Справа № 372/1253/20
Провадження 1-кс-448/20
ухвала
Іменем України
21 квітня 2020 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000586 від 20.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке погоджено прокурора Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 20.04.2020 до Обухівського ВП ГУНП в Київській області від ОСОБА_5 про те, що її брат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в квартирі за місцем проживання, що в АДРЕСА_1 , спричинив тілесні ушкодження її співмешканцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме вдарив його ножем в область черевної порожнини, чим спричинив йому тілесні ушкодження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20 квітня 2020 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, перебував в одній із житлових кімнат квартири АДРЕСА_2 , де окрім нього перебував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким останній спільно розпивав спиртні напої.

В подальшому, в ході розпиття спиртних напоїв, між ОСОБА_6 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 , виник умисел, спрямований на завдання тяжких тілесних ушкоджень останньому, та той, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, та бажаючи настання зазначених наслідків,пішов до приміщення кімнати кухні, де взявши кухонний ніж повернувся до кімнати, де раніше перебував та знаходячись в положенні стоячи лицем до потерпілого, який побачивши того також встав зі стільця та знаходився в положенні стоячи лицем до підозрюваного, тримаючи ніж в правій руці один раз вдарив ним в область черевної порожнини ОСОБА_7 , чим спричинив йому тілесні ушкодження.

Відповідно до довідки від 08.02.2019, виданої з КНП ОРР «Обухівська центральна районна лікарня», у ОСОБА_7 діагностовано проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням товстого кишківника.

В ході складання протоколу про затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України 20.04.2020 о 16 год. 10 хв. в приміщенні службового кабінету 11 Обухівського ВП ГУНП в Київській області, у ОСОБА_6 зроблено змиви з правої та лівої рук, які упаковано до двох паперових конвертів; зрізи нігтьових пластин, які упаковано до двох паперових конвертів; контрольний змив, який упаковано до паперового конверту, зразок букального епітелію, який упаковано до паперового конверту, спортивні штани сірого кольору, які поміщено до паперової коробки.

Згідно постанови слідчого від 20 квітня 2020 року вилучені 20 квітня 2020 року предмети визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п. 3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вище викладене, з метою збереження речових доказів, що були вилучені 20.04.2020 в ході затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, необхідні для проведення всебічного розслідування вказаного кримінального провадження, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.
Слідчий СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, також просив не здійснювати фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що слідчий, прокурор та власник майна в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів, пославшись на те, що вилучене 22.02.2020 під час проведення обшуку майно, визнано речовими доказами.
Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання майна як речового доказу у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання слідчого про накладення арешту, слід задовольнити.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК Україн, 20.04.2020 о 16 год. 10 хв. в приміщенні службового кабінету №11 Обухівського ВП ГУНП в Київській області, змиви з правої та лівої рук, які упаковано до двох паперових конвертів; зрізи нігтьових пластин, які упаковано до двох паперових конвертів; контрольний змив, який упаковано до паперового конверту, зразок букального епітелію, який упаковано до паперового конверту, спортивні штани сірого кольору, які поміщено до паперової коробки.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1