Справа № 359/4191/20
Провадження № 1-кс/359/1231/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 червня 2020 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , затриманого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 відносно
ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Федеративної Республіки Німеччина, уродженця сел. Мостопоїзд Казахської РСР, зареєстрованого в м. Конц Німеччина, тимчасово перебуваючого на території України, раніше не судимого, закордонний паспорт громадянина Федеративної Республіки Німеччина НОМЕР_1 , дійсний до 17.03.2026 року, посвідка на тимчасове проживання на території України № НОМЕР_2 , дійсна до 19.11.2020 року,

про застосування тимчасового арешту, -
в с т а н о в и в :
Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся 04.06.2020 року до слідчого судді з указаним клопотанням відносно ОСОБА_4 , якого затримано працівниками ОКПП "Київ" ДПС України 01.06.2020 року.
Так, згідно поданого клопотання, 1 червня 2020 року об 14 годині 30 хвилин, в пункті пропуску для повітряного сполучення «Бориспіль», під час оформлення пасажирів рейсу сполученням №904 «Мюнхен - Київ», працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України виявлено громадянина Федеративної Республіка Німеччина ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого відбулось спрацювання бази даних «Інтерпол» зі статусом «Розшук» як особи, що перебуває у міжнародному розшуку із характером завдання - затримання та арешт.

Відповідно до вимог ст.ст. 208, 582 КПК України, працівниками ОКПП «Київ» складено протокол про затримання ОСОБА_4 , як особи яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) за межами України та перебуває у міжнародному розшуку, у зв`язку із вчиненням злочину проти власності.

В ході проведення перевірки прокурором, в порядку ч. 3 ст. 582 КПК України встановлено достатні підстави для підготовки та звернення до слідчого судді із клопотанням про застосування тимчасового арешту відносно затриманої особи.

Так, 18.09.2019 року по кримінальній справі №9000026 громадянина ФРН ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто в якості обвинуваченого та пред`явлено відповідне обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 4 ст. 159 КК РФ, про що винесено відповідну постанову слідчим.

Після чого, а саме 05.11.2019 року винесено постанову про оголошення ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в міжнародний розшук.

15.12.2019 року суддею Ленінського районного суду міста Єкатеринбург винесено постанову про обрання відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці з моменту затримання останнього.

Інкриміновані громадянину ФРН ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) злочини за законодавством України відповідають кваліфікації, передбаченій ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк більше 1 року.

Строк давності притягнення до відповідальності за вказані діяння відповідно до законодавства України не закінчився, оскільки злочин вчинено в період 2016 року.
Затриману особу встановлено на підставі закордонного паспорту громадянина ФРН № НОМЕР_1 , який було вилучено у ОСОБА_9 під час затримання. Номер паспорту аналогічний зазначеному у повідомленні з бази даних Інтерпол стосовно розшукуваної особи.
З урахуванням викладеного, керуючись Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року, Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, ст. 583 КПК України, прокурор просив застосувати по відношенню до затриманого тимчасовий арешт строком на 40 діб із утриманням в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до його екстрадиції.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, обравши відносно ОСОБА_4 тимчасовий арешт терміном в сорок діб, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації. Строк тимчасового арешту вважати з моменту затримання.

Затриманий та захисник, отримавши роз`яснення своїх прав, передбачених ч.6 ст. 583 КПК України, заперечували щодо спрощеної процедури та згоди та екстрадиційний арешт.
У цьому зв`язку, захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, вказавши, що відсутні правових підстав щодо застосування тимчасового арешту у відношенні до ОСОБА_4 . Основною підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора, захисником наведено те, що дії правоохоронних органів Російської Федерації щодо порушення кримінального переслідування та обрання відносно її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є політичне переслідування за його активну позицію при захисті інтересів свого рідного брата, який отримав політичний притулок у цьому зв`язку в Республіці Кіпр. Жодних кримінальних діянь по відношенню до держави Російської Федерації ОСОБА_8 не вчиняв, а рішення міжнародного комерційного арбітражу за яке було порушено відповідне провадження виконано не було.

