Справа № 308/3317/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , про застосування щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волосянка Великоберезнянського району, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні якого перебуває одна неповнолітня, особи з інвалідністю ІІ групи, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України ,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:

Слідчим управління СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000137, розпочатого 17 травня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою протиправного збагачення, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , тобто до початку вчинення злочину домовившись із останніми про спільне його вчинення, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», вчинив дії, які дають підстави підозрювати його у вчиненні злочину у сфері обігу наркотичних засобів, за наступних обставин.

17.03.2020 близько 19 год. 29 хв. ОСОБА_5 за попередньою домовленістю із громадянином зі зміненими анкетними даними ОСОБА_10 , який був залучений до контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, зустрівся із ним біля гаражів, що розташовані по вул. Нікітіна в м. Ужгороді, де ОСОБА_10 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1000 гривень, 2 купюри номіналом по 200 гривень, 5 купюр номіналом по 100 гривень, 3 купюри номіналом по 20 гривень, 3 купюри номіналом по 10 гривень, 2 купюри номіналом по 5 гривень, після чого останній незаконно, без передбаченого законом дозволу збув ОСОБА_10 згорток фольги, всередині якого знаходилась психотропна речовина - метамфетамін, вагою 0,5320 грама.

Дану психотропну речовину ОСОБА_5 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою протиправного збагачення, при не встановлених органом досудового розслідуванням обставинах, незаконно придбав та в подальшому, заздалегідь знаючи, що дана речовина є психотропною, зберігав з метою збуту та 17.03.2020 незаконно збув ОСОБА_10 .

За таких обставин ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

31 березня 2019 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру за вказаним вище фактом.

02 квітня 2020 року ОСОБА_5 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за вказаним вище фактом.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновком судової експертизи, та іншими зібраними в ході проведення досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до змісту ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Так, слідчий в клопотанні зазначає про наявність ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на вказане, слідчий просить застосувати запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. При цьому зазначає,що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 слід визначити розмір застави, який, на думку сторони обвинувачення, повинен буди максимальним у межах, визначених ст. 182 КПК України, тобто 80 прожиткових мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити, у зв`язку з наявністю заявлених в клопотанні ризиків, а також з огляду на можливість підозрюваного ОСОБА_5 продовжити злочинну діяльність.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням такого під вартою, оскільки клопотання підозра необґрунтована, наміру ухилятися від суду та слідства його підзахисний ОСОБА_5 не має. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з врахуванням того, що ОСОБА_5 є особою з інвалідністю, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого з приводу поданого клопотання, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим управління СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000137, розпочатого 17 травня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. За постановою прокурора від 01.04.2020, вказане кримінальне провадження об`єднано з іншими з присвоєнням об`єднаному кримінальному провадженню №0000137, доручено проведення досудового розслідування слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області.

У відповідності до ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України..

Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри в інкримінованому ОСОБА_5 кримінальному правопорушенні, слідчим до клопотання додано ряд доказів про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, за яким придбана в ході контрольованої закупки кристалічна речовина, згідно з висновком експерта №СЕ-19/109/11/2-231Н3/20 від 26.03.2020, є психотропною речовиною метамфітаміном. Окрім цього в матеріалах, доданих до клопотання, містяться протоколи огляду покупця, який здійснює оперативну закупку та вручення йому грошових коштів, протоколи про вручення спеціальних технічних засобів, спрямованих на фіксацію ходу і результатів негласного розшукового заходу, протоколи огляду і вилучення у покупця товарів, закуплених в результаті проведення оперативної закупівлі, протоколи огляду грошових коштів, протоколи про результати аудіо-, відео контролю особи тощо.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаного злочину. При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Як вбачається з матеріалів, наданих слідчим, які обґрунтовують клопотання, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 307 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України вручено ОСОБА_5 31.03.2020.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та їх родичів, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, знайшов своє підтвердження. Так, розглядуване кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, на даний час не проведено всі необхідні слідчі дії, зокрема не встановлено та не допитано свідків, які можуть дати покази щодо відомих їм обставин по вказаному кримінальному правопорушенню, а щодо вже допитаних існує ризик зміни їх показів, внаслідок незаконного тиску підозрюваного ОСОБА_5 безпосередньо на них, або їх родичів й схиляння таких до зміни даних слідству показань. Також, аналогічним чином ОСОБА_5 зможе впливати на понятих, експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз. Вказане створює загрозу надання ними неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Окрім цього, згідно з обставинами, описаними в повідомленні про підозру, ОСОБА_5 з метою вчинення кримінального правопорушення діяв за попередньою змовою з іншими особами, зокрема з підозрюваним ОСОБА_7 . Тож, існує ризик того, що ОСОБА_5 зможе вступати у поза процесуальні відносини з підозрюваним ОСОБА_7 для формування спільної викривленої позиції щодо дійсних обставин інкримінованого їм кримінального правопорушення й таким чином ввести слідство в оману.

Разом з цим, наявність вказаного ризику породжує ризик перешкоджання підозрюваним ОСОБА_5 кримінальному правопорушенню іншим чином, оскільки вплив на свідків, підозрюваних та інших осіб у даному кримінальному провадженні призведе до неможливості встановлення всіх обставин інкримінованого ОСОБА_5 злочину.

Інші ризики, заявлені прокурором, не знайшли свого достатнього обґрунтування під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 .

Застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного ОСОБА_5 від суспільства, буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків. Так, на думку слідчого судді, перебуваючи під домашнім арештом ОСОБА_5 зможе здійснювати незаконний вплив на свідків та інших учасників кримінального провадження за допомогою мобільного зв`язку чи мережі «Інтернет».

Разом з цим, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії», Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому за попередньою змовою групою осіб. За даними, висунутими в підозрі, ОСОБА_5 17.03.2020 передав особі, яка була залучена до оперативної закупки як покупець, згорток фольги з метамфітаміном, за що отримав грошові кошти. Метамфітамін це психотропна речовина, обіг якої обмежено, а отже поширення такої серед громадян може призвести до тяжких наслідків у вигляді залежності та згубного впливу на організм споживачів такої речовини.

Тому, у розглядуваному випадку, привілеює суспільний інтерес, що виправдовує застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_5 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК №7811. Також ОСОБА_5 одружений та має на утриманні одну неповнолітню дитину, а також зареєстроване та постійне місце проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, свідчить про підставність для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, що є гранично допустимим розміром застави для особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та що у разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк вказаних обов`язків, у разі внесення застави, визначено до двох місяців.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 визначено до 30 травня 2020 року.

Встановити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначено до 30 травня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1