Справа № 521/3332/20
Провадження по справі № 1-кп/ 521/ 888/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2020 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання сторони обвинувачення про застосування примусових заходів медичного характеру, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 08.01.2020 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великодолинське, Овідіпольського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачені ч. 1 ст. 259 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та додані до нього матеріали стосовно ОСОБА_3 який вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч. 1 ст. 259 КК України.
Як вбачається з клопотання, 08 січня 2020 року о 07 годині 43 хвилини ОСОБА_3 , маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення про вибух, діючи з хуліганських мотивів, з метою грубого порушення громадської безпеки, достовірно знаючи про те, що у нього не має вибухових речовин та пристроїв, усвідомлюючи, що його завідомо неправдиве повідомлення викличе обстановку страху у населення, порушить громадську безпеку, із належного йому мобільного телефону марки «HUAWEI», з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 зателефонував на спецлінію оператора «102». Після з`єднання в телефонному режимі, ОСОБА_3 повідомив оперативного чергового ГУНП України в Одеській області, про те, старий та новий термінали Одеського Аеропорту заміновано, та про те, що о 12 годині станеться вибух. Тим самим, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що поширювана ним інформація про замінування приміщення вибухонебезпечним пристроєм є неправдивою і вона стосується здійснення в майбутньому загально небезпечних дій, здійснив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками. За неправдивими повідомленнями ОСОБА_3 про замінування вказаного вище об`єкту, працівниками вибухотехнічного управління ГУНП в Одеській області, з метою виявлення та знешкодження вибухових речовин, вибухових пристроїв та інших загроз, проведено обстеження приміщення та прилеглої території старого та нового терміналу Одеського Аеропорту. За результатами відповідних обстежень будь-яких вибухо-технічних пристроїв не виявлено, що підтверджує неправдивість здійснених ОСОБА_3 повідомлення про замінування.
Вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України підтверджується:
- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження 0000053, дата реєстрації 08.01.2020 10:51:25, з якого вбачається що 08.01.2020 близько 07 годин 32 хвилин до ЧЧ Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора «102» щодо анонімного повідомлення про замінування Міжнародного аеропорту «Одеса», який розташований за адресою: м. Одеса, вулиця Центральний аеропорт, буд.2,к.2. В ході огляду приміщень та прилеглої території Міжнародного аеропорту «Одеса» не було виявлено вибухонебезпечних та інших предметів, речей, які загрожують загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками;
-протоколом огляду місця події від 08.01.2020 року під час якого вибухових пристроїв та вибухонебезпечних предметів не виявлено;
-протоколом затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України
-висновком експерта №20-245 судової криміналістичної експертизи відео звукозапису від 08.01.2020 року, згідно з яким на оптичному диску, позначеному експертом як ОД №2 міститься звукозапис у файлі « .120936.mр 3» з записом телефонної розмови,позначений експертом як фонограма №1.1.2. Дослівна роздруківка фонограми №1 наведена у Додатку №2 до цього Висновку у суб`єктивному сприйнятті експерта. ОСОБА_3 приймав участь у розмові записаній у файлі « .120936. mр 3», що міститься на оптичному диску « Axent DVD + R| RW |4, 7GB 120 min 16 X». Вимовлені ним репліки у Додатку №2 позначені як «Ч1»;
- постановою про визнання предмета речовим доказом та доручення його до матеріалів кримінального провадження № 0000053, згідно з якою сейф-пакет 72113741, в якому знаходиться мобільний телефон «Huawei» model CLT-L 29 в корпусі чорного кольору із сім картою оператора ВФ Україна з номером НОМЕР_2 визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000053 від 08.01.2020;
- висновком експерта від 28.01.2020 № 51-Б за результатами судової експертизи зброї, згідно з яким надана на дослідження гвинтівка, яка була вилучена в ході огляду приміщень та прилеглої території Міжнародного аеропорту «Одеса», до категорії вогнепальної зброї не відноситься є пневматичною, нарізною, спортивною гвинтівкою моделі « FXmonsoon», калібру 4,5 мм, № НОМЕР_3 , що виготовлена промисловим способом, виробництва (Швеція);
З огляду на викладене, за наслідками судового розгляду клопотання, оцінюючи всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_3 містяться ознаки суспільно-небезпечного діяння за ч. 1 ст. 259 КК України, а саме:
за ч. 1 ст. 259 КК України завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху;
Відповідно до висновку судово-психіатричних експертів № 37 від 28 січня 2019 року встановлено, що за результатами проведеного амбулаторного комплексного судового психолого - психіатричного дослідження комісія судових експертів-психіатрів дійшла висновків:

