У Х В А Л А Справа № 932/2765/20

Провадження № 1-кс/932/1455/20

16 березня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі представника власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2020 року ОСОБА_4 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про скасування арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2018 року на 68/100 частин домоволодіння та земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтувала наступним чином. Так, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2018 року накладено арешт на 68/100 частин домоволодіння та земельну ділянку по АДРЕСА_1 . Вона є власницею 68/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 . Постановою слідчої СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 02 січня 2020 року кримінальне провадження № 0002212, що було відкрито 27 серпня 2018 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні особи складу кримінального провадження. Отже, на даний час, підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт її майна, відсутні. В цей же час, вжитий щодо її майна арешт перешкоджає їй вільно розпоряджатись своєю власністю, у зв`язку з чим звернулась до слідчого судді з цим клопотанням.

В судовому засіданні представник власниці майна клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту. Додатково пояснив, що майно було придбано ОСОБА_4 з електронних торгів у 2020 році.

Слідчий та прокурор належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду клопотання, однак у судове засідання не з`явились, письмових заяв чи клопотань не надали. Представник власниці майна не заперечував проти розгляду клопотання у відсутність слідчого та прокурора. З цих підстав, клопотання розглянуто у відсутність слідчого та прокурора, і прийнято рішення.

Розглянувши клопотання, дослідивши наданні до нього додатки, заслухавши пояснення представника власниці майна в його обґрунтування, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні встановлено, що СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002212, що відкрито 27 серпня 2018 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом шахрайського заволодіння майном ОСОБА_6 . Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2018 року задоволено клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 та накладено арешт на 68/100 частин домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), шляхом накладення заборони на їх відчуження. Підставою накладення арешту на майно стало те, що 68/100 частин домоволодіння та земельна ділянка по АДРЕСА_1 визнані речовими доказами по кримінальному провадженню № 0002212, у межах якого заявлений цивільний позов. Об`єкти нерухомості визнані речовими доказами, оскільки, незважаючи на накладений 15.11.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська арешт, невстановлені особи 10.08.2018 року шахрайським шляхом здійснили незаконне відчуження 68/100 частин домоволодіння та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , чим завдали ОСОБА_6 майнової шкоди. Сторона обвинувачення вважала, що існують достатні підстави стверджувати те, що право власності на майно набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, і воно є предметом злочину.

Постановою слідчої СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 02 січня 2019 року кримінальне провадження № 0002212 закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається із копії свідоцтва від 27 січня 2020 року, що посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 63, ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» та акту про проведенні електронні торги від 21 січня 2020 року, що складений приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_9 , є власницею 68/100 частин домоволодіння та частки земельної

Ділянки, площею 0,0393 га, кадастровий номер № :02:357:0035, що по АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 197820762 від 27 січня 2020 року, 27 січня 2020 року за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,0393 га, кадастровий номер № :02:357:0035 та домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з цього витягу, домоволодіння по АДРЕСА_1 05 жовтня 2018 року було обтяжено арештом нерухомого майна на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2018 року; 06 лютого 2017 року зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (домоволодіння та земельної ділянки) на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2016 року. Відомості про обтяженні цього майна іпотекою відсутні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Згідно із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі 922/3537/17, заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно в разі задоволення позову. Іпотека або арешт нерухомого майна, що накладається виконавцем у межах виконавчого провадження, мають ту ж саму мету. Тому, іпотека або арешт, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно раніше, мають вищий пріоритет, ніж заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, які були зареєстровані пізніше. У цьому разі заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, не є перешкодою для реалізації майна, а покупець такого майна набуває право власності на нього вільним від зазначених обтяжень. Якщо ж майно не буде реалізоване, а іпотека буде припинена або буде знятий арешт, накладений виконавцем (зокрема, у випадку повного виконання боржником свого обов`язку), то заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, і надалі виконуватимуть функцію забезпечення позову.
Внаслідок того, що спірне майно не було предметом іпотеки, та обтяжено арештом раніше, ніж ОСОБА_4 набула його у власність з електронних торгів, при цьому звернення стягнення на майно відбулось при наявності зареєстрованого обтяження майна у вигляді арешту, що застосовано у кримінальному провадженні, і не з метою забезпечення виконання судового рішення у цивільній справі, а з метою збереження його як речового доказу у кримінальному провадженні, вважаю, що виконавцем, при зверненні стягнення на майно, було порушено вимоги ч. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки він не переконався в тому, що домоволодіння та земельна ділянка обтяженні іншим арештом.

У зв`язку із цим, вважати ОСОБА_4 правомірним набувачем майна не є можливим. Через те, що право власності на майно ОСОБА_4 набуто з порушенням вимог чинного кримінально-процесуального законодавства, оскільки публічне обтяження майна у кримінальному провадженні на момент проведення електронних торгів скасовано не було, а, навпаки, було зареєстровано у відповідних реєстрах, тобто доведено до відома широкого кола осіб, які, виконуючи вказівки Закону, у будь-який час могли переконатись в існуванні такого обтяження, її клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає. Враховую те, що проведення публічних процедур, в тому числі із продажу майна у межах процедури виконавчого провадження, не може здійснюватися на шкоду суспільному інтересу із охорони правопорядку від злочинних посягань.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 26, 131, 132, 170-174, 309-310 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1