ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2837/19 Справа № 183/980/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2019 року про скасування щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова,

звільнення від відбування покарання з випробуванням, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2019 року скасовано щодо ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Обґрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що засуджений не виконує покладені на нього обов`язки: 04 липня 2019 року та 18 липня 2019 року не з`явився на реєстрацію без поважних причин, крім того, не повідомив орган пробації про зміну місця проживання, в зв`язку з чим проводилися розшукові заходи, щосвідчить про його небажання стати на шлях виправлення, в зв`язку з чим суд прийшов до переконання, що подання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні подання Новомосковського міськрайонного відділу ФДУ «Центр пробації» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що проживає у квартирі під АДРЕСА_1 , так і АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим доповідні записки та пояснення осіб, які зазначають, що він ніколи не проживав у квартирі АДРЕСА_2 не можуть слугувати підтвердженням його вини. Вказує, що про незаплановану та вимушену зміну місця проживання не встиг повідомити, оскільки в день переїзду був побитий невідомими особами, в тяжкому стані перебував дома більше 2 тижнів, не міг покинути квартиру і самостійно пересуватися, а телефон був пошкоджений під час бійки. Звертає увагу, що за час відбування покарання до адміністративної відповідальності не притягувався, на даний час працевлаштований на будівництві, за місцем роботи характеризується позитивно.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого.
Засуджений ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, про поважні причини своєї неявки суду не повідомляв, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Участь засудженого в апеляційному провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК України, не обов`язкова, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду без його участі.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обовязки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно із ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції у своєму рішенні не навів належних підстав, які підтверджують, що необхідність скасування щодо засудженого ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали кримінального провадження і матеріали особової справи встановив, що ОСОБА_7 засуджений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
У зв`язку з невиконанням покладених на засудженого обов`язків, представник Новомосковського міськрайонного відділу філії Держаної установи Центр пробації звернувся до суду з поданням про скасування звільнення з випробуванням та направлення засудженого до відбування покарання, призначеного за вироком суду.
Свої висновки про необхідність задоволення подання суд мотивував тим, що засуджений, будучи ознайомленим 24 червня 2019 року з порядком та умовами відбування покарання, за час перебування на обліку 04 липня 2019 року та 18 липня 2019 року не з`явився на реєстрацію без поважних причин, а також змінив своє місце проживання, але не повідомив про це орган пробації.

Відповідно до підпунктів 5.3, 5.4 пункту 5 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 за № 270/1560 (далі - Інструкція), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) ... то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

24 червня 2019 року ОСОБА_7 було зобов`язано з`являтися на реєстрацію до Новомоскоського міськрайонного відділу з питань пробації першого та третього четверга кожного місяця. Згідно листка реєстрації засуджений 04 липня 2019 року та 18 липня 2019 року не з`явився на реєстрацію, у зв`язку з чим були винесені відповідні застереження у виді письмових попереджень, і вже 26 липня 2018 року Новомосковський міськрайонний відділ з питань пробації звернувся до суду з відповідним поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, при цьому в порушення вимог Інструкції.

Так, з огляду на Інструкцію, невиконання засудженим обов`язку в даному випадку мало місце б тоді, коли засуджений не з`явився б до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин, в той час як його неявки не мають систематичного характеру та з цього приводу останній в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснив, що його побили та через погане самопочуття він не міг з`явитися до органу пробації.

Інформація засудженого ні фахівцем відділу пробації, ні судом перевірена не була. Отже із доказів, які були надані суду, не підтверджується факт неявки ОСОБА_8 до органу пробації 04 липня 2019 року та 18 липня 2019 року без поважних причин.
Тому в суду не було підстав розцінювати таку поведінку засудженого як свідчення його небажання стати на шлях виправлення.
На підтвердження зазначених ним обставин засудженим ОСОБА_7 під час апеляційного перегляду 25 листопада 2019 року надано копію медичної картки амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_7 , відповідно до якої останній 02 липня 2019 року звернувся до лікаря за медичною допомогою та в нього було виявлено забій голови, струс головного мозку, множинні гематоми верхніх і нижніх кінцівок, перелом кісток носу.

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 при постановленні на облік вказав, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , а виклики органом пробації здійснювалася на різні квартири: як АДРЕСА_5 , так і №38, у зв`язку з чим доповідна записка фахівця відділу Новомосковського МРВ філії державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області від 22 липня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_7 ніколи не проживав у квартирі АДРЕСА_2 , не може слугувати підтвердженням ухилення останнього від виконання покладених на нього судом обов`язків.
З матеріалів, наданих суду вбачається, що ОСОБА_7 працевлаштований маляром у ФОП ОСОБА_9 з 15 липня 2019 року за Договором ЦПХ №12 від 15 липня 2019 року та до адміністративної відповідальності протягом іспитового строку не притягався.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції у своєму рішенні не навів достатніх доказів, які б в сукупності свідчили про злісне ухилення ОСОБА_7 від покладених на нього обов`язків та вказували б на небажання засудженого стати на шлях виправлення.

З огляду на викладене, доводи засудженого ОСОБА_7 апеляційний суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2019 року про скасування щодо ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання Новомосковського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» про скасування щодо ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4