Затриманий ОСОБА_8 проти клопотання також заперечив, підтримав позицію захисника, надав додаткові пояснення щодо обставин його переслідування на території Російської Федерації та просив у задоволенні клопотання відмовити. Додатково зазначив, що він має право на тимчасове перебування на території України, про що йому надано дозвіл. Вважає своє переслідування на території Російської Федерації політичним замовленням та пов`язаним з його громадянською позицію щодо існуючого там режиму і його боротьбою шляхом висловлення своєї позиції та журналістських розслідувань в засобах масової інформації, як на території Росії так і за її межами.
Заслухавши пояснення прокурора, затриманого та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, подані сторонами додатково документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно із ст. 583 КПК України, тимчасовий арешт може бути застосовано до особи, затриманої за вчинення злочину за межами України, на підставі відповідного клопотання прокурора, яке має відповідати вимогам ч.4 ст. 583 КПК України, в тому числі і в частині долучення документів на підтвердження обставин, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання.
У відповідності до ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
При цьому відповідно до ч.4 ст. 583 КПК України, прокурор в своєму клопотанні до слідчого судді про застосування тимчасового арешту зобов`язаний надати протокол затримання особи, документи, що містять данні про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, а також документи, що посвідчують особу затриманого.
Згідно п. 10 ч. 1 ст. 541 КПК України, тимчасовий арешт - це взяття під варту особи, розшукуваної за вчинення злочину за межами України, на строк, визначений КПК України або міжнародним договором України, до отримання запиту про видачу (екстрадицію).
Крім того, тимчасовий арешт за своєю правовою природою є спеціальним запобіжним заходом, який застосовується виключно у межах міжнародно-правового співробітництва компетентних органів держав, що стосується видачі осіб відповідно до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників.
При вирішенні питання про застосування тимчасового арешту до затриманої особи суддя не вивчає питання її винуватості, наявності відповідних доказів та тим паче не вирішує питання про звільнення особи від покарання призначеного вироком суду іноземної держави, а лише перевіряє наявність відповідних документів органів досудового слідства іноземних держав, які підтверджують факт підозри або обвинувачення особи у вчиненні злочину, а також її перебування у розшуку.
Згідно ст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників, у термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства. У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12 (оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої Сторони), і намір надіслати запит про видачу правопорушника. В ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи. Запит про тимчасовий арешт надсилається компетентним органам запитуваної Сторони або дипломатичними каналами, або безпосередньо поштою, або телеграфом, або через Міжнародну організацію кримінальної поліції (Інтерпол), або у будь-який інший спосіб, який дозволяє мати письмове підтвердження або який визнається запитуваною Стороною. Запитуючий орган без зволікань інформується про результати розгляду його запиту.
В судовому засіданні встановлено, що згідно повідомлення Інтерполу, саме ОСОБА_8 значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення замаху на злочин проти власності у зв`язку з можливим виконанням рішення міжнародного комерційного арбітражного суду.

Так, 18.09.2019 року по кримінальній справі №9000026 громадянина ФРН ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто в якості обвинуваченого та пред`явлено відповідне обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 4 ст. 159 КК РФ, про що винесено відповідну постанову слідчим.

05.11.2019 року слідчим винесено постанову про оголошення ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в міжнародний розшук.

15.12.2019 року суддею Ленінського районного суду міста Єкатеринбург винесено постанову про обрання відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці з моменту затримання останнього.

Інкриміновані громадянину ФРН ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) злочини за законодавством України відповідають кваліфікації, передбаченій ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України (незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) в особливо великих розмірах) і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк більше одного року (від п`яти до дванадцяти років).

Строк давності притягнення до відповідальності за вказані діяння відповідно до законодавства України не закінчився, оскільки злочин вчинено в період часу з 2014 по 2016 рік,оскільки згідно ст.12 КК України злочин є особливо тяжким.
Строк виконання постанови про оголошення розшуку затриманого та арешт останнього, згідно повідомлення Інтерполу не закінчився та значиться до 09.01.2025 року.

