Єдиний унікальний номер 728/583/20
Номер провадження 1-кс/728/144/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И Л А :
Слідчий в судовому засіданні вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити з вищевикладених підстав.
Володілець майна ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні вважають, що клопотання слідчого не обґрунтоване і підстав для накладення арешту на автомобіль марки ЗІЛ ММ3554 д.н.з. НОМЕР_1 , а також наявний в його кузові пісок не вбачають.
Окрім того, представник володільця майна у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 є законним володільцем автомобіля марки ЗІЛ ММ3554 д.н.з. НОМЕР_1 , яким перевозив пісок, добутий на власній земельній ділянці, розташованій в АДРЕСА_1 . Пісок є корисною копалиною місцевого значення, а тому його видобування на власній земельній ділянці є законним.
Також, володілець майна ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він є приватним підприємцем і займається вантажними перевезеннями, однак у своїй діяльності використовує інший автомобіль, а не ЗІЛ, який був вилучений слідчим.
Клопотання слідчого відповідає вимогам статті 171 КПК України та погоджене з прокурором.
Згідно з протоколом огляду місця події від 03.04.2020 слідчим Бахмацького ВП ОСОБА_3 був виявлений та вилучений автомобіль - вантажний самоскид марки ЗІЛ ММ3554 д.н.з. НОМЕР_1 , 1984 року випуску голубого кольору, двигун НОМЕР_2 , у кузові якого знаходиться піщана суміш в кількості орієнтовно 6 т. На момент огляду автомобіль знаходився на території Бахмацького ВП.
Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля марки ЗІЛ ММ3554 д.н.з. НОМЕР_1 , 1984 року випуску голубого кольору, двигун НОМЕР_2 є ОСОБА_8 . Законним володільцем вказаного транспортного засобу на момент його вилучення є ОСОБА_4 .
Відповідно до постанови слідчого Бахмацького ВП від 03.04.2020, вилучений у ОСОБА_4 автомобіль марки ЗІЛ ММ3554 д.н.з. НОМЕР_1 , а також наявний у його кузові пісок визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та передано на зберігання до Бахмацького ВП.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4 від 03.04.2020, останній має у користуванні автомобіль ЗІЛ -130, д.н.з. НОМЕР_1 і 03.04.2020 близько 12:00 год. перебував за адресою свого місця проживання в АДРЕСА_1 та у власному господарстві копав пісок, який у кількості близько 6 т завантажив на автомобіль і з метою вивантажити на власному будівництві, поїхав до м.Бахмача.
Згідно з витягом з ЄДРПОУ, ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем, видом діяльності якого є 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.
Відповідно до копій договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 18.05.2012, ОСОБА_4 придбав у власність дві земельні ділянки, розташовані в АДРЕСА_1 : площею 0.2500 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та площею 0.2581 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.
Згідно з протоколом огляду місця події від 06.04.2020, на землях Курінської сільської ради було виявлено місце незаконного видобутку піску.
Згідно з рапортом о/у Бахмацького ВП від 06.04.2020 та доданих до нього фотознімків, до незаконного видобутку піску на землях Курінської сільської ради може бути причетний ОСОБА_4 .
У відповідності до ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно з вимогами ч.7 ст.237 КПК України, вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Таким чином, вищевказане майно у виді автомобіля ЗІЛ ММ3554 д.н.з. НОМЕР_1 , у кузові якого знаходиться пісок, було вилучено в ході огляду місця події і набуло статусу тимчасово вилученого майна.
Відповідно до вимог п.3 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених ч.5 ст. 171, ч.6 ст. 173 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч. 5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Положеннями абзацу 1 ч.1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
З матеріалів справи вбачається, що розпочато кримінальне провадження за фактом незаконного видобування корисних копалин, у якому 03.04.2020 було виявлено, вилучено та відповідно до постанови слідчого від 03.04.2020, визнано речовим доказом автомобіль марки ЗІЛ ММ3554 д.н.з. НОМЕР_1 , а також наявний у його кузові пісок, тому з метою запобігання можливості приховування вказаного майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, чи відчуження слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення на нього арешту.
Однак, слідчий суддя не погоджується із позицією сторони обвинувачення щодо того, що арешт на автомобіль марки ЗІЛ ММ3554 д.н.з. НОМЕР_1 та наявний у його кузові пісок, слід накласти у виді заборони розпоряджатись та користуватись вказаним майном та залишити на зберіганні у Бахмацькому ВП, а вважає що для забезпечення досягнення цілей досудового розслідування та збереження вказаного майна, як речового доказу буде достатньо арешту у виді заборони його відчуження, яке після проведення відповідних слідчих дій, слід передати на зберігання законному володільцю, що буде найменш обтяжливим способом арешту майна і не суперечитиме положенням ч.4 ст.173 КПК України.
При цьому слідчий суддя враховує той факт, що володілець майна є приватним підприємцем, який займається вантажними перевезеннями, однак виходячи з його пояснень, наданих у судовому засіданні у своїй діяльності використовує інший транспортний засіб.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на автомобільмарки ЗІЛ ММ3554 д.н.з. НОМЕР_1 , а також наявний у його кузові пісок, заборонивши будь-яким особам будь-яким способом відчужувати вказане майно та після проведення відповідних слідчих дій, передати на зберігання законному володільцю.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1