Справа № 216/242/20
Провадження № 1-кп/216/565/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2020 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 кримінальне провадження № 0002237 від 22.12.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню технічну освітою, працює на посаді водія у ФОП « ОСОБА_4 », одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом 18 червня 2019 року у невстановлений період часу ОСОБА_3 , знаходячись у місті Дніпрі за невстановленою адресою, придбав у невстановленої особи бланк посвідчення водія категорії А1,А,В1,В,С1,С,D,СЕ серії НОМЕР_1 , виданого 18.06.2019 року, таким чином, отримавши його всупереч Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340. Відповідно до цього положення посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

21 грудня 2019 приблизно о 22 годині 00 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи вантажним автомобілем «Daf XF 95/430», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до реєстраційних відомостей відноситься до категорії «С» (відповідно до п. 2.13 Правил дорожнього руху України транспортні засоби належать до таких категорій: С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів), рухався по проїзній частині вул. Старовокзальній у Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, де навпроти будинку № 62 був зупинений працівниками полку патрульної поліції у м. Кривому Розі за порушення п. 19.1 Правил дорожнього руху України.

Після зупинки в вказаному місці поліцейський висунув водієві ОСОБА_3 вимогу надати для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 Правил дорожнього руху України, в тому числі й посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Водій ОСОБА_3 , маючи в своєму розпорядженні посвідчення водія категорії А1,А,В1,В,С1,С,D,СЕ серії НОМЕР_1 , яке нібито видано 18.06.2019 року ТСЦ 1244 та є офіційним документом, що видається державною установою й надає особі право на керування транспортним засобом відповідної категорії, з метою використання при експлуатації транспортного засобу - «Daf XF 95/430», реєстраційний номер НОМЕР_2 , діючи умисно та усвідомлюючи те, що вказаний документ є підробленим, оскільки він його офіційно не отримував, тобто отриманий всупереч Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340, використав завідомо підроблений документ, пред`явивши поліцейському ОСОБА_7 посвідчення водія категорії А1,А,В1,В,С1,С,D,СЕ серії НОМЕР_1 , яке видано 18.06.2019 року, достовірно знаючи про його виготовлення шляхом підробки, тому що записи в ньому не відповідають дійсності, і таким чином використав завідомо підроблений документ.

Згідно з висновком технічної експертизи документів № 28/2.1.2.3/1715 від 27.12.2019 року бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 18.06.2019 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за своїми характеристиками бланкам посвідчень водія встановленого зразка. Зображення лицьового та зворотного боків бланку отримані способом термосублімаційного друку. Персональні дані в графах документа, в тому числі серія і номер посвідчення, виконані способом ретрансферного друку. Ознак внесення змін до первинного змісту в наданому документі не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

15 січня 2020 року між прокурором та підозрюваним, за участю захисника, було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних вище фактичних обставин та кваліфікації.

За змістом угоди про визнання винуватості сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні цієї угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити й призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений та його захисник також просили затвердити угоду й призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених вище обставин і кваліфікації, а також ствердив, що цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, характер обвинувачення, вид і розмір покарання, запевнивши про добровільність укладення угоди.

З огляду на наведене суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за ознаками використання завідомо підробленого документа.

Під час судового засідання суд роз`яснив сторонам кримінального провадження наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, переконався, що укладення цієї угоди сторонами є добровільним, перевірив угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального та кримінального законів, а також роз`яснив обмеження права оскарження вироку, визначені ч. 4 ст. 394 КПК України.

Ураховуючи викладене, встановивши, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не суперечать чинному законодавству, а наслідки затвердження та невиконання угоди сторонам зрозумілі, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речового доказу необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 1 256 грн 08 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (а.к.п. 41).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373, 374, 376, 468-470, 472-475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 січня 2020 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002237 від 22.12.2019 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами угоди міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ, а саме бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданий 18.06.2019 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 256 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) грн 08 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1