Справа № 467/371/20
Провадження № 1-в/467/94/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції між Арбузинським районним судом Миколаївської області та державною установою «Арбузинська виправна колонія» № 83 клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гостинне Знам`янського району Кіровоградської області, засудженого вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі

про зарахування судом строку попереднього ув`язнення

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 щодо застосування по відношенню до останнього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 25 січня 2019 року по 24 квітня 2019 року.
Засуджений у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 24 квітня 2019 року. Термін перебування під вартою з 24 квітня 2019 року по день набрання вироком законної сили зараховано з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 17 січня 2020 року.

Як вбачається з постанови про застосування запобіжного заходу у виді утримання під вартою від 17 січня 2019 року, винесеної Воронежським прокурором по надзору за виконанням законів у виправних установах ст. радником юстиції ОСОБА_5 Російської Федерації по відношенню до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді утримання під вартою з 25 січня 2019 року до 25 березня 2019 року у зв`язку у розшуком останнього, оголошеного Україною за запитом Генеральної прокуратури України про видачу ОСОБА_4 для притягнення його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до протоколу затримання, складеного поліцейським МВ ІВС відділу МВС Росії по м. Борисоглебську ОСОБА_6 ОСОБА_4 затриманий 25 січня 2019 року.

Постановою судді Борисоглебського міського суду Воронежської області від 21 березня 2019 року строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 25 травня 2019 року.

З акту від 24 квітня 2019 року вбачається, що ОСОБА_4 був переданий представнику МВС України начальнику караулу ОСОБА_7 .

24 квітня 2019 року слідчим СВ Знам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_8 складено протокол про затримання ОСОБА_4 як особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Згідно із вимогами ст. 577 КПК України час тримання виданої особи під вартою на території запитуваної держави у зв`язку з вирішенням питання про видачу в Україну, а також час її етапування зараховуються до загального строку відбування покарання, призначеного вироком суду України.
Відповідно до положень п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно з приписом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
У відповідності до вимог, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України (згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановою Великої палати Верховного суду № 663/537/17 від 29 серпня 2018 року прийнято правовий висновок, відповідно до якого положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).
Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Враховуючи, що вироком суду, за яким засуджений відбуває покарання, визнано доведеним вчинення засудженим злочину у квітні 2015 року, тобто до 20 червня 2017 року, суд вбачає наявність підстав для застосування ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII за період з 25 січня 2019 року до 23 квітня 2019 року як за час, коли особа була позбавлена волі на підставі ст. 577 КПК України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання засудженого та зарахування згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в строк відбування покарання засудженому вказаного строку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 369, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення задовольнити частково.

Засудженому ОСОБА_4 зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 25 січня 2019 року до 23 квітня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1