Справа № 541/2883/19
Провадження № 1-кс/541/1495/2019
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

26 грудня 2019 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонного суд Полтавської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
користувача майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури про накладення арешту на майно ,
ВСТАНОВИВ:
21 грудня 2019 року прокурор Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб марки «BАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , 1987 року випуску, в кузові синього кольору, який належить ОСОБА_5 , визначивши місце його зберігання - майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Я. Усика, 34.
В обґрунтування клопотання вказував, що у провадженні СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2019 за № 0000984 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.12.2019 до чергової частини Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від старшого судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України про те, що в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , 1987 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , синього кольору, що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_5 , встановлено, що номерне позначення кузова піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника шляхом вирізання номерної деталі з первинним номерним позначенням та встановлення в це місце номерної деталі іншого автомобіля з нанесеним на ньому номерним позначенням « НОМЕР_2 ».
20.12.2019 проведено огляд місця події в м. Миргород по вул. Миргородських Дивізій, 16, в ході якого оглянуто та вилучено автомобіль марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , 1987 року випуску, синього кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який направлено на зберігання до майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Якова Усика, 34.

20.12.2019 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом вищевказаного автомобіля.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , Центром ДАІ 6401 від 18.08.2015, автомобіль марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , 1987 року випуску, синього кольору, номер кузова НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучений в ході огляду місця події транспортний засіб, а саме автомобіль марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , 1987 року випуску, синього кольору, номер кузова НОМЕР_2 .
Даний речовий доказ має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій та експертиз, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор зазначене клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в клопотанні.
Особа у користуванні якої перебуває автомобіль ОСОБА_4 заперечував проти накладення арешту на майно. Суду пояснив, що під час перереєстрації транспортного засобу на його ім`я, експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України було виявлено, що номерне позначення кузова піддавалося зміні не в умовах заводу виробника. Вказував, що не вчиняв будь-яких дій із кузовом та про зміну номерного позначення йому нічого не відомо. Він тривалий час користується автомобілем та його неодноразово зупиняли працівники поліції, однак ніяких питань з цього приводу не виникало. Зазначав, що на час придбання транспортного засобу йому було відомо лише про заміну двигуна на даному автомобілі, оскільки йому було надано висновок та акт технічної експертизи, які свідчать про заміну двигуна. Просив повернути автомобіль для забезпечення належних умов зберігання, зобов`язувався надавати автомобіль на вимогу слідчого.
Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та копії матеріалів наданих прокурором до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що СВ Миргородського ВП проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000984 від 20.12.2019 за ст. 290 КК України.
В ході якого під час огляду місця події 20.12.2019 було оглянуто та вилучено автомобіль марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , 1987 року випуску, синього кольору, номер кузова НОМЕР_2 та направлено на зберігання до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Я.Усика, 34.
Постановою слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області від 20.12.2019 вищезазначений транспортний засіб визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000984.
Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , Центром ДАІ 6401 від 18.08.2015, автомобіль марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , 1987 року випуску, синього кольору, номер кузова НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 .

Відповідно до доповідної записки судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_6 , в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1987 року випуску, синього кольору, що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_5 , довірена особа ОСОБА_7 . Номерне позначення кузова піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника шляхом вирізання номерної деталі з первинним номерним позначенням та встановлення в це місце номерної деталі іншого автомобіля з нанесеним на ньому номерним позначенням « НОМЕР_2 ».

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як вбачається із матеріалів клопотання та пояснень учасників судового розгляду транспортний засіб автомобіль марки «BАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , 1987 року випуску, в кузові синього кольору належить ОСОБА_5 . Даний транспортний засіб перебуває у користуванні ОСОБА_4 . По даному кримінальному провадженню підозра будь-якій особі не висунута, однак враховуючи, що майно про арешт якого заявлено клопотання є речовим доказом по кримінальному провадженню, мета, з якою застосовується арешт майна, зокрема забезпечення можливості використання його як доказу про обставини вчинення злочину, проведення експертиз, суд вважає за необхідне задовольнити частково клопотання прокурора та накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, в тому числі проведення ремонту транспортного засобу до скасування арешту та користування власниками та користувачами тимчасово вилученого майна: транспортний засіб автомобіль ВАЗ, модель 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1987 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , синього кольору, який належить ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та перебуває в користуванні ОСОБА_4 , визначивши місце його зберігання АДРЕСА_2 .
Визначаючи місце зберігання арештованого майна суд бере до уваги пояснення прокурора про те, що майданчик тимчасового утримання автомобілів є відкритою площадкою та унеможливлює належні умови його зберігання.
Разом з тим з метою виконання завдань кримінального провадження передбачених ст. 2 КПК України та забезпечення в ході розгляду кримінального провадження судом можливості дослідити докази безпосередньо, оглянувши вказаний транспортний засіб, який є речовим доказом, необхідно заборонити власникам та користувачам тимчасово вилученого майна проводити ремонт транспортного засобу до скасування арешту, попередивши останніх про кримінальну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 388 КК України.
Вищезазначений захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 170, 171-173 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, в тому числі проведення ремонту транспортного засобу до скасування арешту та користування власниками та користувачами тимчасово вилученого майна:
Транспортний засіб автомобіль ВАЗ модель 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1987 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , синього кольору, який належить ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та перебуває в користуванні ОСОБА_4 , визначивши місце його зберігання АДРЕСА_2 .
Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 388 КК України.
Зобов`язати ОСОБА_4 за першою вимогою слідчого, прокурора або суду надати вказаний транспортний засіб.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1