Справа №345/3299/16-к
Провадження № 1-кп/345/10/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2020 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000347 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , освіта середня, пенсіонерки, вдови, громадянки України, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_3 умисно заподіяла потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, що спричинило тривалий розлад здоров?я.

Злочин вчинено при наступних обставинах.

07.03.2016 близько 13.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в с. Перекоси Калуського району Івано-Франківської області, на грунті давніх неприязних відносин вчинила сварку з ОСОБА_7 , який намагався знести огорожу, що розділяє їхні подвір?я. Обвинувачена зайшла на територію господарства ОСОБА_7 , де в цей час знаходилася його сестра ОСОБА_5 . Між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якого на грунті неприязних відносин обвинувачена умисно нанесла потерпілій удар рукою по правій руці. Після цього між ними зав`язалася фізична боротьба, в ході якої ОСОБА_3 умисно наносила потерпілій удари по голові, лівому плечі та передній нижній частині тіла.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого субкапітального перелому головки V п`ясткової кістки з незначним зміщенням кісткових уламків, що згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров?я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров?я, та синці і садна в ділянці голови, синці в ділянці правого передпліччя, лівого плеча, правого пахового згину, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнала повністю та ствердила, що злочин вчинено при вищевикладених обставинах. У вчиненому щиро розкаюється, просить звільнити її відбування покарання на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Крім визнання вини обвинуваченою її винуватість у вчиненні злочину повністю доведена у судовому засіданні сукупністю доказів.
Потерпіла ОСОБА_5 пояснила в судовому засіданні, що 07.03.2016 близько 12.30 год. прийшла до домоволодіння свого брата ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 . По сусідству знаходиться домоволодіння обвинуваченої ОСОБА_3 , яка разом із чоловіком ОСОБА_8 та сином ОСОБА_9 в цей час перебували на своєму подвір?ї. Між ними виникла суперечка щодо території, яка знаходиться між їхніми будинками. В ході даного конфлікту обвинувачена ОСОБА_3 нанесла їй удар в ділянку правої руки, а ОСОБА_9 штовхнув її. Їй стало погано. Конфлікт тривав близько 40 хвилин, ОСОБА_7 розборонив їх. Близько 19.00 год. цього ж дня вона звернулася до Калуської ЦРЛ та була госпіталізована до відділення нейрохірургії.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що близько 13.00 год. 07.03.2016 на подвір?ї свого домоволодіння по АДРЕСА_1 він збирав гілки. В цей час між ним та його сусідом ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_3 виник конфлікт з приводу курей, які зашли на його подвір?я. В ході конфлікту ОСОБА_9 намагався вдарити його дерев`яною палицею по обличчю, однак він забрав у нього палицю та вони обоє впали на землю, тримаючи один одного за одяг. В цей час ОСОБА_3 наносила удари його сестрі ОСОБА_5 , однак ОСОБА_9 , піднявшись з землі, розборонив їх.

З пояснень свідка ОСОБА_9 , невістки обвинуваченої, суду відомо, що 07.03.2016 мав місце конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 чи наносила ОСОБА_3 потерпілій удари вона не бачила.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що 07.03.2016 близько обіду побачила потерпілу ОСОБА_5 , яка ййшла до брата ОСОБА_7 . Через 20 хвилин вона почула крик та пішла подивитися. ОСОБА_5 знімала конфлікт на телефон. Побачила як ОСОБА_3 та ОСОБА_5 шарпали один другого.

Свідок ОСОБА_8 , чоловік ОСОБА_3 , та свідок ОСОБА_11 також дали аналогічні пояснення щодо вказаного конфлікту.

З рапорта від 07.03.2016 вбачається, що 07.03.2016 о 20.35 год. до Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшло повідомлення від чергової медсестри приймального покою Калуської ЦРЛ про те, що 07.03.2016 о 19.35 год. до них звернулася ОСОБА_5 з діагнозом забій тканини правого стегна, струс головного мозку, яка в подальшому була поміщена в нейрохірургію (том 2 а.с. 195).

Відефайл, оглянутий в судовому засіданні, що розміщений на носію CD-R, частково зафіксував конфлікт, що мав місце між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 (том 2 а.с. 198, 199).

Згідно висновку експерта № 85 у ОСОБА_5 мався синець в ділянці лівого плеча, який утворився від дії тупого твердого предмета (удару, стиснення) і відносяться до легких тілесних ушкоджень (том 2 а.с. 202-203).

