Номер провадження 1-кп/495/244/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області колегіально у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
провівши у залі суду в режимі відеоконференції відкрите судове засідання по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0002916 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України,
за участю:
прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7
обвинувачених - ОСОБА_5 та ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:
До провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України.
Обвинуваченій ОСОБА_5 був обраний запобіжний у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю.
Обвинуваченому ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали, якою обрані вищезазначені запобіжні заходи, спливає 10.04.2020 року.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у відношенні обвинуваченої ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а строк раніше обраних запобіжних заходів спливає 10.04.2020 року. Вказав, що вони обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим можуть переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вказаного кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків або потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не має.
Крім того, прокурор ОСОБА_7 вказав, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання та особистой поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину може призвести до вчинення ним інших більш тяжких кримінальних правопорушень та не зможе запобігти вчиненню обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, адже передбачають обов`язки, які не пов`язані із обмеженням свободи особи.
Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 підтримала думку своєї підзахисної, також не заперечувала щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Зазначив, що він взагалі не вчиняв вказаного злочину, що в нього є дружина і двоє дітей, яким необхідна допомога. Зауважив, що йому не має сенсу переховуватись від органів досудового розслідування та суду, буде завжди з`являтись за викликом до суду. Просив відмовити прокурору в задоволенні клопотання.
Захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 підтримав думку свого підзахисного та зауважив, що заперечує проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає його необґрунтованим та безпідставним. Зазначив, що на його думку прокурором не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вказав, що його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, а саме: постійне місце проживання, дружину та двоє дітей. Крім того зауважив, що його підзахисний не має наміру переховуватись від суду, буде своєчасно з`являтись у судові засідання та сприятиме розгляду даного кримінального провадження. Просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких:вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуєтьсяособа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, враховуючи розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа, враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачені, потерпілий, свідки, те що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, на теперішній час у відношенні обвинуваченого мається обвинувальний акт за ст. 185 ч. 3 КК України у провадженні Овідіопольського районного суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Крім того, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 Кримінального процесуального кодексу України та цілком доведена необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, на підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, враховуючи розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа, враховуючи її вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченої постійного місця проживання, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачені, потерпілий, свідки, враховуючи, що обвинувачена раніше не притягалась до кримінальної відповідальності, має на утриманні трьох малолітніх дітей та статус багатодітної матері, що підтверджується відповідним свідоцтвом, колегія суддів вважає необхідним продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах ст. 181 КПК України, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої на час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 195 197, 199, 331, 369-372, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні обвинуваченої ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» строком на 60 днів, який діє включно по 06.06.2020 року.
Продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю по місцю мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, який діє до 06.06.2020 року включно.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду за викликом;
- не відлучатися за межі Саратського району без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим по вказаному кримінальному провадженню.
Роз`яснити обвинуваченій положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст виготовлено та оголошено 10.04.2020 року о 14 год. 00 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3