Особу затриманого ОСОБА_10 дійсно встановлено за паспортом громадянина Німеччини та посвідки на тимчасове проживання на території України.
При цьому, на думку слідчого судді, затримання особи та складення з цього приводу відповідного протоколу, відбулось з дотриманням діючого КПК України, оскільки ОСОБА_11 забезпечувалось право на захист та був присутній перекладач з російської на українську мову, а в ході судового розгляду і перекладач з української на німецьку. Встановлено, що затриманий вільно розуміє російську та німецьку мови.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 08.10.2004 року "Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов`язаних з екстрадицією" при вирішенні питання про тимчасовий арешт особи з метою її видачі іноземній державі суд повинен перевірити наявність запиту та відповідних документів, визначених договором, на підставі яких вирішується питання про екстрадицію, а також відсутність обставин, що перешкоджають видачі або передачі.
Слідчий суддя при винесенні ухвали враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно якої, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановленим законом.
Під час розгляду даного клопотання прокурора, слідчим суддею встановлено наявність відповідних документів та підстав для розшуку, затримання та тимчасового арешту громадянина ОСОБА_4 , однак встановлені підстави, що перешкоджають його видачі та передачі, передбачені 589 КПК України.
Так, станом на 04.06.2020 року відповідного запиту Російської Федерації на видачу затриманої особи до України не надходило, з цього приводу відповідної інформації не повідомлено і прокурором, чим не дотримано положень п.п.1-3 статті 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року (ратифікованої Україною 16.01.1998 року).
В той же час, матеріали, що досліджені слідчим суддею в ході судового розгляду та подані стороною захисту, свідчать про можливу наявність політичного переслідування ОСОБА_10 на території Російської Федерації, у зв`язку з його громадською позицією та висвітленням діяльності органів державної влади та правоохоронних органів Російської Федерації під час проведених ним та за його ініціативою журналістських розслідувань, захисту інтересів підприємницької діяльності свого рідного брата ОСОБА_12 на території Росії.
Згідно ж вимог, п.5 ч.1 ст. 589 КПК України, видачі особи іноземній державі відмовляється, якщо видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України. Відмова у видачі особи також можлива у випадку наявності інших підстав, передбачених міжнародними договорами України.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що при наявності формальних підстав для затримання особи, встановлених Червоною карткою Інтерполу, у відповідності до статті 3 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року (ратифікованої Україною 16.01.1998 року) видача за вчинення політичного правопорушення чи правопорушення, пов`язаного з політичним правопорушенням.
У цьому зв`язку, слідчим суддею встановлено саме зазначена обставина, що перешкоджає подальшій екстрадиції та видачі правопорушника громадянина Німеччини ОСОБА_10 .
Крім того, на думку слідчого судді, прокурором не наведено достатніх підстав для висновку про наявність умов для видачі затриманої особи Російській Федерації, з урахуванням місяця вчинення правопорушення, яким є територія іноземної по відношенню до Росії країни, що може додатково свідчити про відсутність підстав для видачі з урахуванням положень ч.2 ст. 7 Європейської конвенції про видачу правопорушників.
Згідно до вимог ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви мають тлумачитись на користь обвинуваченого. При цьому, всі сумніви трактуються на користь особи, яка притягнута до кримінальної відповідальності.

Таким чином, на думку слідчого судді, до ОСОБА_4 не може бути застосовано тимчасовий арешт.

З наведеного слід зробити висновок, що клопотання про застосування тимчасового арешту відносно особи складено на підставі припущень прокурора про можливість, в майбутньому, екстрадиційного арешту ОСОБА_4 та екстрадицію останнього.

Крім того, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 має посвідку на тимчасове проживання на території України, яка дійсна до 19.11.2020 року, має зареєстроване на території України місце проживання, перебуває на території України тривалий час, неодноразово перетинав кордон України.

Отже, надані прокурором документи, не дозволяють визнати їх у повному обсязі, належними і допустимими доказами для прийняття рішення про задоволення клопотання. Тому у задоволенні останнього слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 376, 582-585, 589 КПК України, Європейською конвенцією про видачу правопорушників, слідчий суддя -
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту відносно затриманого 01.06.2020 року громадянина Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Федеративної Республіки Німеччина, уродженця сел. Мостопоїзд Казахської РСР, - відмовити.
Звільнити затриманого громадянина Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно, повернувши вилучені у нього речі та документи.
Копія ухвали слідчого судді підлягає перекладу та врученню ОСОБА_13 на мові, якій останній володіє вільно.

Ухвала слідчого судді про відмову у застосуванні тимчасового арешту може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 09.06.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1