Справа № 308/9348/16-к
У Х В А Л А

01 липня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:
у складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 23.11.2012 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153, ч. 3 ст. 120 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться кримінальне провадження № 1-кп/308/557/20 (єдиний унікальний номер судової справи 308/9348/16-к), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 23.11.2012 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153, ч. 3 ст. 120 КК України.
Суддею ОСОБА_2 заявлено самовідвід, мотивуючи який суддя вказує на те, що судом у складі колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_2 в рамках розгляду вказаного кримінального провадження постановлено ухвалу від 21.07.2016 року про продовження дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , а також ухвалою від 22.07.2016 року постановлено повернути прокурору Закарпатської області обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, що згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України виключає можливість здійснення суддею ОСОБА_2 розгляду вказаного кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву про самовідвід підтримав у повному обсязі.
Прокурор у судовому засіданні вирішення питання про самовідвід судді ОСОБА_2 залишив на розсуд суду.
Обвинувачений у судовому засіданні вирішення питання про самовідвід судді ОСОБА_2 залишив на розсуд суду.
Захисник у судовому засіданні вирішення питання про самовідвід судді ОСОБА_2 залишив на розсуд суду.
Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи в межах заявленого самовідводу, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно ч. 2 ст. 344 КПК України питання про відвід вирішується судом згідно зі статтями 75-81 КПК України.
Положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України визначено підстави відводу судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. Крім того, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2016 року (головуючий суддя ОСОБА_2 ) було продовжено дію запобіжного заходу ОСОБА_6 , а ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 липня 2016 року (головуючий суддя ОСОБА_2 ) обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, повернуто прокурору Закарпатської області для усунення порушення вимог КПК України. При цьому, суд не вирішував справу по суті, не надавав оцінки доказам по справі, не вирішував питання про наявність чи відсутність вини обвинуваченого, доведеність обставин кримінального правопорушення, тощо. Тобто, судом не було висловлено своєї позиції про подальший варіант вирішення справи, лише вирішено питання про продовження дії запобіжного заходу та надано формальну оцінку обвинувальному акту. Крім того, згідно Постанови Верховного Суду України від 21 червня 2018 року у справі № 467/1131/16-к, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права повторно брати участь у новому провадженні виключно після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскільки постановлення ухвал суду про продовження дії запобіжного заходу та про повернення обвинувального акту прокурору не є тими підставами, що забороняють судді, який постановив відповідні рішення повторно брати участь у розгляді цього ж провадження в суді першої інстанції, заява про самовідвід задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 75, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про самовідвід відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали 2 липня 2020 року 14 год. 10 хв.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3