великих розмірах, - карається позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна;

- ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ у відповідності із законодавством України є ч.1 ст. 14, ч.3 ст.307 КК України, готування до незаконного збуту наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в особливо великих розмірах, - караються позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна;

- ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ у відповідності із законодавством України є ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.307 КК України, замах на незаконний збут наркотичних засобів у великих розмірах вчинені організованою групою, - караються позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених злочинів призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі.
Частиною 2 ст. 63 КК України передбачено, що позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.
При визначенні покарання суд враховує, що відповідно до положень ч. 2 ст. 68 КК України за вчинення готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, а відповідно до ч.3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення від 18.05.2017 № 2046-VIII (далі Закон № 2046-VIII), попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, ухваленому у справі 663/537/17, вбачається, що якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72КК України в редакції Закону №838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72КК України в редакції Закону №838-VIII (зворотна дія Закону №838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст.5КК України не допускається.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції ув`язнення, суд зараховує засудженому ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 06.02.2016 року до набрання вироком законної сили, а саме по 06.04.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, слід визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернівка Дніпропетровської області, винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.305, ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.307, ч.1 ст. 14, ч.3 ст. 307 КК України та призначити йому покарання, враховуючи ч.ч.2,3 ст. 68, ч. 1 ст. 70 КК України, та без застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, яке не було призначено вироком іноземної держави.

Отже, судом встановлено всі правові підстави для приведення вироку суду іноземної держави відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України, з метою забезпечення його виконання на території України.

Суд звертає увагу, що діючі міжнародні договори України про передання засуджених осіб для відбування покарання у вигляді позбавлення волі в державі свого громадянства містять зобов`язання держави виконання вироку дотримуватися характеру та тривалості покарання, призначеного державою винесеного вироку, при умові, якщо санкція кримінального закону держави виконання вироку це дозволяє. При цьому, за загальними правилами, суд держави виконання вироку має право знизити строк покарання, тільки в тому випадку, якщо максимальна санкція за діючим законодавством є меншою відносно покарання, призначеного державою, яка винесла вирок.

Керуючись ст. 9 Конституції України, Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст. 602, 603, 610 КПК України, ст.ст. 14, 15, 68, 305, 307 КК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернівка Дніпропетровської області, винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 305, ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 14 ч.3 ст. 307 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 305 КК України - 12 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України - 8 років позбавлення волі;

- ч.1 ст. 14, ч.3 ст.307 КК України - 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, визначити покарання шляхом часткового складання призначених покарань, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відраховувати з 06 лютого 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у редакції закону №838-VIII зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 06.02.2016 року до 06.04.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Строк апеляційного оскарження ухвали суду, що постановлена за відсутності особи, яка її оскаржує, обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Копію ухвали направити в Міністерство юстиції України, для виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1