Номер провадження 1-кп/243/206/2020
Номер справи 243/3208/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

За участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

ОСОБА_10

потерпілої ОСОБА_11

представника потерпілої адвоката ОСОБА_12 ,

адвоката ОСОБА_13

обвинуваченого ОСОБА_14 ,

ОСОБА_14

захисника адвоката ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська Донецької області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000080 від 09.01.2019 року, по обвинуваченню

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимого, такого, що не працює та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимого, такого, що не працює та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_14 та ОСОБА_14 скоїли кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, при наступних обставинах:

09 січня 2019 року приблизно о 04 годині ОСОБА_14 та ОСОБА_14 перебували неподалік приміщення «Національної лотереї», розташованої за адресою: м. Слов`янськ, вул. Вільна будинок 4, де у них виник злочинний намір на незаконне заволодіння грошовими коштами, які знаходяться у вказаному приміщенні.

З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на незаконне заволодіння грошовими коштами, які знаходяться в приміщенні «Національної лотереї», 09.01.2019 року приблизно о 04 годині ОСОБА_14 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено з ОСОБА_14 , розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою заволодіння грошовими коштами, шляхом вільного доступу увійшли до приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою м. Слов`янськ, вул. Вільна, будинок 4.

Після чого, перебуваючи приміщенні «Національної лотереї» 09.01.2019 року приблизно о 04 годині 10 хвилин, ОСОБА_14 та ОСОБА_14 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено, розподіливши між собою злочинні ролі, таким чином, що ОСОБА_14 змусив охоронця ОСОБА_16 лягти на підлогу. В цей час, ОСОБА_14 , наблизився до потерпілої ОСОБА_11 , яка перебувала за робочим місцем адміністратора, та висловив вимогу про передачу належних їй грошових коштів, та таким чином, змусив її дістати свій гаманець з-під барної стійки, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 4 000 гривень, та віддати їх ОСОБА_14 та ОСОБА_14 , які таким чином відкрито заволоділи грошовими коштами потерпілої ОСОБА_11 .

Після цього, ОСОБА_14 разом із ОСОБА_14 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 провину у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі, суду показав, що скоїв злочин у час, місці та обставинах, викладених в описовій частини вироку, а саме 09.01.2019 року він разом зі своїм братом ОСОБА_17 перебували у ОСОБА_18 дівчини брата. Коли вона пішла спати, вони вийшли на вулицю. Проходячи повз приміщення «Національна лотерея» по вул. Вольна м. Слов`янськ він запропонував брату вчинити злочин, а саме забрати грошові кошти, щоб припинити дію грального закладу, на що останній погодився. Вони зайшли до приміщення, зупинилися на вході. ОСОБА_19 пройшов першим. Він залишився на вході біля охоронця, та наказав йому лягти на підлогу, що охоронець і виконав. ОСОБА_20 пройшов до барної стойки, де знаходилась дівчина потерпіла по справі, та наказав їй дати йому гроші. Вона відмовила йому. Тоді він сказав їй гучніше, вона достала гаманець, витягла 4 000 грн. та передала ОСОБА_21 . Будь-яких погроз життю або здоров`ю вони не висловлювали. Після цього вони вийшли з приміщення та побігли по вулиці, оскільки думали, що охоронець може їх наздогнати та повернулися назад до ОСОБА_18 , яка спала вдома. Зранку вони гроші витратили на особисті потреби: пішли до магазину, де витратили частину грошових коштів на напої та продукти харчування; на таксі доїхали до паспортного столу з метою оформленні закордонного паспорту, де і були затриманні працівниками поліції. Бажання виїхати за кордон не було пов`язано із скоєнням злочину. Під час вчинення злочину пістолета або інших предметів і руках не було, обличчя закривали шарфами. Злочин скоювали тверезими. У приміщенні перебували приблизно дві з половиною хвилини.

Додав, що свідка ОСОБА_22 він не знає, але перед тим, як зайти до приміщення «Національна лотерея» до них підходив хлопець та просив у них прикурити. Коли вони вибігли з приміщення він не чув, щоб їх хтось кликав або припиняв їх дії. Пістолет він дійсно покупав у свідка ОСОБА_23 , але як подарунок своєму племіннику, під час злочину не використовував.

В скоєному щиро кається, потерпілій відшкодував матеріальну та моральну шкоду. Пояснив, що позицію стосовно визнання провини він не змінював, оскільки раніше він зазначав, що провину не визнавав за ч. 3 ст. 187 КК України, а за даною кваліфікацією визнає у повному обсязі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 провину у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі, дав пояснення, аналогічні поясненням обвинуваченого ОСОБА_24 , зазначивши, що скоїв злочин у час, місці та обставинах, викладених в описовій частини вироку. Суду показав, що 09.01.2019 року він разом зі своїм братом ОСОБА_25 перебували у ОСОБА_18 його дівчини. Коли вона пішла спати, вони вийшли на вулицю. Проходячи повз приміщення «Національна лотерея» по вул. Вольна м. Слов`янськ ОСОБА_26 запропонував вчинити злочин, а саме забрати грошові кошти з грального закладу, щоб припинити його дію, на що він погодився. Вони зайшли до приміщення, зупинилися на вході. Він пройшов першим, а брат залишився на вході біля охоронця, та наказав йому лягти на підлогу. Він пройшов до барної стойки, де знаходилась дівчина потерпіла по справі, та наказав їй дати йому гроші. Вона відмовила йому. Тоді він сказав їй гучніше, вона достала гаманець, витягла гроші 4 000 грн. та передала йому. Будь-яких погроз життю або здоров`ю вони не висловлювали. Брат відчинив двері та коли він виходив з приміщення, то бачив на підлозі охоронця. Вони вийшли та побігли по вулиці, оскільки думали, що охоронець може їх наздогнати. Після скоєння злочину вони повернулися назад до ОСОБА_18 , яка спала вдома. Зранку вони гроші витратили на особисті потреби: пішли до магазину, де витратили частину грошових коштів на напої та продукти харчування; на таксі доїхали до паспортного столу з метою оформленні закордонного паспорту, де і були затриманні працівниками поліції. Бажання виїхати за кордон не було пов`язано із скоєнням злочину. Під час скоєння злочину пістолета або інших предметів і руках не було, обличчя закривали шарфами. Злочин скоювали тверезими.

Додав, що свідка ОСОБА_22 він не знає, але перед тим, як зайти до приміщення «Національна лотерея» до них підходив хлопець та просив у них прикурити. Коли вони вибігли з приміщення він не пам`ятає, щоб їх хтось кликав або припиняв їх дії. Освітлення на вулиці Вольній було, але тьмяне.

Гроші, які були у нього вилучені під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України належали потерпілій.

В скоєному щиро кається, потерпілій відшкодував матеріальну та моральну шкоду. Пояснив, що позицію стосовно визнання провини він не міняв, оскільки раніше він зазначав, що провину не визнавав за ч. 3 ст. 187 КК України, а за даною кваліфікацією визнає у повному обсязі.

Крім повного визнання обвинуваченими своєї провини, обставин скоєння злочину, їх провина підтверджується дослідженими в судовому засіданні зібраними доказами, а саме поясненнями потерпілих, свідків та письмовими доказами.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 суду показала, що 08.01.2019 року приблизно о дев`ятій ранку вона прийшла на роботу в приміщення «Національної лотереї» за адресою вул. Вільна, 4 м. Слов`янськ, яке знаходиться у підвальному приміщенні. Її місце у кінці зали за барною стійкою. О 4 годині 09.01.2019 року вона вже здала зміну, рахувала гроші та відпочивала, також у приміщенні знаходився охоронець ОСОБА_27 , прізвище не знає, сторонніх осіб не було. У приміщення зайшли двоє невідомих осіб, одягнених в чорний одяг, на обличчі були шарфи, видно було лише очі. Один із хлопців, наказав охоронцю лягти на підлогу, що останній і зробив, а інший підійшов до неї та сказав їй, щоб вона йому дала гроші. Вона спочатку не передала гроші, потім він вдруге повторив вимогу і вона, побоюючись за своє здоров`я, передала йому гроші у розмірі 4 000 грн. Будь-яких погроз, крім вимоги передати кошти, нападник не висловлював. Що в цей час робив охоронець та інший хлопець, вона не бачила, оскільки нападник, що підійшов до неї, закрив їй огляд своїм тілом, незважаючи на те, що охоронець був від неї на відстані приблизно 2 метри. Після того, як вона передала гроші, нападники вийшли, охоронець залишився лежати на животі. Приблизно через пару хвилин вона попросила охоронця встати і вони вийшли на вулицю, де вже нападників не було. Після чого вони викликали поліцію.

Заяву у поліції вона писала власноручно, під диктовку працівників поліції. У нападників будь-яких предметів, похожих на пістолет не було.

08.01.2019 року приблизно о 19-20 годині брати ОСОБА_28 були у «Національній лотереї» та грали разом з іншими особами.

Додала, що з нею проводилось впізнання осіб за фотокарткою, але на початку слідчої дії, не в кімнаті для впізнання, їй працівник поліції показав зображення обвинувачених ОСОБА_28 на телефоні і сказав що саме вони і є нападниками, тому вона при слідчий дії вказала на обвинувачених на фотокартках. Оглянувши протокол зазначила, що у протоколі дійсно стоїть її підпис, але вона підписувала під диктовку цей протокол. Слідчий ніяких незаконних дій стосовно неї не проводив. При проведенні впізнання перебували поняті, вона показувала на фотокартки добровільно, її ніхто не змушував, але протокол вона не читала.

Доповнила, що обвинувачені Сулейманови не є тими особами, які напали на неї 09.01.2019 року о 4 годині у приміщенні «Національна лотерея».

19.05.2020 року надала суду заяву, у якій зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має, просить визнати їм покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_29 суду показала, що вона працювала продавцем в магазині «Трешка». 08.01.2019 року до неї в магазин прийшов хлопець та придбав пістолет. Вона запам`ятала цей факт, оскільки пістолет був дитячою іграшкою та бракований, не справний і його ніхто не покупав, про що вона повідомила його, але він сказав, що йому байдуже, тому вона запам`ятала цього хлопця. Дата їй запам`яталася, оскільки це був день народження її керівника і вони святкували.

Під час досудового розслідування з нею проводилися слідчі дії і вона впевнено впізнала покупця пістолета та вказала на цю особу. Під час слідчої дії були поняті та працівник поліції. Перед впізнанням вона не бачила обвинувачених. Під час слідчої дії на столі лежали фотокартки, вона вказала на особу, яку впізнала, прочитала протокол та поставила свій підпис. Вона впізнала впевнено обвинуваченого, оскільки слідча дія проводилася на наступний день після події. Додала, що в судовому засіданні вказала на другого обвинуваченого, оскільки брати ОСОБА_28 дуже між собою схожі, однак під час досудового розслідування вона впевнено вказувала на особу, яка придбала пістолет і наполягає на цих показах.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_30 суду показала, що з обвинуваченим ОСОБА_17 вони мешкають з 2017 року однією родиною. Очевидцем події вона не була.

У період часу з 21 години 08 січня 2019 року по ранок 09 січня 2019 року ОСОБА_19 та ОСОБА_26 були у них вдома. Будинок має 4 кімнати, вхідні двері важко відкриваються, тому вона вважає, що якщо б вони виходили, то обов`язково розбудили б її звуком відчинення вхідних дверей. Вона біля півночі 08.01.2019 року пішла спати в спальню, а брати залишися у коридорі. Зранку, коли вона прокинулася, то ОСОБА_31 був у її ліжку, а ОСОБА_26 спав у залі. Додала, що у неї міцний сон і її важко розбудити.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_32 суду показав, що 09.01.2019 року у нічний час після другої години ночі, точно не пам`ятає він був на вулиці Вольна м. Слов`янська. Була дуже сильна заметіль, сніг, і він побачив двох хлопців біля магазину «Шинок». Підійшов до них та попросив закурити. Освітлення було добре, вони стояли до нього обличчям на відстані приблизно одного шагу, тому він бачив їх обличчя. Більш на вулиці нікого не було. Він відійшов від них і вони пішли в сторону напівпідвального приміщення де розташовані гральні автомати по вул. Вольній м. Слов`янська. Приблизно через 3 хвилини він побачив, що приблизно в 7 метрах від нього дуже швидко виходили хлопці з підвального приміщення. Він крикнув їм, щоб вони зупинилися, але вони почали бігти. По їх поведінці він зрозумів, що щось відбулося. Він за ними пробіг метрів 700, але не здогнав. Коли повернувся, то бачив дівчину у якої була істерика, вона плакала та сказала, що її пограбували ці хлопці, також поруч з нею був охоронець.

В судовому засіданні вказав на ОСОБА_33 як особу, який йому надавав прикурити 09.01.2019 року вночі біля магазину «Шинок». Зазначив в категоричній формі, що з приміщення гральних автоматів вибігали саме обвинувачені по справі, сказавши, що він безперечно це стверджує.

Судова колегія приймає доводи свідка до уваги, який хоча прямо і не бачив факт грабіжу, але зазначив, що події мали місце у нічний час 09.01.2019 року, коли інших осіб на вулиці не було, обличчя обвинувачених він бачив особисто у безпосередній близькості, оскільки було вуличне освітлення, впізнав їх одяг коли вони бігли, який був ідентичний одягу обвинувачених, коли він до них підходив, разом з тим, хлопці, коли вибігали з залу гральних автоматів, не звернули увагу на окрик свідка ОСОБА_22 , щоб останні зупинилися, а навпаки побігли швидше, щоб уникнути можливості впізнання їх з боку свідка, тому вищезазначені дії обвинувачених дають можливість свідку обґрунтовано припускати, що саме ОСОБА_19 та ОСОБА_26 заволоділи майном потерпілої.

Крім того, пояснення свідка ОСОБА_22 узгоджуються з визнавальними поясненнями обвинувачених, які підтвердили факт скоєнням саме ними злочину.

Крім вищевикладених пояснень обвинувачених, потерпілої та свідків, провина обвинувачених підтверджується наступними доказами:

Із заяви потерпілої ОСОБА_11 вбачається, що вона просить прийняти заходи до двох невідомих, які о 3 годині 30 хвилин 09.01.2019 року із предметом, візуально схожим на пістолет, заволоділи її майном, а саме грошовими коштами у сумі 4 000 грн. (а.с. 107 том 1)

Відповідно до відомостей з ЄРДР від 09.01.2019 року за повідомленням ОСОБА_11 вбачається наступне: 09.01.2019 року до Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що 09.01.2019 року о 4 годині ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в підвальному приміщенні «Національна лотерея», розташованої за адресою вул. Вольна, 4 м. Слов`янськ під погрозою застосування предмету, візуально схожого на пістолет, відкритим шляхом заволоділи грошима у сумі 4 000 грн., які належать ОСОБА_11 , чим завдали останній матеріальну шкоду (с.а. 108 том 1).

Із відомостей, що надійшли до Чергової частини 09.01.2019 року вбачається, що о 04 годині 23 хвилини 57 секунд зателефонував ОСОБА_16 та повідомив про те, що він є працівником ігрових автоматів і десять хвилин тому двоє невідомих східної зовнішності (у одного був пістолет) під погрозою пострілу в охоронця, відкритим шляхом заволоділи грошима, при цьому одяг був чорний, шарфи на обличчі (а.с. 109 том 1).

З протоколу огляду місця події вбачається, що місцем огляду є підвальне приміщення, розташоване в торці п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_4 . Вхід до приміщення через металеві двері. Перед входом і приміщення мається напис «Національна лотерея». При вході в приміщення № 1, у якому справа понад стіною розташовується 5 столів за якими перебувають монітори, у кількості 4 одиниць під кожним з яких є клавіатура з мишею. Зазначені столи, клавіатури з мишами були оброблені дактилоскопічним порошком, в результаті чого з поверхні миші розташованої на столі з позначкою № 4 були виявлені та вилучені на 2 ліпкі стрічки слідів папілярних ліній, які упаковані в паперовий конверт. Також з поверхні клавіатур та столів з позначками на них нумерації 3 та 4 були вилучені на 4 марлевих тампонах залишки потожирової речовини, які упаковані в 2 паперових конверти, по два тампони в кожному. Далі в ході огляду зазначеного приміщення встановлено, що в ньому перебувають на лівій стороні кімнати №1 від центрального входу - 15 столів з моніторами на них під якими на кожнім розташовується клавіатура та миші. В дальньому правому куту, знаходиться кутовий стіл, на якому перебуває стаціонарний комп`ютер (а.с.114-119 том 1).

З протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.01.2019 року вбачається, що свідок ОСОБА_32 впізнав хлопця під № 3 (яким, відповідно до довідки є ОСОБА_14 ) (а.с. 127-138 том 1) та хлопця під № 3 (яким, відповідно до довідки є ОСОБА_14 ) (а.с. 139-140 том 1) як осіб, яких він бачив 09.01.2019 року які спільно вибігали з приміщення «Національної лотереї» за адресою вул. Вільна, 4 м. Слов`янськ, вказавши при цьому за сукупністю яких рис він впізнав їх: за загальними рисами, за рисами обличчям.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_32 підтвердив проведення зазначених дій, присутність понятих та впізнання ним саме обвинувачених ОСОБА_24 та ОСОБА_33 . Додав, що раніше знайомий з ними не був, підстав для оговору немає.

Вказана слідча дія відповідає вимогам ст. 228 КПК України, при цьому були дотримані права ОСОБА_34 як свідка.

Згідно пред`явлення особи для впізнання від 09.01.2019 року за участю потерпілої ОСОБА_11 остання впізнала хлопця під № 3 (яким, відповідно до довідки є ОСОБА_14 ) як особу, який 09.01.2019 року приблизно о 4 годині у приміщенні «Національної лотереї» за адресою вул. Вільна, 4 м. Слов`янськ, погрожував предметом, схожим пістолет, вказавши при цьому за сукупністю яких рис вона впізнав саме ОСОБА_14 (формою носа та очей) (а.с. 143-145 том 1).

Згідно пред`явлення особи для впізнання від 09.01.2019 року за участю потерпілої ОСОБА_11 остання впізнала хлопця під № 3 (яким, відповідно до довідки є ОСОБА_14 ) як особу, який 09.01.2019 року приблизно о 4 годині у приміщенні «Національної лотереї» за адресою вул. Вільна, 4 м. Слов`янськ, забрав у неї гаманець, вказавши при цьому за сукупністю яких рис вона впізнав саме ОСОБА_14 (рисами обличчя, формою носа, зачіскою та формою очей (а.с. 146-148 том 1).

Суд приймає протоколи впізнання особи за фотознімками як належний доказ, оскільки вони відповідають вимогам ст. 228 КПК України, при цьому були дотримані права ОСОБА_11 як потерпілої.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 08.02.2019 року за участю потерпілої ОСОБА_11 та відеодиску, що був оглянутий в судовому засіданні вбачається, що остання пояснила: 08.01.2019 року о 09 годині приступила до виконання своїх обов`язків у приміщенні «Національна лотерея» по вул. Вільній м. Слов`янськ. З нею також у зміну працював охоронець ОСОБА_27 . 09.01.2019 року у приміщення «Національної лотереї» увійшло двоє осіб, одягнених у чорний одяг, обличчя прикривали шарфом. Один з невідомих підійшов до потерпілої та став вимагати гроші, на що вона йому відмовила, однак він підвищив тон та знову став вимагати гроші, остання із свого гаманця достала 4 000 грн. та віддала хлопцю, при цьому він їй нічим не погрожував, пістолета в руках не бачила, а другий хлопець при цьому знаходився на відстані приблизно 3 метрів від прилавка та був поруч з охоронцем, якому попередньо наказав лягти на підлогу, що охоронець і зробив. Чи був в руках хлопців предмет, схожий на пістолет, відповісти не може, так як перелякалася і не звернула уваги на це. Остання також наглядно продемонструвала місця розташування нападників, її та охоронця, що було зафіксовано (а.с. 149-150 том 1).

Вказана слідча дія відповідає вимогам ст. 240 КПК України, при цьому права ОСОБА_11 як потерпілої не порушені.

Судова колегія приймає до уваги протоколи впізнання осіб за фотознімками та слідчий експеримент на участю потерпілої, в яких вона розповіла про події вчинення злочину та впізнала серед пред`явлених осіб на фотокартках саме обвинувачених ОСОБА_28 , оскільки потерпіла не спростувала викладені під час слідчих дій свої пояснення, навпаки, зазначила, що всі слідчі дії з нею дійсно проводили, поняті були присутні, вона пояснення надавала добровільно слідчому, підписувала протокол, зауважень не було.

При дослідженні в судовому засіданні оптичного диску встановлено, що відомості, викладені у протоколі слідчого експерименту від 08.02.2019 року відповідає зафіксованим на оптичному диску обставинам та поясненням обвинувачених, які вони надавали в судовому засіданні.

Таким чином враховуючи викладене, судова колегія не приймає пояснення потерпілої під час судового засіданні в частині невпізнання обвинувачених, як осіб, що скоїли стосовно неї грабіж, оскільки ці пояснення є недостовірними, суперечливими, не послідовними і не підтверджуються іншими доказами, що досліджені в судовому засіданні.

Судом досліджені дані слідчі дії на ряду з іншими доказами у кримінальному провадженні, що у своїх сукупності дають підстави суду вважати про правдивість пояснень потерпілої під час вищевикладених слідчих дій і вказують на беззаперечну участь обвинувачених у вчинені грабіжу відносно ОСОБА_35 .

Крім того, в судовому засіданні обвинувачені визнали свою провину у вчинені злочину, підтвердили, що відкрите заволодіння грошовими коштами в сумі 4 000 грн. 09.01.2019 року у приміщенні «Національна лотерея» по вул. Вольній м. Слов`янська вчинили саме вони і вказали саме на ОСОБА_11 як потерпілу особу.

Крім того, колегія суддів зазначає таке.

У справі Майалі проти Франції ЕСПЛ висловив наступну позицію: ст. 6 Конвенції не дозволяє судам засновувати вирок на показаннях свідка обвинувачення, якого обвинувачений не мав можливості допитати на будь-якій стадії процесу.

Виключенням є наступні випадки:

?якщо неможливість проведення особистого допиту пов`язана з неможливістю знайти свідка. В цих випадках повинно бути встановлено, що власті його активно шукали, щоб все ж надати можливість його допитати;

?оспорюваний доказ не повинен бути єдиним, на якому ґрунтується обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що в суд стороною обвинувачення надані достовірні докази того, що свідок ОСОБА_16 , 1964 року народження помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 2, сформований 25.04.2020 року (а.с. 164-166 том 3) на підставі паперового носія актового запису про смерть № 9, складеного 03.01.2020 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 132 том 3).

Колегія суддів зазначає, що показання цього свідка були хоча і не єдиним, але важливим елементом у сукупності доказів, представлених стороною обвинувачення під час судового розгляду.

Зазначене узгоджується з правовою позицією ВС (справа № 750/5745/15-к, постанова від 19.11.2019 року)

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що використання показань свідка ОСОБА_16 під час слідчого експерименту забезпечило достатньою мірою право сторони захисту і справедливість судового розгляду в цілому.

Так, з протоколу проведення слідчого експерименту від 12.02.2019 року та фототаблиці до нього за участю свідка ОСОБА_16 вбачається, що останній повідомив, що він з 08.01.2019 по 09.01.2019 року працював охоронцем разом з адміністратором ОСОБА_35 . Приблизно о 4 годині ранку 09.01.2019 року, коли він перебував у гральному залі у двері зайшли двоє невідомих хлопців, у одного на обличчі був шарф, а інший також закрив обличчя. У хлопця, який мав шарф у руках був предмет, схожий на пістолет, який він направив на нього та наказав лягти на підлогу, що останній і зробив. В цей час інший хлопець підбіг до потерпілої та став вимагати гроші, однак вона відмовила. Хлопець, що був з пістолетом сказав їй, що якщо вона не віддасть гроші, то він пристрелить його (охоронця). Момент передачі грошей він не бачив, однак через короткий проміжок часу хлопці вибігли на вулицю, після чого він підвівся і вони з ОСОБА_36 також вийшли на вулицю та стали викликати «102». При цьому свідок на місці продемонстрував місця знаходження його, потерпілої та хлопців під час викладені події (а.с.175-181 том 2).

Вказана слідча дія відповідала вимогам ст. 240 КПК України, при цьому були дотримані права ОСОБА_16 як свідка.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 15.02.2019 року з фототаблицею ілюстрацій доданих до цього за участю свідка ОСОБА_37 та понятих вбачається, що свідок продемонстрував місце, де він зустрів 09.01.2019 року обвинувачених ОСОБА_28 вул. Вільна, 4 м. Слов`янськ, зазначивши, що о 02 годині він зайшов до приміщення «Національна лотерея», де знаходився приблизно до 3 години 40 хвилин, після чого вийшов з приміщення та направився до кіоску «Табакерка» м-на «Лісний». Проходячи вздовж кафе «Шинок» він зустрів двох хлопців кавказької зовнішності та попросив у них закурити. Після чого вони пішли в сторону зупинки громадського транспорту «Вільна», а він далі по вулиці до кафе «Адмірал». Побачивши, що воно зачинено, він повернувся і пішов по вул. Вільна в сторону приміщення «Національна лотерея». Підходячи, він побачив, як на відстані приблизно метрів 20 від нього з цього приміщення вибігли двоє хлопців, яких він зустрічав п`ять хвилин тому та побігли у двір будинку АДРЕСА_5 . Свідок став кричати, щоб вони зупинилися, але останні обернувшись на нього побігли ще швидше. Він побіг за ними, але не здогнав та повернувся до приміщенні «Національна лотерея», де на вулицю вийшли охоронець та дівчина, які пояснили, що двоє невідомих забрали у них гроші (а.с. 187-192 том 2).

При слідчому експерименти була відтворена обстановка, наближена до реальної, свідок детально описав осіб, яких він зустрів 09.01.2019 року, продемонстрував місця де бачив обвинувачених та їх поведінку, а в судовому засіданні вказав саме на Сулейманових, як хлопців, яких він зустрів 09.01.2019 року та яких він намагався наздогнати при викладених обставинах.

Вказана слідча дія відповідає вимогам ст. 240 КПК України, при цьому були дотримані права ОСОБА_37 як свідка.

Зазначені пояснення свідків як під час слідчого експерименту так і в судовому засіданні узгоджуються з поясненнями потерпілої, які вона надавала під час слідчого експерименту так і в судовому засіданні, протоколам впізнання осіб за фотознімками, де ОСОБА_38 давала пояснення, що викривали діяльність ОСОБА_14 та ОСОБА_14 та стикуються між собою, а також з визнавальними поясненнями обвинувачених в судовому засіданні.

З протоколу затримання обвинуваченого ОСОБА_14 від 09.01.2019 року (а.с. 152-157 том 2) у останнього під час особистого обшуку в лівому внутрішньому кармані одягненої на ньому куртки виявлені грошові кошти в сумі 982 грн., які були у присутності понятих вилучено та поміщено до сейфпакету ЕХР 0134223. При цьому ОСОБА_19 пояснив, що вказані грошові кошти він забрав у дівчини в приміщенні «Національна лотерея», яка розташована по вул. Вільній, 4 м. Слов`янськ.

Даний протокол та пояснення обвинуваченого під час затримання суд визнає належним та допустимим доказом, оскільки останньому роз`яснювали права та обов`язки, передбачені ст. 42 КПК України, Конституцією України, Законом України «Про попереднє ув`язнення», у тому числі ст. 63 Конституції України, про що свідчить підпис обвинуваченого та понятих у протоколі затримання, дана дія проводилася за участю захисника ОСОБА_39 , будь яких зауважень від учасників дії не надходило.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_19 підтвердив пояснення викладені у протоколі затримання стосовно того, що грошові кошти, виявлені при ньому були предметом грабіжу, потерпілою якого є ОСОБА_11 .

Постановою від 09.01.2019 року грошові кошти у розмірі 982 грн., визнані речовим доказом та переданий по квитанції № 48 на зберігання відповідальній особі Слов`янського ВП (а.с. 131 том 1).

Суд приймає пояснення потерпілої ОСОБА_38 , надані в судовому засіданні в частині подій грабіжу стосовно неї, що відбувалися 09.01.2019 року; суд також вважає правдивими і приймає до уваги пояснення потерпілої під час слідчого експерименту та впізнання осіб за фотознімками, де вона беззаперечно впізнала обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_14 , які вчинили стосовно неї злочин, вказавши дату, місце події, ознаки та риси особистостей, за якими вона їх впізнала.

Пояснення потерпілої під час судового засіданні, в яких вона зазначила, що злочин стосовно неї вчинили не обвинувачені суд визнає такими, що суперечать здобутим доказам, які суд визнав належним, допустимими та такими, що беззастережно вказують на провину обвинувачених у вчинені злочину, а також поясненням самих обвинувачених, які визнали себе винними у скоєнні злочину у повному обсязі.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені письмові докази, пояснення потерпілої в частині, які суд прийняв як правдиві та пояснення свідків, інші обставини у сукупності з показаннями обвинувачених, що були надані в судовому засіданні, з яких вбачалося повне визнання провини, судова колегія вважає, що вони повністю узгоджуються між собою та зібраними і наданими стороною обвинувачення доказами, які є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку; прийняті судом пояснення є логічними, послідовними, підстави для сумніву у їх правдивості у колегії не виникає, оскільки обвинувачені з потерпілою та свідками раніше знайомі не були, підстав для оговору не мають, зазначені особи не дискредитували себе перед судом.

Неналежність доказів.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

З протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.01.2019 року вбачається, що свідок ОСОБА_40 впізнав хлопця під № 1 (яким, відповідно до довідки є ОСОБА_14 ) (а.с. 120-121 том 1) та хлопця під № 1 (яким, відповідно до довідки є ОСОБА_14 ) (а.с. 122-123 том 1) як осіб, яких він бачив 09.01.2019 року приблизно об 01 год. 10 хвилин, тобто за декілька годин до вчинення злочину у приміщенні «Національна лотерея» по вул. Вільна м. Слов`янськ, вказавши при цьому за сукупністю яких рис він впізнав саме ОСОБА_14 (за загальними рисами обличчя).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.01.2019 року вбачається, що свідок ОСОБА_41 впізнав хлопця під № 1 (яким, відповідно до довідки є ОСОБА_14 ) як особу, яку він бачив 08.01.2019 року приблизно о 23 годині тобто за декілька годин до вчинення злочину у приміщенні «Національна лотерея» по вул. Вільна м. Слов`янськ, вказавши при цьому за сукупністю яких рис він впізнав саме ОСОБА_14 за загальними рисами, за обличчям, по носу (а.с. 124-126 том 1).

Відповідно до повідомлення працівника поліції ОСОБА_42 вбачається, що в ході відпрацювання прилеглої території за фактом події, що зареєстрована у ЄО 09.01.2019 року було виявлено предмет, схожий на пістолет, про що оператора за № 102 повідомлено о 16 годині 12 хвилин 09.01.2019 року (а.с. 127 том 1).

Згідно з протоколом огляду місця події від 09.01.2019 року, проведеного з 16 години 55 хвилин по 17 годину 30 хвилин, оглянута місцевість поряд з автозаправною станцією Авіас, розташованою за адресою: м. Слов`янськ, вул. Батюка, 11А. На вказаному місця розташовується ґрунтова ділянка місцевості, що на момент проведення огляду покрита сніговим покривом. На вказаній ділянці знаходяться різноманітні дерева та чагарники. Поряд з одним з дерев на сніговому покритті оглядом встановлено наявність предмету чорного кольору, ззовні схожого на вогнепальну зброю пістолет. Вказаний пістолет частиною, що ззовні схоже на рукоятку виступає зі снігового покриву. В ході проведення огляду зазначеного предмету на його поверхні жодних надписів виявлено не було, проте є напис MADE IN CHINA. Вказаний предмет в присутності понятих покладено в поліетиленовий пакет з пояснювальним написом, підписами понятих та усіх учасників (а.с.128 том 1).

Постановою від 09.01.2019 року предмет, зовні схожий на дитячий пластиковий пістолет чорного кольору, визнаний речовим доказом та переданий по квитанції № 730 на зберігання відповідальній особі Слов`янського ВП (а.с. 130-131 том 1).

З протоколу пред`явлення речей для впізнання за участю свідка ОСОБА_29 та фототаблиці до нього вбачається, що остання серед наданих для впізнання предметів, схожих на пістолет впізнала іграшковий пістолет, який вона 08.01.2019 року продала хлопцю кавказької національності у магазині «Трешка» за формою, розміром, отвором у столі, кольором (а.с. 170-171 том 2).

Слідча дія в повній мірі відповідає вимогам норм КПК, оскільки проводилася відповідною особою, у присутності понятих, права свідка дотримані.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.01.2019 року (а.с. 134-136 том 1) вбачається, що свідок ОСОБА_29 впізнала хлопця кавказької національності під № 3 (яким, відповідно до довідки є ОСОБА_14 ) як особу, яка 08.01.2019 року приблизно о 16 годині придбав у неї іграшковий пістолет чорного кольору у магазині «Трьошка» за адресою м. Слов`янськ вул. Бульварна, вказавши при цьому за сукупністю яких рис вона впізнала саме ОСОБА_14 .

В судовому засіданні свідок підтвердила проведення зазначеної дії та впізнання нею саме обвинуваченого ОСОБА_24 . Додала, що підписи свої у протоколі вона також впізнає, протокол відповідає дійсності, підстав для оговору обвинувачених не має.

Даний протокол впізнання особи за фотознімками відповідає вимогам ст. 228 КПК України, при цьому були дотримані права ОСОБА_29 як свідка.

Під час пред`явлення речей для впізнання та фототаблиці до протоколу свідок ОСОБА_43 впізнав пістолет, яким йому погрожував хлопець 09.01.2019 року приблизно о 4 годині в приміщенні «Національна лотерея» по вул. Вольна м. Слов`янськ за розміром, формою та кольором (а.с. 172-174 том 2).

Відповідно до протоколу огляду предмету від 12.02.2019 року та фототаблиці до нього оглянуто предмет, візуально схожий на дитячий іграшковий пістолет, виготовлений із синтетичного матеріалу чорного кольору, на якому мається маркування «Made in China» (а.с.182-186 том 2).

Разом з тим, вищеперераховані: протоколи впізнання особи за фотознімками за участю ОСОБА_44 (а.с. 120-121 том 1), ОСОБА_45 (а.с. 124-126 том 1), повідомлення працівника поліції ОСОБА_42 (а.с. 127 том 1), протокол огляду місця події від 09.01.2019 року (місцевості поряд з автозаправною станцією Авіас (а.с.128 том 1)), протокол пред`явлення речей для впізнання за участю свідка ОСОБА_29 (а.с. 134-136 том 1), протокол пред`явлення речей для впізнання за участю свідка ОСОБА_43 (а.с. 172-174 том 2), протоколу огляду предмету зовні схожого на пістолет (а.с.182-186 том 2) суд визнає неналежними доказами, оскільки інформація, що наявна в перерахованих документах будь яким чином не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 186 КК України, а також не містить інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, що узгоджується з вимогами ст. 85 КПК України.

Суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_30 , яка заперечувала участь обвинувачених у вчиненні злочину у зв`язку з тим, що Сулейманови обвинувачуються у вчинені злочину о 4 годині з 09.01.2019 року, тоді як свідок зазначила, що з 24 години 08.01.2019 року по дев`яту годину ранку 09.01.2019 року вона обвинувачених не бачила, оскільки міцно спала. Таким чином саме у період часу скоєння злочину вона алібі обвинувачених забезпечити не може.

В судовому засіданні обвинувачені показали, що коли вони виходили з будинку свідка ОСОБА_30 та повернулися після скоєння злочину 09.01.2019 року вона перебувала вдома та спала, вказавши, що саме в цей період вони і скоїли інкримінований злочин.

Посилання обвинувачених під час судового засіданні 08.05.2019 року та у заяві від 12.04.2019 року на застосування стосовно них фізичного насилля та психологічного впливу у зв`язку з чим ними надавалися визнавальні покази під час досудового слідства, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи з положень ст. 3 Конвенції, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства та дізнання, у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (правова позиція ЄСПЛ, викладена в рішеннях у справах «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12 червня 2008 року), «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12 березня 2009 року), «Олексій Михайлович Захарків проти України» (рішення від 24 червня 2010 року), «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 і квітня 2011 року).

Як визначив Європейський суд з прав людини у справі «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12 березня 2009 року) та у справі «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12 червня 2008 року), в тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана поганому поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст. 3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити у світлі загального обов`язку держави відповідно до ст. 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування.

Колегія суддів враховує наведені положення Конвенції та практика Європейського суду з прав людини при розгляді доводів обвинувачених щодо застосування заходів фізичного та психічного впливу працівниками правоохоронних органів під час досудового розслідування.

Так, 08 травня 2019 року колегією суддів була винесена відповідна ухвала (а.с. 202-203 том 1) і 31.05.2019 року Першим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування відомості, викладені в Ухвалі внесені до ЄРДР за № 000658 за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 365 КК України.

Відповідно до Постанови заступника начальника Першого СВ СУ ТУ ДБР у м. Краматорську від 06.05.2020 року кримінальне провадження № 000658 від 31.05.2019 року за фактом застосування фізичного та психологічного насилля відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_14 з боку працівників поліції за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України закрито у зв`язку із відсутністю у діях працівників Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ознак зазначеного кримінального правопорушення. Постанова в передбаченому законом порядку не оскаржена та набула чинності.

Як вбачається зі змісту зазначеної Постанови, слідчим при розслідуванні кримінального провадження для з`ясування обставин викладених обвинуваченими проведено ряд слідчих дій, а саме: допитані в якості свідків: ОСОБА_14 та ОСОБА_14 , слідчий ОСОБА_46 , оперативні уповноважені, що були залучені до розслідування: ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , досліджені наступні докази:

?лист начальника ІТТ № 7 ГУНП в Донецькій області від 24.04.2020 року, із якого вбачається, що ОСОБА_14 проводився медичний огляд в медичних закладах м. Слов`янська, про що свідчать довідки лікарів терапевта, нарколога та травматолога, відповідно до яких будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено;

?Лист завідувача Бахмутської медичної частини від 02.01.2020 року, з якого встановлено, що при надходженні до Державної установи «Бахмутська установа виконання покарання № 6 11.01.2019 року у ОСОБА_33 та ОСОБА_24 скарг та видимих тілесних ушкоджень не було.

?Протокол огляду від 04.03.2020 року журналу первинного обстеження осіб, які тримаються в ІТТ, з якого встановлено, що під порядковим номером 16 наявний запис, згідно якого ОСОБА_14 09.01.2019 року поміщений до ІТТ, скарги АРГ ЗПТ не потребує, скарги відсутні, під час обстеження тілесних ушкоджень не виявлено. Під порядковим № 17 наявний запис, згідно якого ОСОБА_14 09.01.2019 року поміщений до ІТТ: АРГ ЗПТ не потребує, скарги відсутні, під час обстежень виявлені синці на обличчі, ЖЄО № 984 від 01.01.2019 року (від останнього надійшло повідомлення с проханням не проводити подальшу перевірку за фактом отримання тілесних ушкоджень, оскільки 08.01.2019 року отримав їх з власної необережності).

?Довідка за результати перевірки дотримання законності, порядку та умов тримання громадян в кімнатах для затриманих чергової частини, ІТТ № 7 ГУНП в Донецькій області від 18.01.2019 року, наданої на запит керівником Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_51 встановлено, що у ході перевірки порушень не виявлено;

?Висновок службового розслідування від 11.04.2020 року, з якого вбачається, що встановити неправомірність дій працівників поліції не виявилось можливим;

?Висновок СМЕ № 250 від 29.04.2020 року, з якого встановлено, що згідно записам медичних документів у ОСОБА_14 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

Також слідчим встановлено, що за час проведення досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України відносно обвинувачених будь-яких заяв щодо порушення прав підозрюваних та застосування насильства не надходило.

За результатами проведення зазначених слідчих дій встановлено, що окрім свідчень обвинувачених під час судового засідання, органом досудового розслідування не здобуто достатньо об`єктивних даних, що вказують на застосування незаконних методів ведення слідства з боку працівників поліції.

Підстав вважати, проведену перевірку заяви обвинувачених щодо застосування до них психологічного насильства, неповною та неефективною, не вбачається.

В судовому засіданні встановлено, що до обвинувачених не застосовувались заходи впливу з боку працівників поліції, методи фізичного насильства не вчинялись, отже обвинувачені не піддавався такого рівня тиску, який впливав на їх волю.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що обвинувачені визнали свою провину у повному обсязі, підтвердили доводи, викладені в обвинувальному акті, колегія суддів вважає, що їх пояснення в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу та безпідставними.

Таким чином, враховуючи переховані докази, що підтверджують провину обвинувачених у скоєнні злочину у їх сукупності колегія суддів приходить до переконання, що агресивні, відкриті дії обвинувачених ОСОБА_28 були спільними, узгодженими, раптовими і несподіваними для потерпілої та спрямованими на досягнення спільної мети протиправного заволодіння чужим майном, яким вони разом розпорядилися; між умисними протиправними діями обвинувачених та шкідливими наслідками для потерпілої є прямий причинний зв`язок, тому у колегії суддів не виникає сумнівів у кваліфікації дій обвинувачених.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що:

-обвинувачений ОСОБА_14 скоїв кримінальне правопорушення і його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

-обвинувачений ОСОБА_14 скоїв кримінальне правопорушення і його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні міри покарання, ОСОБА_14 суд враховує характер та ступінь загальної небезпеки скоєного правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів; дані про особу: раніше не судимий (а.с. 142 том 2), на час вчинення злочину не працював, але за місцем попередньої роботи охоронцем у магазині характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 143-144 том 2), за місцем мешкання характеризується посередньо (а.с. 146 том 2), не одружений.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України ОСОБА_14 щире каяття, відшкодування шкоди потерпілій.

З урахуванням тяжкості скоєного ОСОБА_14 кримінального правопорушення, конкретних обставин злочину, а саме: способу вчинення злочину, часу доби, тривалості наміру та поведінки обвинувачених під час його реалізації; вищевикладених відомостей про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжує його покарання, вік, стан здоров`я, критичну оцінку обвинуваченим своєї дії, думку потерпілої стосовно міри покарання, яка просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, відсутність тяжких наслідків, судова колегія визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Разом з тим, вирішуючи питання про строк покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_14 , колегія суддів вважає за необхідне застосувати ст. 69-1 КК України.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються:

1) з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину;

2) добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

Згідно вимог ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини КК України.

Зі змісту цієї норми закону слідує, що за наявності вищевказаних обставин, призначення покарання у розмірі, який не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини КК України - є обов`язковим.

Враховуючи, що обвинувачений щиро покаявся, визнав свою провину, відшкодував завданий збиток потерпілій, про що свідчить її заява, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_14 покарання у вигляді двох третин максимального строку, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у відповідності ст. 69-1 КК України.

Натомість вирішуючи питання поставлене захисником щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_14 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, колегія суддів зазначає, що зухвалість його дій, відкрите заволодіння майном свідчить про суспільну небезпеку обвинуваченого та необхідність застосування до нього саме реальної міри покарання, оскільки в даному випадку, тільки так можливо досягти мети визначеної ст. 50 КК України.

При визначенні міри покарання ОСОБА_14 , суд враховує характер та ступінь загальної небезпеки скоєного правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів; дані про особу: раніше не судимий (а.с. 148 том 2), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 149-150 том 2), за місцем мешкання характеризується посередньо (а.с. 151 том 2), не одружений.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України ОСОБА_14 щире каяття, відшкодування шкоди потерпілій.

З урахуванням тяжкості скоєного ОСОБА_14 кримінального правопорушення, конкретних обставин злочину, а саме: способу вчинення злочину, часу доби, тривалості наміру та поведінки обвинувачених під час його реалізації; вищевикладених відомостей про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжує його покарання, вік, стан здоров`я, критичну оцінку обвинуваченим своєї дії, думку потерпілої стосовно міри покарання, яка просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, відсутність тяжких наслідків, судова колегія визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Разом з тим, вирішуючи питання про строк покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_14 , колегія суддів вважає за необхідне застосувати ст. 69-1 КК України.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються:

1) з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину;

2) добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

Згідно вимог ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини КК України.

Зі змісту цієї норми закону слідує, що за наявності вищевказаних обставин, призначення покарання у розмірі, який не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини КК України - є обов`язковим.

Враховуючи, що обвинувачений щиро покаявся, визнав свою провину, відшкодував завданий збиток потерпілій, про що свідчить її заява, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_14 покарання у вигляді двох третин максимального строку, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у відповідності ст. 69-1 КК України.

Натомість вирішуючи питання поставлене захисником щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_14 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, колегія суддів зазначає, що зухвалість його дій, відкрите заволодіння майном свідчить про суспільну небезпеку обвинуваченого та необхідність застосування до нього саме реальної міри покарання, оскільки в даному випадку, тільки так можливо досягти мети визначеної ст. 50 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченим такого покарання буде справедливим, співмірним і достатнім для їх виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самими обвинуваченими, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_14 та ОСОБА_14 , обчислювати з 21 травня 2020 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, слід зарахувати обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_14 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09.01.2019 року (Протоколи затримання особи в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 152-157 т.2 та а.с. 158-163 т.2).

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)», обраний щодо обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_14 до набрання вироком суду законної сили слід залишити без змін, оскільки на час винесення вироку залишається наявність ризику можливого переховування від суду.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів в документів, які були надані суду, вирішуються судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Гроші, цінності та інше майно, які були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику, а якщо його не встановлено? переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України, порядку.

Таким чином, предмет, зовні схожий на дитячий пластиковий пістолет чорного кольору, визнаний Постановою від 09.01.2019 року речовим доказом та переданий по квитанції № 730 на зберігання відповідальній особі Слов`янського ВП (а.с. 130-131 том 1) після набрання вироком законної сили підлягає знищенню.

Грошові кошти у розмірі 982 грн., визнані Постановою від 09.01.2019 року речовим доказом та переданий по квитанції № 48 на зберігання відповідальній особі Слов`янського ВП (а.с. 132-133 том 1) після набрання вироком законної сили підлягають поверненню власнику ОСОБА_35 .

Цивільний позов потерпілою не заявлений.

Процесуальні витрати за провадженням відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-370, 374 КПК України судова колегія, -

З А С У Д И Л А :

Визнати винним ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання із урахуванням ст. 69-1 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_14 обчислювати з 21 травня 2020 року.

Зарахувати ОСОБА_14 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09 січня 2019 року по 21 травня 2020 року - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції залишити без змін.

Визнати винним ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання із урахуванням ст. 69-1 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_14 обчислювати з 21 травня 2020 року.

Зарахувати ОСОБА_14 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09 січня 2019 року по 21 травня 2020 року - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції залишити без змін.

Речові докази:

?предмет, зовні схожий на дитячий пластиковий пістолет чорного кольору, визнаний Постановою від 09.01.2019 року речовим доказом та переданий по квитанції № 730 на зберігання відповідальній особі Слов`янського ВП (а.с. 130-131 том 1) після набрання вироком законної сили знищити.

?грошові кошти у розмірі 982 грн., визнані Постановою від 09.01.2019 року речовим доказом та переданий по квитанції № 48 на зберігання відповідальній особі Слов`янського ВП (а.с. 132-133 том 1) після набрання вироком законної сили повернути власниці ОСОБА_11 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3