Номер провадження: 11-сс/813/946/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 24 березня 2020 року, якою було залишено без задоволення скаргу адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, яка полягала у ненаданні доступу до всіх наявних доказів в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0004375 від 17 серпня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Автоматизованою системою документообігу Одеського апеляційного суду в провадження судді-доповідача ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розподілено провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 24 березня 2020 року, якою було залишено без задоволення скаргу адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, яка полягала у ненаданні доступу до всіх наявних доказів в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0004375 від 17 серпня 2019 року.

Судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяви про самовідвід від розгляду вказаного кримінального провадження.

Учасники кримінального провадження в судове засідання апеляційного суду не з`явились.

Перевіривши доводи заяв про самовідвід суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст.21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Статтею 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Пунктом 4 ч.1 вказаної норми права регламентовано, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В ході підготовки до апеляційного розгляду було встановлено, що суддя ОСОБА_2 ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 березня 2020 року за заявою ОСОБА_6 вже був відведений від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0004375 від 17 серпня 2019 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2020 року про продовження йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Свою заяву про відвід ОСОБА_6 мотивував тим, що прокурор ОСОБА_8 , який входить до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні №0004375, на теперішній час знаходиться у зареєстрованому шлюбі з колишньою дружиною судді ОСОБА_2 , і зазначає в своєї щорічній декларації доньку судді, що свідчить про родинні відносини та є неприпустимим при розгляді справи за участі судді ОСОБА_2 .

Крім того, судді ОСОБА_3 під час розгляду кримінального провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 15.10.2019 року, якою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.270 КК України, у кримінальному провадженні № 0004375, був продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, стало відомо про те, що у підозрюваного та його захисника є сумніви щодо неупередженості вказаного судді, у зв`язку з чим вони заявили йому відвід з підстав, на їх думку, неправильно проведеного перерозподілу справи, які також обумовлені тим, що суддя приймав участь в розгляді апеляційних скарг на ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , тому він вже висловив своє ставлення щодо запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 і, відповідно є упередженим.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.11.2019 року в рамках зазначеного провадження була задоволена заява головуючого по справі - судді ОСОБА_3 про самовідвід.

Окрім того, як зазначав підозрюваний ОСОБА_6 , він був автором статей, в яких містились негативні вислови про суддю ОСОБА_3 , а також про членів його сім`ї.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Враховуючи викладене, з метою виключення сумнівів у стороннього спостерігача в об`єктивності та неупередженості суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час розгляду апеляційної скарги апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 24 березня 2020 року, якою було залишено без задоволення скаргу адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, яка полягала у ненаданні доступу до всіх наявних доказів в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0004375, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяв вказаних суддів про самовідвід.

Згідно з абз.5 підпункту 2.3.25 пункту 2.3 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 у разі задоволення відводу або самовідводу заміна судді здійснюється автоматизованою системою на підставі рішення про відвід (самовідвід) у порядку, зазначеному в підпункті 2.3.23 пункту 2.3 цього Положення.
На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне передати матеріали провадження заапеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 24 березня 2020 року, до апарату Одеського апеляційного для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку ст.35 КПК України.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 82, 376, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяви суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід.

Відвести суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 24 березня 2020 року, якою було залишено без задоволення скаргу адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, яка полягала у ненаданні доступу до всіх наявних доказів в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0004375 від 17 серпня 2019 року.

Матеріали провадження №11-сс/813/946/20 передати до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку ст.35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4