ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2509/20
Провадження № 1-кп/210/645/20

"21" травня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000504 від 31.03.2020 року, суд
ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України.

В підготовчому судовому засіданні, призначеному на 21.05.2020 року, під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу, прокурор просив суд про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначила про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у зв`язку з чим вважає неможливим зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Обвинувачений та захисник, кожен окремо, в судовому засіданні заперечували проти продовження строку, просили змінити запобіжний захід на інший не пов`язаний із позбавленням волі.

Дослідивши матеріали справи, в обсязі, необхідному для вирішення заявленого клопотання, вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого суд, у відповідності до ст. ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання за ч.2 ст. 186 КК України, та вважає наявними підстави для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ризиками, які суд оцінює у сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, являються об`єктивні дані можливого переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Крім того, ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, оскільки офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх дітей не має, одружений, проте не має постійного місця мешкання в м. Кривий Ріг, оскільки мешкає у місті Одеса.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, а саме грабіж, поєднаний з насильством, що згідно ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, санкція яких передбачає виключно позбавлення волі, що збільшує ризик втечі останнього. В свою чергу втеча обвинуваченого зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому судовому розгляді згідно розумних строків КПК.

Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи наведене, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможуть запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні, зокрема незаконному впливу на свідків, продовження злочинної діяльності, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тощо.
Отже на даний час існують всі обставини вважати неможливим запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України шляхом застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Отже, ризики, що були підставою для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та продовження такого заходу, на сьогодні повністю не перестали існувати.
Крім того, справа перебуває на стадії підготовчого судового засідання, а отже, вирок у справі ухвалити не є можливим з об`єктивних причин.
Беручи до уваги викладене, а також обставини кримінальних правопорушень та дані про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід буде достатнім засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 331, 370, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 /шістдесят/ днів, а саме до 20.07.2020 року включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію ухвали направити до Криворізької установи виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 3.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Суддя: ОСОБА_1