З висновків експерта № 154/85-Д та № 247/154/85-2Д вбачається, що у ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження: закритий субкапітальний перелом головки V п`ясткової кістки з незначним зміщенням кісткових уламків, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров?я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров?я, та синці і садна в ділянці голови, синці в ділянці правого передпліччя, лівого плеча, правого пахового згину, що відносяться до легких тілесних ушкоджень (том 2 а.с. 204-211).

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КК України, оскільки вона умисно заподіяла потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, що спричинило тривалий розлад здоров?я.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, що обвинувачена повністю визнала вину та щиро розкаюється у вчиненому, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не числиться, є особою похилого віку, думку потерпілої щодо призначення покарання.

Обставин, що обтяжують вину обвинуваченої суд не вбачає, а до пом`якшуючих її вину обставин суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи вимоги ст.65 КК України щодо необхідності й достатності призначення покарання для виправлення особи та попередження нових злочинів, суд приходить до переконання, що для виправлення і перевиховання обвинуваченої їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік.

Статтею 85 КК України встановлено, що на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 р. №1810-VIIІ. Статтею 12 даного Закону визначено, що його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Пунктом «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, та осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
З оглянутої у судовому засіданні копії паспорта громадянина України вбачається, що обвинуваченій ОСОБА_3 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» виповнилося 77 років, тобто вона досягла пенсійного віку та є пенсіонеркою.

Встановлено, що обвинувачена вперше вчинила злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а також вчинила злочин 07.03.2016, тобто до дня набрання чинності Закону України "Про амністію у 2016 році" (07 вересня 2017 року).

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_12 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України "Про амністію у 2016 році", судом не встановлено, амністія до неї раніше не застосовувалась. Наслідки застосування амністії обвинуваченій зрозумілі.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_3 поширюється дія Закону України "Про амністію у 2016 році", тому вона підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.

Також потерпіла ОСОБА_5 пред`явила цивільний позов, в якому просить відшкодувати їй матеріальні збитки, завдані злочином в розмірі 8144,48 гривень, яка складається з 5584,48 гривень витрат на придбання ліків, 1500,00 гривень в рахунок відшкодування вартості телефона, що був пошкоджений, а також 1060,00 гривень витрат за виготовлення ксерокопій матеріалів данного кримінального провадження. Крім того потерпіла просить суд стягнути з обвинуваченої 50 000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, так як вона зазнала фізичного болю а також був порушений її нормальний спосіб життя.

06.01.2017 ОСОБА_5 подала заяву, в якій збільшила позовні вимоги, та просить стягнути з ОСОБА_3 5584,48 гривень витрат на придбання ліків, 2799,00 гривень в рахунок відшкодування вартості пошкодженого мобільного телефона, 1896,00 гривень витрат за виготовлення ксерокопій матеріалів кримінального провадження. Також просить стягнути з обвинуваченої 100 000,00 гривень моральної шкоди.

Відповідно до ст.129 КПК України , ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
ОСОБА_5 на підтвердження понесених нею витрат на придбання ліків надала чеки на суму 5584,48 гривень (том 1 а.с. 35-56), а тому суд вважає, що з обвинуваченої слід стягнути вказані матеріальні збитки.
Суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про відшкодування вартості пошкодженого телефона, так як в матеріалах справи відсутні докази, що саме ОСОБА_3 пошкодила вказаний мобільний телефон.
Також суд вважає безпідставною вимогу про стягнення з ОСОБА_3 коштів за виготовлення ксерокопій матеріалів кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
По справі встановлено, що потерпілій ОСОБА_5 злочинними діями обвинуваченої заподіяно моральну шкоду внаслідок перебування її на лікуванні та було порушено її звичайний спосіб життя, то суд вважає, що цивільний позов потерпілої підлягає частковому задоволенню на суму 2000,00 гривень, оскільки потерпілою не обгрунтовано моральну шкоду в заявленому нею розмірі.
Питання про долю речових доказів вирішити згідно статті 100 КПК України.

Судових витрат по справі не має.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік.

На підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 5584,48 гривень матеріальних збитків та 2000,00 гривень моральної шкоди.
В решті позову відмовити.
Речові докази: відеофайли, що розміщені на носію CD-R «Verbatium» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою у той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя