Справа № 573/695/20
Номер провадження 1-кп/573/121/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2020 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 14 квітня 2020 року за №0000227, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Кисла Дубина Білопільського району Сумської області, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- за ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У точно невстановлений день та час, у період часу з 10 березня по 17 березня 2020 року, ОСОБА_5 перебував на вулиці поряд з домоволодінням №91 по вул. 1 Травня в с. Павлівка Білопільського району, яке належить ОСОБА_4 , та побачив саморобну металеву драбину, що знаходилася на неогородженій території заднього двору біля сараю. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на викрадення зазначеної драбини.

Скориставшись тим, що ніхто за його діями не спостерігає, ОСОБА_5 таємно викрав зазначену вище металеву драбину вартістю 1013 грн, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 збитків на вказану суму.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_5 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від вказаних дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми вищевказаними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Під час досудового розслідування 27 квітня 2020 року між підозрюваним, на той час, ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
28 квітня 2020 року до Білопільського районного суду надійшов обвинувальний акт з зазначеною угодою про примирення.
Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, відшкодував потерпілій завдані збитки. У судовому засіданні ОСОБА_5 зобов`язувався визнати свою винуватість в повному обсязі та попросити вибачення у потерпілої. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України, саме: у виді громадських робіт строком 150 годин. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю, попросив вибачення у потерпілої та просив затвердити угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 також просили затвердити угоду про примирення.
Прокурор ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадження, не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою, виходячи з такого.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Частиною 3 статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що потерпіла правильно розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України щодо наслідків укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
З урахуванням особи обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, обставин, що пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілій, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не застосовувався.
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з обвинуваченого підлягають стягненню в доход держави процесуальні витрати в сумі 490,35 грн за залучення експерта.

Питання щодо долі речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену27 квітня 2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робі на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави процесуальні витрати в сумі 490 грн 35 коп.

Речовий доказ металеву драбину, що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , залишити останній.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя