ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/137/20 Справа № 712/805/20 Категорія: ст.ст.131, 170, 173 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 24 січня 2020 року, якою задоволено клопотання про арешт майна, що належить ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 23.01.2020 року звернулася до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000022 від 26.06.2019 р. за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що голова правління ПрАТ «Черкасирибгосп» ОСОБА_8 , діючи спільно та за попередньою змовою з головним бухгалтером вказаного підприємства ОСОБА_9 , маючи єдиний умисел, спрямований на ухилення від сплати податків, при декларуванні земельного податку за 2018 рік, шляхом заниження ставки земельного податку за 2018 рік, а також не подачі податкових декларацій з плати за землю до ДПІ, в період з 01.01.2018 по 31.12.2018 умисно ухилилися від сплати земельного податку в сумі 7183600,22 грн., що становить 8154 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на вказаний період часу та є особливо великим розміром.

23.01.2020 голові правління ПрАТ «Черкасирибгосп» ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що діями голови правління ПрАТ «Черкасирибгосп» ОСОБА_8 , кваліфікованими ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, державі завдано шкоди в сумі 7183600,22 грн.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.12.2019 №192238303, у власності ОСОБА_8 на праві власності перебуває нежиле приміщення корпус №1, літера «А», загальною площею (кв.м): 4503.4, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24.

Прокурор вказала, що враховуючи, що санкція ч.3 ст. 212 КК України, за якою ОСОБА_8 повідомлено про підозру, передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, то з метою забезпечення виконання вироку в цій частині виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 24 січня 2020 року клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на належне ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: нежиле приміщення корпус №1, літера «А», загальною площею (кв.м): 4503.4, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.01.2020 року, скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.01.2020 р. та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання прокурора про арешт майна ОСОБА_8 .

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до ст.ст. 94,132,173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Захисник вказує, що в даному випадку, у тексті клопотання прокурора про арешт майна та додатках відсутні будь-які дані щодо обґрунтованості підозри про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, обґрунтованості розміру та виду збитків також немає.

Крім того, вказує адвокат, розгляд клопотання про арешт майна розглянуте слідчим суддею без виклику у судове засідання ОСОБА_8 та його захисника, чим порушено принцип рівності сторін кримінального провадження, що виразилось в неможливості надання стороною власника майна доказів і доведення перед судом їх переконливості, а оскаржувана ухвала була проголошена слідчим суддею відповідно без їх участі, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу останнього з мотивів, які в ній наведені, просили її задовольнити.

Прокурор просила відхилити апеляційну скаргу, вказавши, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України в реакції, яка діє з 29 лютого 2016 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Колегія суддів вбачає, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про арешт майна.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що 23.01.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України. Санкція ч. 3 ст. 212 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Враховуючи указане вище, колегія суддів вбачає, що арешт на вказане майно у кримінальному провадженні №0000022 від 26.06.2019 р. за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, за наявних обставин є виправданим і співмірним тимчасовим обмеженням прав ОСОБА_8 , оскільки у разі доведення його вини у вчинених злочинах, відносно останнього судом може бути застосоване покарання у виді конфіскації майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 24 січня 2020 року про арешт майна, що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :