Справа № 152/343/20
Провадження №11-сс/801/281/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 27.03.2020р., щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кам`янка, Черкаської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,
підозрюваної за ч. 3 ст. 186 КК України.

За участю прокурора ОСОБА_9 , слідчого ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:
До Шаргородського районного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів щодо ОСОБА_7 , підозрюваної в кримінальному провадженні № 0000069 від 24 березня 2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а саме в тому, що ОСОБА_7 , приблизно о 14 годині 30 хвилин 24 березня 2020 року за попередньою змовою разом з ОСОБА_11 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, підбурюваний жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, зайшли на територію домоволодіння розташованого в АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_12 . В подальшому, підійшовши до вхідних дверей житлового будинку, які були прикриті на незамкнений навісний замок, розуміючи, що в будинку нікого немає, проникли до середини приміщення житлового будинку, де, з метою крадіжки чужого майна, під матрацом ліжка однієї із житлових кімнат відшукали гаманець з грошима, з якого умисно, таємно, з корисливих мотивів викрали 1600 грн (одна тисяча шістсот гривень).
Заволодівши коштами ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_11 , маючи намір покинути місце скоєння злочину, вийшли до веранди будинку, однак в цей час були виявлені власницею ОСОБА_12 . Не припиняючи своїх дій, з метою доведення злочинного наміру до кінця, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , відволікаючи ОСОБА_12 , яка в цей час почала перевіряти наявність її коштів в будинку, вийшли з будинку на подвір`я домогосподарства, яке швидко покинули.
В цей час, виявивши крадіжку власних коштів у сумі 1600 грн., потерпіла ОСОБА_12 почала звертатись до ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , які, почувши потерпілу, та розуміючи, що їх дії викриті та перестали бути таємними, не реагуючи на її вимогу зупинитись та повернути кошти, побігли по вулиці в напрямку проїжджої частини дороги і покинули місце вчинення злочину.
25 березня 2020 року підозрюваній ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

27.03.2020р. ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області клопотання слідчого було задоволено та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто з 01 години 10 хвилин 25 березня 2020 року до 01 години 10 хвилин 23 травня 2020. Одночасно визначено заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 147 140 грн., та покладені відповідні обов`язки на ОСОБА_7 в разі внесення застави.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що підозра щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, обґрунтована, також встановлено наявність ризиків в разі перебування підозрюваної ОСОБА_7 на свободі, а саме остання може переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілу та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_7 раніше судима за ч. 2 ст. 190 КК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, прийшов до висновку, що до підозрюваної неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Разом з тим, враховуючи обставини справи слідчий суддя
визначив заставу ОСОБА_7 в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб у певний час доби, а саме з 20:00 год. по 07:00 год. наступної доби за адресою її реєстрації, або зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (42040 грн.), оскільки жодний документ не містить відомостей, які б підтверджували причетність ОСОБА_7 до інкримінованого їй злочину, а також діям злочинця, якою не являється ОСОБА_7 , слідством надано не вірну правову кваліфікацію, так як дії мали кваліфікуватись за ч. 3 ст. 185 КК України, що не потребує застосування суворого запобіжного заходу.

А що стосується застави, то захисник вважає, що судом не врахована особа підозрюваної, її соціальний статус та сума збитків 1600 грн., що не співмірно з визначеним розміром застави в розмірі 147 140 грн.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що ОСОБА_7 не визнає свою вину, а тому не буде уникати кримінальної відповідальності та не продовжуватиме злочинну діяльність. Крім того, підозрювана є мамою 6 неповнолітніх дітей, які проживають з нею, а у потерпілої немає жодних претензій до ОСОБА_7 та просить її не карати.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_8 , який просить про задоволення апеляційної скарги і обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки вина ОСОБА_7 не доведена, у підозрюваної 6 неповнолітніх дітей, а у потерпілої відсутні матеріальні претензії, захисник ОСОБА_6 також підтримав апеляційну скаргу та просить про скасування ухвали і обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання, а в разі неможливості, зменшити розмір застави, зважаючи на матеріальний стан підозрюваної, а також недостатність доказів щодо доведеності вини підозрюваної, прокурор заперечила проти задоволення апеляційних скарг, оскільки підозрювана ОСОБА_7 неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, щодо неї на розгляді перебуває кримінальне провадження де вона перебувала під домашнім арештом, і після непродовження строку знову вчинила злочин, крім того є жителькою іншої області, а тому неможливий належний контроль за її поведінкою, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційних скарг, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, оголошеної ОСОБА_7 , суд зіслався на докази, які зібрані на час розгляду клопотання. Незгода з кваліфікацією дій підозрюваної не може бути підставою для не обрання запобіжного заходу, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
При обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 , суд врахував не тільки тяжкість злочину в якому підозрюється, але й її особу, яка неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності та їй призначались різні види покарання, однак, незважаючи на наявність неповнолітніх дітей, продовжує підозрюватись у вчиненні злочинів на території Вінницької області, є жителька іншої області, а тому не буде можливим здійснювати належний контроль за її поведінкою.
Також апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_7 вже перебувала під домашнім арештом і щодо неї на розгляді перебуває чергове кримінальне провадження, що не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Також суд не вбачає підстав для зменшення розміру застави, яка визначена не в максимальному розмірі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 407, 419, 422 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 27.03.2020р. про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою і визначення розміру застави без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4