Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

08 квітня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю:
прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
захисника-адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
секретаря судового засідання ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2020 року, якою продовжено ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000729,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2020 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 09 квітня 2020 року з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 352 400 грн.
Вказане рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і на даний час не завершено судове слідство, а тому саме такий вид запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту у період доби. Обґрунтовав свої вимоги суд тим, що його протягом значного проміжку часу утримують під вартою на підставі лише показань потерпілого, не підтверджених іншими доказами.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень ч.1, 2 ст.331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як убачається з матеріалів цієї судової справи, у провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №0000729 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.08.2018 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався під час досудового розслідування ухвалами слідчих суддів, та під час судового розгляду ухвалами суду.
Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст.199 цього Кодексу, було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 днів, оскільки існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків чи потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Колегія суддів вважає, що на даний час не зменшилися та продовжують існувати встановлені ризики.
Так ризик можливості ОСОБА_5 переховуватись від суду стверджується тим, що у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, адже він не одружений та не має на утриманні непрацездатних осіб або дітей, а також офіційного джерела доходу. При цьому, як зазначено стороною обвинувачення, під час досудового розслідування ОСОБА_5 перебував у розшуку. Вказані обставини у сукупності з тяжкістю можливого покарання у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, дають підстави вважати доведеним існування цього ризику, а також свідчать про реальність ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.
Існування ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному провадженні стверджується тим, що перебуваючи на волі, обвинувачений зможе чинити тиск на поеторпілого і свідків з метою зміни ними своїх показань чи відмови їх надання. Водночас, колегія суддів зауважує, що оцінка зібраних органом досудового розслідування доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення щодо винуватості чи не винуватості ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині, не є предметом даного апеляційного розгляду.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3