справа № 991/1011/20
провадження №11-сс/991/361/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м.Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 березня 2020 року про закриття провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 березня 2020 року закрито провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на повідомлення про підозру від 10 квітня 2018 року у кримінальному провадженні, відомості про яке 30 листопада 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) за №0003008.

Висновки слідчого судді щодо закриття провадження мотивовані тим, що оскільки відомості про кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , внесені до ЄРДР 13 березня 2018 року, положення п.10 ч.1 ст.303 КПК України щодо оскарження повідомлення про підозру ОСОБА_6 при зазначених обставинах застосовуватися не можуть, у зв`язку з чим повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 10 квітня 2018 року не підлягає оскарженню, а відкрите судове провадженню з розгляду скарги підлягає закриттю.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з рішенням слідчого судді 10 квітня 2020 року захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати вищезазначену ухвалу та постановити нову, якою скасувати повідомлення про підозру від 10 квітня 2018 року в кримінальному провадженні, відомості про яке 30 листопада 2018 року внесені до ЄРДР за №0003008.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відомості про кримінальне правопорушення за №0003008 відносно ОСОБА_6 внесені до ЄРДР 30 листопада 2018 року, тобто після набрання чинності 16 березня 2018 року норм процесуального закону, що передбачають можливість оскарження повідомлення про підозру, а тому слідчий суддя не був позбавлений можливості вирішувати питання щодо законності повідомлення про підозру, про що помилково зазначено в оскаржуваному рішенні. Посилання слідчого судді на те, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР станом на 13 березня 2018 року і розслідувались в рамках кримінального провадження №0000563 за думкою особи, яка звернулась з апеляційною скаргою, не відповідає дійсності, оскільки кримінальне провадження декілька разів виділялось та приєднувалось до інших проваджень. Тому, на думку захисника, право оскарження повідомлення про підозру застосовується саме до справ, по яким внесені останні відомості про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань, проте не з моменту початку досудового розслідування.

Також у апеляційній скарзі захисником ОСОБА_5 ставиться питання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали, клопотання обґрунтоване запровадженням в Україні карантину з 12 березня 2020 року через спалах у світі COVID-19. Посилаючись на застосування обмежень щодо поширення хвороби, захисник зазначає про відсутність можливості своєчасно отримати примірник судового рішення, у зв`язку з чим просить суд поновити пропущений строк для реалізації права апеляційного оскарження рішення слідчого судді.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник в судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та вимоги п апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити на підставі обставин, викладених у скарзі, зазначивши, що з урахуванням численних об`єднань та виділень внесених до ЄРДР проваджень, при визначенні дати внесення відомостей до ЄРДР повинні прийматися до уваги відомості щодо останнього внесення даних до ЄРДР у цьому провадженні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначив, що відомості до ЄРДР у даному провадженні внесені до 16 березня 2018 року, у зв`язку з чим, посилаючись на правомірність прийнятої оскаржуваної ухвали, просив залишити останню без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Мотиви суду.
Відповідно до вимог п.3 ч. 2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення, якщо інше не передбачене цим Кодексом.

За положеннями абз.2 ч.3 ст.395 КПК України якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду відповідно до ч.1 ст.117 КПК України.

З матеріалів судового провадження вбачається, що у судовому засіданні 30 березня 2020 року проголошено лише резолютивну частину оскаржуваної ухвали, повний текст проголошено 03 квітня 2020 року, захисник ОСОБА_5 отримав копії вказаної ухвали 08 квітня 2020 року, а вже 10 квітня 2020 року звернувся з апеляційною скаргою до суду.

Неможливість своєчасного подання апеляційної скарги захисник обґрунтував сімейними обставинами, зміною графіку роботи поштових відділень та обмеженням руху громадського транспорту у зв`язку із запровадженням карантину.

Вбачається, що з 12 березня 2020 року по час звернення з апеляційною скаргою включно державою в особі її уповноважених органів та посадових осіб вживались заходи, спрямовані на запобігання поширенню вірусу COVID-19, що передбачали, зокрема, певні обмеження руху транспорту, що об`єктивно могли спричинити (спричинили) труднощі в пересуванні громадян та зміни графіку роботи певних відділень поштового зв`язку. Вказані обставини об`єктивно могли вплинути на своєчасне подання апеляційної скарги та мають враховуватись при вирішенні питання про поновлення процесуального строку.

Враховуючи запроваджений на території України карантин та запровадженні у зв`язку з цим обмежувальні заходи, спрямовані запобігання поширення вірусу COVID-19, фактичні обставини участі 30 березня 2020 року захисника у судовому засіданні, в якому оголошено резолютивну частину ухвалу, та отримання ним оскаржуваної ухвали 08 квітня 2020 року, суд приходить до висновку про наявність поважних причин пропуску захисником ОСОБА_5 строку апеляційного оскарження, у зв`язку з чим, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження та на доступ до правосуддя, вважає за необхідне клопотання задовольнити, строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 30 березня 2020 року захиснику підозрюваної поновити.

Надаючи оцінку зазначеним в апеляційній скарзі обставинам, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 ст.9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування чітко визначено ч.1 ст.303 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді.

Частина 1 ст.303 КПК України доповнена пунктом 10, відповідно до якого передбачена можливість оскарження на досудовому провадженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Дана норма доповнена 03 жовтня 2017 року Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII та підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом в частині таких змін.

Дія нормативно-правового акту в часі починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце, що визначено ч.1 ст.58 Конституції України. Однак за положеннями ст.58 Конституції України допускається зворотна дія законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Формою реалізації ч.1 ст.58 Конституції України є положення ч.1 ст.5 КПК України, які регулюють дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якими процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. Однак, на відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть тоді, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження, повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.

Так, згідно з п.4 §2 Прикінцевих положень Розділу 4 Закону № 2147-VІІІ норми п.10 ч.1 ст.303 КПК України вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін відповідно до п.7 §1 розділу 4 вказаного Закону, тобто з 16 березня 2018 року.

У зв`язку із вищевикладеним, слідчий суддя має право на підставі вищезазначеної процесуальної норми розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію вищезгаданих змін, а саме з 16 березня 2018 року.

Згідно з витребуваних матеріалів судового провадження вбачається, що Головною військовою прокуратурою здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 18 листопада 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003536 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.364, ч.3 ст.209 КК України.

13 березня 2018 року постановою прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України з вказаного кримінального провадження виділено матеріали досудового розслідування відносно групи осіб в окреме провадження та присвоєно в ЄРДР реєстраційний номер №0000563, що підтверджується копією відповідного витягу (а.с.69), .

В межах даного кримінального провадження, відомості про яке 13 березня 2018 року внесені до ЄРДР за №0000563, 10 квітня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

24 травня 2018 року постановою прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України об`єднано в одному проваджені матеріали досудового розслідування №0000563 від 13 березня 2018 року та №0000521 від 18 червня 2014 року та об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно номер раніше розпочатого кримінального провадження №0000521 (а.с.72).

30 листопада 2018 року постановою прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України з кримінального провадження №0000521 виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження , в тому числі за підозрою ОСОБА_6 , та присвоєно в ЄРДР реєстраційний номер №0003008 (а.с.73).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0003008 ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.209 КПК України (а.с.87).

Відтак, відомості про кримінальне провадження, в межах якого 10 квітня 2018 року складено повідомлено про підозру ОСОБА_6 , внесені до ЄРДР за №0000563 13 березня 2018 року, тобто до набуття чинності положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України щодо можливості оскарження під час досудового розслідування повідомлення про підозру на підставі Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, які зворотної дії не мають та не застосовуються до таких кримінальних проваджень в силу прямої вказівки закону.

З огляду на те, що відомості про кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні за №0000563 вже 13 березня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та, незважаючи на те, що лише 10 квітня 2018 року складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 КК України, положення п.10 ч.1 ст.303 КПК України щодо оскарження повідомлення про підозру особі при зазначених обставинах застосовуватися не можуть.

Тобто, положення законодавства пов`язують можливість оскарження повідомлення про підозру в межах конкретного кримінального провадження з часом реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР у цьому провадженні, проте не з часом повідомлення про підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри або зміни кваліфікації злочину.

Також при фактичних обставинах даного судового провадження вбачається, що подальше об`єднання матеріалів досудового розслідування за №0000563 з матеріалами досудового розслідування №0000521 та виділення матеріалів досудового розслідування, в тому числі за підозрою ОСОБА_6 , в провадження №0003008, як і прийняття процесуальних рішень щодо групи прокурорів, слідчих у кримінальному провадженні, на які в обґрунтування заявлених вимог апеляційної скарги посилався захисник ОСОБА_5 , не обумовлюють можливість застосування положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України щодо оскарження повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 10 квітня 2018 року.

Враховуючи вищевикладене, оскільки скарга на повідомлення про підозру ОСОБА_6 не підлягає оскарженню за положеннями п.10 ч.1 ст.303 КПК України, що встановлено слідчим суддею після відкриття судового провадження за скаргою, слідчий суддя прийняв правильне процесуальне рішення про закриття провадження за даною скаргою.

Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги процесуального законодавства, порушень інших норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними захисником підозрюваної в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а відтак вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , підлягають залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117, 376, 395, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 березня 2020 року про закриття провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

___________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3