Справа № 182/5984/19
Провадження № 1-кп/0182/406/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.06.2020 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі об`єднане кримінальне провадження, відомості про вчинені кримінальні правопорушення за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2019 за № 0000807 та 24.10.2019 за № 0003333 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Новоіванівка Нікопольського р-ну Дніпропетровської обл., громадянина України, із середньою освітою, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, раніше судимий:
- 03.03.2018 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт. Покарання відбув повністю,
у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 10.10.2018 о 12-00 год. знаходився на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив 4 тракторних шини марки «ВЕLSHINA», модель 15 5R 38. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вищезазначених тракторних шин належних Ненашеву- ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , скориставшись допомогою з погрузки ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , яких він запевнив, що домовився з ОСОБА_6 про купівлю-продаж вказаних шин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди та бажаючи її настання, впевнившись, що Ненашев- ОСОБА_10 відсутній за вказаною адресою, шляхом вільного доступу, умисно, таємно повторно, з корисливих мотивів, викрав вищевказані 4 тракторні шини, перевізши їх з вищевказаного подвір`я на автомобільному причепі автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул. Шкільна, 24/2 в с. Новоіванівка Нікопольського району Дніпропетровської області.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 276 від 29.07.2019 вказані 4 тракторних шини марки «ВЕLSHINA», модель 15 5R 38 мають ринкову вартість 10 000 грн. 00 коп. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_6 матеріальний збиток на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_3 22.10.2018 о 15.00 год. знаходився за місцем свого мешкання у літній кухні, розташованій на території домоволодіння АДРЕСА_3 , де побачив на тумбі планшет марки «IRBIS» моделі «TZ731», який належить його матері, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна.
Так, ОСОБА_3 в той же день та час, скориставшись тим, що його мати ОСОБА_5 , з якою він спільно проживає, знаходиться на вулиці та за його діями не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що дозвіл на розпорядженням майном мати йому не надавала, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій викрав з тумби у кімнаті планшет марки «IRBIS» моделі «TZ731», ринкова вартість якого згідно судової - товарознавчої експертизи № 459 від 26.10.2018 складає 1 550 грн. 00 коп., який належить ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальний збиток на вказану суму. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що потерпілого ОСОБА_6 знає, відносини у них сусідські. На другому кінці села, на території домоволодіння АДРЕСА_2 він побачив 4 шини, які лежали на подвір`ї. Знав, що шини належать ОСОБА_6 , бо раніше в тому будинку жив син потерпілого і він до нього приходив. На момент викрадення шин будинок був зруйнований, огорожі не було, нічого там не було. Згоди на продажу шин у потерплого він не запитував. Він вирішив їх просто викрасти. Вантажив шини він сам. Він викотив шини з подвір`я та завантажив на автомобіль ВАЗ свого діда. З ним тоді приїхали його знайомі мати, дід та ОСОБА_8 і він їм сказав, що про шини він домовився з потерпілим. Шини відвезли до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де живе його дід. Вказані шини він викрав, щоб покласти до вигрібної ями, що й зробив. Потім він потерпілому ОСОБА_6 спричинену матеріальну шкоду відшкодував, заплатив йому гроші за шини. Також, тоді він жив разом з матір`ю по АДРЕСА_3 . У жовтні 2018 року він викрав планшет і продав його. Планшет належав його матері, вона згоди на його продажу не давала. Потім, коли мати вже звернулася з заявою у поліцію, планшет він повернув. Він викупив його практично на другий день, після того, яка мати написала заяву. На даний час він працює неофіційно, але має стабільний заробіток. Злочини він вчиняв, так як раніше зловживав алкогольними напоями, але тепер він алкоголь не вживає. У вчиненому він щиро кається, зробив для себе належні висновки. Просить не позбавляти його волі.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні суду показав, що обвинувачений його сусід. Осінню 2018 року, коли він працював, йому сказали, що ОСОБА_3 вантажить шини, щоб покласти їх до вигрібної ями свого діда. Шини належать йому і лежали вони на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , там будинок під розбирання. На території домоволодіння знаходиться лише літня кухня, огорожі там немає. Після цього, він підходив до ОСОБА_3 , запитав, чому він викрав його шини, той сказав, що допомагав діду. Спричинену матеріальну шкоду обвинувачений йому відшкодував. На даний час йому відомо, що обвинувачений не вживає алкогольні напої, працює. Матеріальних претензій не має.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні суду показала, що обвинувачений її син. Він викрав належний їй планшет, при цьому не питав її дозволу. Вона запитувала у сина, де планшет, він сказав, що поверне його пізніше. Але вона йому не повірила і написала заяву до поліції. Після цього син викупив планшет та повернув його їй. На даний час син не вживає алкогольні напої, працює та веде нормальний спосіб життя. Матеріальних претензій не має. Просить не позбавляти його волі
У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена.
Його дії мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень-злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості (ч. 2 ст. 185 КК України).
Також суд ураховує обставини справи; особу винного.
Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, працює неофіційно, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно. Також суд враховує що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, на утриманні нікого не має.
Також судом враховується, що обвинувачений добровільно відшкодував спричинену матеріальну шкоду потерпілим, а саме повернув викрадене майно, що підтверджується відповідними розписками потерпілого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_5 , останні не мають претензій до обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п. 1), 2) ч. 1 ст. 66 КК України суд вважає щире каяття і добровільне відшкодування завданої шкоди та відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України - визнання вини.
При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись, а також добровільним відшкодуванням завданого збитку повернення викрадено потерпілим.
Обставиною, що обтяжує покарання суд вважає вчинення злочину щодо своєї матері, з якою винний перебуває у сімейних відносинах (п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України).
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.
Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, особу обвинуваченого, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази:
- 4 шини марки «ВЕLSHINA», модель 15 5R 38 ф-2А, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити потерпілому ОСОБА_6 ;
- планшет марки «IRBIS» моделі «TZ731», що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити потерпілій ОСОБА_5 .
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні товарознавчих експертиз згідно довідок в загальній сумі 340 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів-товарознавців 340 (триста сорок) грн. 00 коп.
Речові докази:
- 4 шини марки «ВЕLSHINA», модель 15 5R 38 ф-2А, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити потерпілому ОСОБА_6 ;
- планшет марки «IRBIS» моделі «TZ731», що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити потерпілій ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1