Справа № 509/537/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2020 року. смт Овідіополь

Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим,-

ВСТАНОВИВ:

04.02.2020 року скаржник звернувся до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської з зазначеною скаргою, в обґрунтування якої зазначив, що у провадженні слідчого СВ Овідіопольського відділу поліції ГУНП у Одеській області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження № 000069 внесене до ЄРДР 24.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, із якого вбачається, що 24.05.2017 року директор Одеської філії Державної установи «Держгрунтохорона» ОСОБА_6 незаконно, тобто без отримання, дозволу на списання чи відчуження транспортних засобів, що передбачено п.5.5. Положення «Одеської філії Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України» та з метою незаконного вилучення з державної власності майна, шляхом введення його в оману, реалізував йому автомобіль ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1 , 1999 року випуску, вартістю 5 000 грн.

У подальшому шляхом уникнення відповідальності за незаконну реалізацію державного майна, його відчуження та боячись про притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 , відмовився від факту продажу йому зазначеного автомобіля.

На даний час вказані кошти мені директором Одеської філії Державної установи «Держгрунтохорона» ОСОБА_6 не повернуто, чим спричинено шкоду, на вищевказану суму, тобто 5 000 грн.

У ході розслідування зазначеного провадження, ним 28.01.2020 року слідчому який здійснює розслідування ( ОСОБА_7 ) надано заяву про визнання його, як потерпілого, так як кошти внесені ним ОСОБА_6 йому не повернуті.

На його неодноразові звернення про надання будь якого підтверджуючого документа ОСОБА_6 та його підлеглі, працівники бухгалтерії Одеської філії Державної установи «Держгрунтохорона» надають відмову.

29.01.2020 року він отримав від слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП у Одеській області ОСОБА_7 постанову про відмову у визнанні його потерпілим.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню із наступних підстав.

У постанові про відмову слідча зазначає, що ним не надано жодних даних щодо підтвердження суми завданих йому збитків.

Разом з тим, у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення від 27.08.2019 року та під час проведення допиту у ході досудового розслідування, він неодноразово зазначав, що ним за автомобіль внесені кошти у сумі 5 000 грн. і кошти йому не повернуті. На його вимогу, про повернення, як уже вище зазначалось, отримує відмову.

Слідчий перед прийняттям рішення про відмову, при наявності сумнівів мала всі підстави шляхом направлення запитів більш детально дослідити зазначені обставини.

Щодо аргументів слідства про відсутності у матеріалах справи його заяви про вчинення відносно нього зі сторони ОСОБА_8 кримінального правопорушення, як однієї із підстави відмови, слідством у даному випадку допущено кричущу неуважність та безвідповідальність, так як вказана заява ним подавалась до Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області і після неналежного виконання вимог ст.214 КПК України та оскарження, ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 10.09.2019 року, було зобов`язано Іллічівську місцеву прокуратуру внести відомості у Єдиний реєстр досудових розслідувань щодо неправомірних дій керівника Одеської філії Державної установи «Держгрунтохорона» ОСОБА_6 .

Вся ця інформація, міститься у ухвалі Іллічівського міського суду Одеської області від 10.09.2019 року, яка знаходиться у матеріалах кримінального провадження № 000069 від 24.09.2019 року і яку, також зазначає слідчий у своїй постанові. Питання ж, чому слідча ОСОБА_7 належним чином не дослідила цієї ухвали залишається відкритим.

Таким чином, на даний час, він є особою якій спричинено збитки у сумі 5 000 гривень за результатами неправомірних дій керівника Одеської філії Державної установи «Держгрунтохорона» ОСОБА_6 .

Тобто, наявні всі ознаки його процесуального статусу, як потерпілого, визначеного ч.1 ст.55 КПК України, зокрема, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

При зазначених ним аргументах, висновок слідчого про неспричинення йому моральної, майнової та фізичної шкоди і відсутності її доказів, зазначений у постанові про відмову у визнанні потерпілим від 29.01.2019 року є невірним та знущанням з нього.

Матеріальна шкода полягає у позбавленні його грошових коштів, через вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 .

Спричинена йому ж моральна шкода, полягає у душевних стражданнях пов`язаних з протиправною поведінкою стосовно нього з боку ОСОБА_6 . Тепер він, будучи в стані нервового зриву, обманутий, вимушений захищати своє право на майно, яким неправомірно заволоділи.

Особливою обставиною у справі являється те, що ОСОБА_6 постійно пропонував йому купити вказаний автомобіль, а коли він сплатив гроші - відмовився від факту продажу.

Зазначене завдало значної шкоди його здоров`ю, якості життя. У нього від цих страждань постійно болить голова, підвищується артеріальний тиск, виникає велика втома та він не може вночі спокійно спати. На лікування цих захворювань він постійно втрачаю значні кошти.

З огляду на викладене скаржник просить:

- скасувати постанову слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 29.01.2020 року про відмову у визнанні його ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000069 від 24.09.2019 року за ч.1 ст.364 КК України;

- зобов`язати слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 визнати його ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000069 внесеному в ЄРДР 24.09.2019 року стосовно ОСОБА_6 за ч.1 ст.364 КК України.

Скаржник в судовому засідання скаргу підтримав та просить її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечує, вважає що слідчим правомірно винесена зазначена постанова, в зв`язку з чим просить у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до скарги письмові докази та матеріали кримінального провадження, вважаю скаргу безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

У провадженні слідчого СВ Овідіопольського відділу поліції ГУНП у Одеській області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження № 000069 внесене до ЄРДР 24.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

28.01.2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого який здійснює розслідування з заявою про визнання його, як потерпілим, так як кошти внесені ним ОСОБА_6 йому не повернуті.

Постановою слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП у Одеській області ОСОБА_7 від 29.01.2020 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

У постанові про відмову слідча зазначає, що ОСОБА_3 не надано жодних доказів щодо підтвердження суми завданих йому збитків.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Оскілки ОСОБА_3 ані слідчому, ані слідчому судді дійсно не надані будь які підтвердження щодо завдання йому моральної, фізичної або майнової шкоди, вважаю, що слідча правомірно відмовили у визнанні його потерпілим, так як ознаки для визнання його потерпілим передбачені ч.1 ст.55 КПК України відсутні.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1