Підозрюваний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявляє грубі порушення процесів мислення, які характерні для «шизофренічного патопсихологічного симптомокомплексу», що робить недоцільним з`ясування питань, щодо кваліфікації його емоційного стану в досліджуваній у справі ситуації. Підозрюваний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, що стосується вчиненню кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді: Біополярного афективного розладу, поточний маніакальний епізод з психотичними симптомами» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F31.2 за МКХ-10, внаслідок чого він не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішний час підозрюваний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді : «Біполярного афективного розладу, поточний маніакальний епізод з психотичними симптомами» ( що відповідає діагностичним критеріям рубрики F31.2 за МКХ-10), внаслідок чого він не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді: «Біполярного афективного розладу, поточний маніакальний епізод з психоточними симптомами» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F31.2 за МКХ-10), внаслідок чого він не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, та за тяжкістю інкримінованого йому злочину, він потребує застосування, відносного нього, примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (ст. 94 КК України).

У відповідності до положень ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до ч. 4 ст. 94 КК України Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.
Відповідно до роз`яснень п.п. 5, 15 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», розглядаючи справи про застосування примусових заходів медичного характеру, суди повинні враховувати, що такі заходи, як надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним, посиленим або суворим наглядом, передбачені ст. 94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння (злочини) в стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними. Судам потрібно мати на увазі, що тимчасовий розлад психічної діяльності особи, який позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, що настав після вчинення злочину (як до постановлення вироку, так і під час відбування покарання), також може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру, а суд при визначенні виду психіатричного закладу, в який слід помістити психічно хворого, має виходити як з його психічного стану, так і характеру скоєного ним суспільно-небезпечного діяння.
Прокурор і захисник вважають, що ОСОБА_3 становить небезпеку для суспільства і потребує тримання та лікування у психіатричному закладі із звичайним наглядом.
Заслухавши думки учасників судового провадження, враховуючи висновок судово-психіатричних експертів № 37 від 28 січня 2019 року суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 на даний час потребує застосування стосовно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричний заклад із звичайним наглядом.
Обираючи вид примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним діяння, тяжкість та характер захворювання, ступень небезпечності психічно хворого, який вчинив суспільно-небезпечне діяння та представляє небезпеку для суспільства і вважає за необхідне застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення у психіатричний заклад із звичайним наглядом.
Судові витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню підлягають покладенню на державу.
Керуючись ст. ст. 503, 504, 513 КПК України, ст. ст. 19, 93, 94 КК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання сторони обвинувачення про застосування примусових заходів медичного характеру задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Раніше обраний запобіжний захід до вступу ухвали в законну силу залишити в силі поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Судові витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню у сумі гривень 6280,00 гривень за проведення судової криміналістичної експертизи відео-звукозапису, в сумі 1256,08 гривень за проведення судової експертизи зброї - покласти на державу.
Скасувати арешт накладений на підставі ухвали Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року на мобільний телефон «Huawei» model CLT-L 29 в корпусі чорного кольору із сім картою оператора ВФ Україна з номером НОМЕР_2 та предмет, що схожий на вогнепальну зброю, оптичний приціл, що були вилучені під час огляду місця події, проведеного 08 січня 2020 року.
Речовий доказ мобільний телефон «Huawei» model CLT-L 29 в корпусі чорного кольору із сім картою оператора ВФ Україна з номером НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_3 ..
Предмет, що схожий на вогнепальну зброю, оптичний приціл, у чохлі темно зеленого кольору, що були вилучені під час огляду місця події, проведеного 08 січня 2020 року, які передані захиснику ОСОБА_3 ОСОБА_5 на зберігання, вважати повернутими на належністю.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1