Провадження № 1-кп/537/32/2020
Справа № 536/614/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2020 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі колегії суддів: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в режимі відеоконференції з Кіровським районним судом м. Дніпра, кримінальне провадження № 0000065 від 15.01.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з вищою освітою, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Шемаха Азербайджан, громадянина України, вірменина, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області на розгляді у колегії судів під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про доцільність продовження раніше обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без застосування застави ще на два місяці, так як останній закінчується 12.04.2020 року.
Прокурор вказав на наявність ризиків таких як, переховування від суду, вплив на свідків, потерпілих та обвинуваченого, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому прохав продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 ..
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 вказав на недоведеність прокурором наявності вказаних ним ризиків, та прохав змінити обраний запобіжний захід на більш м`який - цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти розгляду питання щодо міри запобіжного заходу відносного нього за відсутності інших його захисників, підтримав думку свого захисника ОСОБА_9 про застосування до нього цілодобового домашнього арешту.
Захисники обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , в судове засідання не з`явилися, направили клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку запровадженим в Україні карантином на інший день та час не раніше завершення карантину, а в разі неможливості перенесення на інший день та час проти розгляду справи не заперечують за умови згоди обвинуваченого ОСОБА_7 та присутності іншого захисника по справі. Стосовно продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначили, що ОСОБА_7 було оголошено необґрунтовану підозру, так як матеріали кримінального провадження не містять доказів на підтвердження його вини. А ризики передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення є недоведеними та безпідставними. Прохали врахувати, що їх підзахисний позитивно характеризується по місцю проживання, має міцні соціальні зв`язки, має родину та має на утриманні трьох малолітніх дітей. А тому прохали обрати міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 , заперечували проти думки прокурора, підтримавши думку захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 , щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Представник потерпілих ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, направив клопотання про проведення судового засідання без його участі та участі потерпілих, у зв`язку з неможливістю прибути до суду, клопотання прокурора відносно запобіжних заходів підтримують в повному обсязі.
Вислухавши думку прокурора, обвинувачених, захисників, колегія суддів приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25.07.2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави строком до 03.08.2019 року. Ухвалою колегії суддів Окрябрського районного суду м. Полтави від 01.08.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, а саме до 30 вересня 2019 року. Ухвалою Кюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.09.2019 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 17 листопада 2019 року до 24 години. Ухвалою Кюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.11.2019 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 09 січня 2020 року до 24 години. Ухвалою Кюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.12.2019 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 15.02.2020 року до 24 години. Ухвалою Кюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.02.2020 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 12.04.2020 року до 24 години.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України суд під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно зі статтею 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.
Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить із вимог статті 29 Конституції України, якими передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Наведені Конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканість поєднується з такими ж вимогами статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), яка відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.
Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року встановлено, що відсутність чітко сформульованих положень, які б визначали чи можливо належним чином продовжити застосування на стадії досудового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного на визначений період на стадії досудового слідства, не відповідає критерію «передбачуваності закону» для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції (п.74).
Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Щодо доводів обвинуваченого про відсутність вказаних ризиків, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконний вплив на потерпілих, обвинуваченого, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна, не має роботи, проживав за іншою адресою та переховувався від слідства, так, як 11.05.2019 року був оголошений в розшук і 11.05.2019 року ухвалою слідчого судді був наданий дозвіл на його затримання, в подальшому затриманий в порядку ст.. 208 КПК України, не має міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий та наразі обвинувачений у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення на території Дніпропетровської області, матеріальні збитки в особливо великих розмірах не відшкодовані, ще один учасник кримінального порушення не затриманий, що вказує на ризик продовження ним злочинної діяльності, незаконного впливу на потерпілих та свідків для уникнення покарання, наявності ризику переховування від суду та перешкоджанню встановленню істини у справі, тому інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
Доказів які б вказали на зміну вказаних прокурором ризиків, та медичних висновків щодо неможливості знаходження обвинуваченого під вартою, стороною захисту до суд не надано.
Вказані сімейні обставини які склалися у обвинуваченого ОСОБА_7 , не усувають та не спростовують доводи прокурора про наявність вказаних ризиків.
Відсутність на даний час заяв від свідків про намагання обвинуваченого вчинювати на них будь який тиск з метою зміни ними показань, не усуває можливості виникнення такого тиску в подальшому.
За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованими наявність зазначених прокурором підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ст. 177, ст. 178, ст. 197, ст. 199 КПК України, оскільки менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
З огляду на наведене обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 199, 315, 331, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - а саме: з 27 березня 2020 року до 25 травня 2020 року до 24 години.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3
Повний текст ухвали складено та проголошено 27.03.2020 року о 13.00 год.