Справа № 194/1006/17
Провадження № 1-кп/185/154/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2020 року м. Павлоград
Дніпропетровської області
Колегія суддів Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта неповна середня - 9 класів, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
- 13.05.2005 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 164, 75 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;
- 16.05.2007 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121, 71, 72 КК України до покарання у виді 7 років 2 місяців позбавлення волі;
- 23.06.2014 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі;
- 26.11.2014 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, 71 ч.1 КК України до покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі. Звільнився 12.09.2017 року по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_7 ,11 вересня 2017 року, приблизно о 06.00 годині, знаходячись на ділянці місцевості з тильної сторони будинку АДРЕСА_4 , незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав шляхом знахідки 55 (п`ятдесят п`ять) патронів, які є військовими калібром 7,62 мм патронами зразка 1943 року та призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-47», та їх модифікацій, ручних кулеметів «РКК», «РККС», карабінів «СКС» та інших, є боєприпасами та придатні до стрільби, які ОСОБА_7 в подальшому став носити та зберігати при собі, без передбаченого законом дозволу.
11 вересня 2017 року, приблизно о 19.20 годині, ОСОБА_7 , знаходячись на території спортивного майданчика середньої загальноосвітньої школи №5 по вулиці Маяковського, 14 в м. Тернівка Дніпропетровської області, продовжуючи умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, носити і зберігати при собі 55 військових патронів калібром 7,62 мм, був зупинений працівниками поліції для проведення поверхневого огляду, у ході якого 11.09.2017 року, в період часу з 19.37 години до 20.00 години працівниками поліції, в присутності двох понятих, у сумці, яка малась при собі у ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет, в якому знаходились 55 (п`ятдесят п`ять) патронів, які є військовими калібром 7,62 мм патронами зразка 1943 року та призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-47», та їх модифікацій, ручних кулеметів «РКК», «РККС», карабінів «СКС» та інших, є боєприпасами та придатні до стрільби, які ОСОБА_7 носив і зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.
13 вересня 2017 року, приблизно о 13.00 годині, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою, спрямованою на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_9 , прийшли до квартири АДРЕСА_5 , де шляхом обману, представившись працівниками газової служби, попросили зайти всередину вказаної квартири, в якій мешкає ОСОБА_9 , начебто, з метою перевірки газової плити, не повідомляючи йому своїх справжніх намірів, тим самим проникли до вказаної квартири, де шляхом погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , що виразилось у показовій демонстрації кухонного ножа перед його обличчям та у висловлюванні погроз фізичної розправи у разі невиконання їх незаконних вимог, напали на потерпілого, висуваючи йому вимоги передачі грошових коштів та інших матеріальних цінностей та перевіряючи квартиру на предмет наявності в ній вказаних речей, після чого, не виявивши грошей, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 всупереч волі потерпілого, заволоділи телевізором «SHARP LC-42SH7T-BK», серійний номер 010104569, вартістю 7900 грн., завдавши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_9 у вказаному розмірі.
Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з майном, яким вони заволоділи в результаті вчинення розбійного нападу зникли, та в подальшому розпорядилися ним на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що він 11.09.2017 року, вранці, на вулиці знайшов 55 патронів, які зберігав при собі до того, як його увечері того ж дня зупинили працівники поліції та вилучили ці патрони.
Щодо обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України ОСОБА_7 свою вину не визнав, показав, що він разом з ОСОБА_6 прийшов до потерпілого. Потерпілий сам впустив їх до своєї квартири. Коли вони зайшли в квартиру, то ОСОБА_6 запропонував відсвяткувати своє звільнення з місць позбавлення волі. Потерпілий на це сказав, що грошей в нього немає. В зв`язку з цим вони забрали з помешкання потерпілого телевізор, який стояв в одній з кімнат. При цьому, ОСОБА_6 сказав, щоб він закрив квартиру,де лишався потерпілий, а ключ поклав у поштовий ящик. Він так і зробив.
Додав, що потерпілому кухонним ножем ніхто не погрожував, тілесні ушкодження вони йому не спричиняли, розбійний напад не вчиняли, а їх дії необхідно правильно кваліфікувати лише за ст.186 КК України.
Допитаний під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України не визнав, пояснив, що він разом з ОСОБА_7 прийшли до потерпілого. Потерпілий за власним бажанням впустив їх до квартири. Коли вони зайшли в квартиру, то він запропонував потерпілому відсвяткувати своє звільнення з місць позбавлення волі. Потерпілий сказав, що гроші у нього відсутні. Тоді він запропонував здати до ломбарду телевізор потерпілого, а пізніше, коли в нього з`являться грошові кошти, він би його викупув у ломбарді та повернув потерпілому. Потерпілий не погодився, тоді він зачинив його в туалеті, та вони разом з ОСОБА_7 забрали телевізор з квартири потерпілого та заклали його до ломбарду. Біля ломбарду, того ж дня, їх затримали працівники поліції.
Додав, що потерпілому кухонним ножем ніхто не погрожував, тілесні ушкодження вони йому не спричиняли, розбійний напад не вчиняли.
Винність обвинувачених, кожного окремо, у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується наступними доказами.
Рапортом старшого інспектора чергового СРПП № 1 Тернівського ВП Павлоградського ГУНП від 11.09.2017 року, про те, що до чергової частини Тернівського ВП надійшло повідомлення, що на спортивному майданчику ЗОШ № 5 знаходиться невідома особа, яка поводить себе неадекватно.
Протоколом огляду місця події з фото таблицями від 11.09.2017 року, згідно з яким проведено огляд спортивного майданчика ЗОШ № 5, що знаходиться за адресою вулиця Маяковського, 15, м. Тернівка Дніпропетровської області, на якому був зупинений ОСОБА_7 і проведено його особистий огляд, у ході якого в пакеті виявлено предмети у кількості 55 штук, схожих на боєприпаси.
Висновком експертизи № 20/3.1/537 від 15.09.2017 року, за яким 55 предметів, виявлених у ОСОБА_7 , є військовими патронами зразка 1943 року калібру 7,62 мм та призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-47», та їх модифікацій, ручних кулеметів «РКК», «РККС», карабінів «СКС» та інших, є боєприпасами та придатні до стрільби.
Висновком експертизи № 20/4.6/546 від 14.09.2017 року, за яким два відбитки пальців рук на патронах, вилучених 11.09.2017 року під час поверхневого огляду ОСОБА_7 є відбитками вказівного та безіменного пальців правої руки ОСОБА_7 .
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.09.2017 року, згідно з яким на ОСОБА_9 невідомі особи здійснили напад у квартирі, погрожували ножем та заволоділи його майном.
Протоколом огляду місця події зі схемами від 13.09.2017 року, згідно з яким, під час огляду квартири АДРЕСА_5 було вилучено 15 відбитків пальців рук.
Протоколом огляду від 13.09.2017 року в кабінеті 307 Тернівського ВП телевізора «SHARP LC-42SH7T-BK», серійний номер 010104569, під час якого було встановлено, що даний телевізор ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 , для того щоб останній заклав його до ломбарду.
Договором № 1.17.7044 від 13.09.2017 року, за яким ОСОБА_10 отримав кредит в розмірі 1050 грн. під заставу телевізора «SHARP LC-42SH7T-BK»;
Протоколом огляду предметів (речей) від 14.09.2017 року, згідно з яким свідок ОСОБА_11 надав для огляду ДВД диск, під час перегляду якого встановлено, що до зали ломбарду зайшло три особи, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вдвох занесли в залу телевізор, та передали його ОСОБА_12 .
Висновком експертизи № 225 від 16.09.2017 року, за яким вартість телевізора «SHARP LC-42SH7T-BK» серійний номер 010104569 складає 7900 грн.;
Висновком судової трасологічної експертизи № 20/4.6/560 від 20.09.2017 року, згідно з яким, вилучені 13.09.2017 року під час огляду квартири АДРЕСА_5 , сліди пальців рук з шафи в зальній кімнаті, з шафи з одягом з великої кімнати, та з шафи трюмо з великої спальні придатні для ідентифікації та залишені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Висновком судової трасологічної експертизи № 20/4.6/560 від 20.09.2017 року, згідно з яким, вилучені 13.09.2017 року під час огляду квартири АДРЕСА_5 сліди пальців рук з рукоятки ножа та з леза ножа придатні для ідентифікації, та залишені ОСОБА_6 .
Аналізуючи позицію обвинувачених, в судовому засіданні, яка зводиться до категоричного не визнання своєї провини у вчиненні розбійного нападу та оспорювання очевидних та не спростовних доказів, співставляючи її з обвинуваченням, що висунуто ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а також з дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами, експертними висновкам, які у своїй сукупності повністю викривають обвинувачених у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, колегія суддів робить висновок про те, що наведені судом докази винності обвинувачених, кожного окремо, у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України мають характер логічних, змістовних, послідовних, беззаперечних та об`єктивних.
Аналогічного висновку колегія суддів приходить й щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Наведені докази винності обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.
Натомість, доводи обвинувачених та їх захисника про непричетність обвинувачених до розбійного нападу колегією суддів не беруться до уваги, оскільки, будь-якими іншими доказами, крім показань обвинувачених, ці доводи не підтверджені.
Навпаки, зазначені показання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , щодо своєї невинуватості у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст.187 КК України повністю спростовуються наведеною сукупністю доказів їх винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Зазначені висновки колегія суддів обґрунтовує наступним.
Відповідно до положень КК України злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння,що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину.
За правилами ст. 187 КК України розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.
Саме на це орієнтує суди Верховний Суд України в своїй Постанові Пленуму №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини протии власності».
Судовим розглядом зазначеного кримінального провадження було встановлено, що обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з однієї сторони, та потерпілий ОСОБА_9 з іншої не є друзями, товаришами, однолітками, особами однієї вікової категорії, тощо. Вказані особи не є й сусідами, оскільки кожен окремо має відмінну в іншого адресу постійного проживання, а також не мали між собою тісних та сталих соціальних зв`язків, які за певних умов могли б дозволити обвинуваченим перебувати у житлі потерпілого ОСОБА_9 .
Відтак, колегія суддів робить висновок про те, що вчинення розбійного нападу на потерпілого супроводжувалося незаконним проникненням у його житло.
Також, під час судового розгляду справи колегія суддів з`ясувала відсутність доказів того, що кухонний ніж, що був наявний в помешканні потерпілого та на якому досудовим розслідуванням виявлені відбитки слідів пальців рук обвинуваченого ОСОБА_6 , застосовувався обвинуваченими під час можливого застілля, нарізання продуктів харчування й т.і., оскільки оглядом місця пригоди наявність ознак зазначених подій в кухонному приміщення житла потерпілого встановлено не було.
Натомість, наявність слідів пальців рук обох обвинувачених в помешканні потерпілого, слідів пальців рук обвинуваченого ОСОБА_14 на ножі, що перебував в помешкання потерпілого, заволодіння телевізором останнього, та наступні за вчиненням розбійного нападу дії обвинувачених, які полягали в блокуванні супротиву з боку потерпілого, а саме - закритті останнього в туалетній кімнаті, а згодом і в квартирі, з послідуючим прихованням ключів від квартири потерпілого в поштовому ящичку на сходах під`їзду беззаперечно свідчать про те, що розбійний напад з метою заволодіння майном потерпілого був вчинений також за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.
Враховуючи сукупність певних встановлених в судовому засіданні обставин вчинення обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 злочину, навіть за умови того, що участь потерпілого ОСОБА_9 не була забезпечена під час судового розгляду з об`єктивних, не залежних від суду причин, оскільки потерпілий ОСОБА_9 є особою занадто похилого віку 1934 року народження (86 років) має проблеми з пересуванням та не покидає наразі свого житла, колегія суддів приходить до висновку та має підстави стверджувати саме про підтвердженість наведеними доказами умисного характеру наведених протиправних дій обвинувачених та бажання будь-що досягти своєї злочинної мети напасти на потерпілого, заволодіти його майном із застосуванням певних погроз життю та здоров`ю потерпілого, та вчинили злочин, передбачений саме ч.3 ст.187 КК України.
Отже, під час судового розгляду кримінального провадження були встановлені та підтверджені об`єктивні обставини вчинення обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 інкримінованих злочинів, перебіг їх вчинення, використане знаряддя, ступень реалізації злочинних намірів обвинувачених, та наслідки їх вчинення.
При цьому, визначаючи спрямованість умислу осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину проти власності колегія суддів з`ясувала змісту і спрямованість умислу винних, вирішуючи зазначене питання виходячи із сукупності всіх належним чином встановлених обставин вчиненого діяння, зокрема, способу вчиненого злочину, характеристики знарядь злочину, причини припинення злочинних дій, та поведінку винних і потерпілого, їх стосунків, що передували злочину, і всіх інших обставин, що мали відношення до справи.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих злочинів колегія суддів приходить до висновку, що винність обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 доведена саме «поза розумним сумнівом», оскільки наведені судом у вироку докази винуватості обвинувачених, кожного окремо, є очевидними, беззаперечними та безсумнівними.
До такого висновку колегію суддів приводять досліджені докази, які вказують на узгодженість, цілеспрямованість та активну послідовність злочинних дій обвинувачених.
Так, психічне насильство під час вчинення розбійного нападу полягає в погрозі негайно застосувати фізичне насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я або втратою працездатності).
Погроза має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-який формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що, якщо вій протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована, а у потерпілого дійсно таке враження склалося. Це стосується і випадків, коли винна особа погрожує застосуванням предметів (зіпсованої зброї або й макета тощо), які завідомо для неї не можуть бути використані для реалізації погрози, якщо потерпілий сприймає ці предмети як такі, що являють собою небезпеку для життя чи здоров`я.
Таким чином, головним критерієм реальності погрози під час вчинення розбійного нападу є суб`єктивне сприйняття її потерпілим.
Для кваліфікації діяння за ст. 187 КК України не має значення, чи мав винний намір приводити погрозу насильством, небезпечним для життя або здоров`я, до виконання.
Хоч потерпілий ОСОБА_9 і не був допитаний в судовому засіданні під час розгляду справи Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, однак колегія суддів не може не взяти до уваги те, що в даному випадку двоє фізично здорових чоловіків, значно молодших за віком, з метою незаконного заволодіння майном, погрожуючи застосуванням насильства, ізь застосуванням ножа здійснили напад на потерпілого ОСОБА_9 1934 року народження, який вдома перебував сам і в силу свого похилого віку (83 роки) фізично не здатний був чинити опір нападникам та протистояти насильству.
Об`єктивних підстав недовіряти такій позиції потерпілого, яка була висловлена останнім, як на досудовому розслідуванні так і в судових засіданнях у справі, що відбувалися раніше в Петропавлівському районному суді Дніпропетровської області та вважати, що під час висловлення погроз фізичної розправи потерпілий не сприймав такі погрози реальними та небезпечними для свого життя чи здоров`я, у колегії суддів не має підстав.
Такі висновки колегії суддів повністю узгоджені з висновками Верховного Суду, викладеними у цій же справі в Постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року.
Таким чином, винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України доказана та підтверджена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно правильно кваліфікувати:
- за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння, зберігання, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу;
- за ч.3 ст.187 КК України як напад, з метою заволодіння чужим майном, (розбій), поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням у житло.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно правильно кваліфікувати за ч.3 ст.187 КК України як напад, з метою заволодіння чужим майном, (розбій), поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням у житло.
При призначенні виду і розміру покарання обвинуваченим колегія суддів, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 підлягає покаранню за вчинення тяжкого кримінального правопорушення та особливо тяжкого кримінального правопорушення, в силу ст. 89 КК України вважається особою раніше не судимою, не працював, мав постійне місце проживання.
Обвинувачений ОСОБА_6 підлягає покаранню за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, є раніше неодноразово судимою особою, в тому числі й за вчинення тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, не працював, мав постійне місце проживання.
Пом`якшувальних обставин колегія суддів не вбачає.
З обтяжливих обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у справі колегія суддів визнає рецидив злочинів, оскільки останній має не зняті та не погашені судимості за умисні злочини, а також, відносно обох обвинувачених вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Наведені обставини вчинення злочину, що встановлені судовим розглядом, ролі обвинувачених, кожного окремо, у вчиненні злочинних дій, характер та спосіб вчинення злочину, предмет, який був застосований під час вчинення розбійного нападу на потерпілого, місце вчинення злочину власне житло потерпілого, а також наслідки вчинення злочинних дій та ставлення обвинувачених до інкримінованого злочину, зухвалість його вчинення та поведінка обвинувачених після його вчинення, а також беручи до уваги стійку злочинну направленість поведінки обвинувачених та неодноразове притягнення обвинуваченого ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у минулому, свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинувачених, а також про те, що виправити обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та запобігти їх злочинній діяльності не можливо без їх тривалої ізоляції від суспільства.
В зв`язку з цим колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 має бути засудженим за ч. 1 ст. 263, за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі, з конфіскацією усього належного обвинуваченому майна, в межах, передбачених санкціями вказаних статей, а обвинувачений ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі, з конфіскацією усього належного обвинуваченому майна, в межах, передбаченого санкцією вказаної статті.
При цьому, колегія судів враховує, що саме таке покарання буде відповідати приписам закону, зазначеним, зокрема у ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а також відповідно до положень ст. 50 КК України, яка визначає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Також, обвинуваченому ОСОБА_7 повинно бути призначено покарання й за правилами, передбаченими ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі, з конфіскацією усього належного йому майна, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Позовні вимоги у справі відсутні.
Витрати на залучення експерта підлягають стягненню в дохід держави, тому зазначені процесуальні витрати необхідно відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинувачених.
Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України колегія суддів, -
ОСОБА_7 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України.
ОСОБА_7 призначити покарання:
- за ч.1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі, строком чотири роки;
- за ч.3 ст.187 КК України у виді позбавлення волі, строком вісім років, із конфіскацією усього належного йому майна;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі, строком вісім років, із конфіскацією усього належного йому майна.
ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 187 КК України.
ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 3 ст.187 КК України у виді позбавлення волі, строком дев`ять років, із конфіскацією усього належного йому майна.
До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишити незмінним у вигляді тримання під вартою.
До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишити незмінним у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання для ОСОБА_7 обчислювати з 13 вересня 2017 року.
Строк відбуття покарання для ОСОБА_6 обчислювати з 13 вересня 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 2032 (дві тисячі тридцять дві) грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) грн. 48 коп.
- ніж кухонний, шорти та посвідчення громадського санітарного інспектора на ім`я ОСОБА_15 , які зберігаються в камері схову речових доказів Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, повернути потерпілому ОСОБА_9 ;
- телевізор «SHARP LC-42SH7T-BK», серійний номер 010104569, залишити потерпілому ОСОБА_9 за належності;
- сліди пальців рук вилучені з місця події 13.09.2017 року, та договір позики № 1.17.7044, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;
- 45 патронів калібром 7,62 мм, та 10 штук гільз калібру 7,62 мм, які зберігаються в камері схову речових доказів Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області /квитанція 154410/ - знищити.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського Апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3