ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/166/20 Справа № 185/8507/14-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

30 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

перекладача ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001522 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та прокурора Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_15 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року щодо

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Василівка Дніпропетровської області, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2010 року народження, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.289 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, працюючого в ПАТ «Павлоградвугілля» «ШУ «Тернівська» шахта Західно-Донбаська» електрослюсарем,прожив.за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
16 липня 2013 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 1000 грн.,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.289 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кишинів Республіка Молдова, не працюючого, інвалід 3-ї групи, має неповнолітню дитину 2012 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
10 грудня 2013 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.263, ст.71 КК України до трьох років семи місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.289 КК України,

В с т а н о в и л а:

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року визнано ОСОБА_11 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання:
- за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_11 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.
Запобіжний захід ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахується з часу його затримання, тобто, з 02 червня 2014 року.
Визнано ОСОБА_13 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання:
- за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_13 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.
Відповідно до ст. 72 КК України вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 липня 2013 року у вигляді штрафу в сумі 1000 грн. - виконується самостійно.
Запобіжний захід ОСОБА_13 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахується з часу його затримання, тобто з 02 червня 2014 року.
Визнано ОСОБА_12 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання:
- за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_12 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2013 року і за сукупністю вироків визначено ОСОБА_12 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.
Запобіжний захід ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахується з часу його затримання, тобто, з 02 червня 2014 року.
Не погоджуючись з цим рішенням, обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , захисник ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та прокурор Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_15 звернулися до суду з апеляційними скаргами, в яких, крім іншого, вказали на застосування до обвинувачених недозволених методів слідства, а саме фізичного та психологічного тиску з боку працівників поліції Павлоградського міського відділу ГУМВС України в Дніпропетровській області, та просили суд забезпечити перевірку цих обставин.
Так, обвинувачений ОСОБА_11 зазначив, що до нього застосовувались заходи фізичного та психічного насильства, внаслідок якого він був змушений обмовити себе у вчиненні злочинів, та аналогічні доводи про це зазначили і обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .
Вислухавши думки учасників судового провадження з приводу даних обставин, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гiднiсть, поводженню або покаранню.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п.131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).
Зі змісту ч. 6 ст. 206 КПК України слідує, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя, суд зобов`язані зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та, зокрема, доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.
Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про державне бюро розслідувань, Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, зокрема, злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.
Отже, враховуючи те, що перевірка заяв повинна проводитись неупередженою особою, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ «Захаркін О.М. проти України» від 24 червня 2010 року, а також те, що при наявності підстав та доказів вказане обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 діяння може бути розцінене як кримінально-каране, а суд апеляційної інстанції, в силу своїх повноважень, позбавлений можливості перевірити достовірність вказаних ним обставин, колегія суддів вважає за необхідне доручити керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві, яке поширює свою дільність на Дніпропетровську область, провести перевірку зазначених обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 обставин щодо застосування до них методів фізичного та психологічного впливу під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001522 працівниками Павлоградського міського відділу ГУМВС України в Дніпропетровській області.
Керуючись ст. 206, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Доручити керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві, яке поширює свою дільність на Дніпропетровську область, провести перевірку зазначених обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 обставин щодо застосування до них методів фізичного та психологічного впливу під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001522 працівниками Павлоградського міського відділу ГУМВС України в Дніпропетровській області, у відповідності з вимогами Закону України Про державне бюро розслідувань та нормами КПК України.
Копію ухвали направити до Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві, за адресою: вул. Собороності, 37, м. Полтава, 36014.
Про результати перевірки невідкладно повідомити Дніпровський апеляційний суд.
Контроль за виконанням ухвали покласти на виконуючого обов`язків директора Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м.Полтаві ОСОБА_16 та заступника директора Територіального управління в м. Полтаві ОСОБА_17 .
Розгляд даного кримінального провадження відкласти на 14 годину 00 хвилин 27 квітня 2020 року.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4