Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9487/19
У Х В А Л А

Іменем України

24 грудня 2019 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

Встановив:

ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з скаргою на бездіяльність прокуратури Черкаської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зазначила, що в заяві від 28.11.2019 в порядку ст. 214 КПК України просила внести відомості до ЄРДР про вичинене посадовою особою Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримала в повному обсязі, просила задоволити. Уточнила, що 21.03.2006 на підставі постанови судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 її взято під варту, працівником прокуратури ОСОБА_6 знято з неї речі, такими діями нанесені їй збитки .

Представник прокуратури заперечувала щодо задоволення скарги. Додала, що звернення ОСОБА_4 було направлено до Територіального управління ДБР, розташоване у м. Києві. Повідомила, що законність дій судді було перевірено у судах вищих інстанцій.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та поданих документів, прихожу до наступного:

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.

Реалізація вказаних завдань здійснюється шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Зазначене право породжує відповідний обов`язок компетентних державних органів відреагувати на такі звернення у передбаченому законом порядку.

Відповідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 28.11.2019 звернулась в порядку ст. 214 КПК України до прокуратури Черкаської області щодо вчинення, на її думку, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 151 КК України посадовою особою Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5

28.11.2018 звернення було отримано та зареєстровано уповноваженою особою прокуратури. Отже, дії прокуратури відповідали вимогам ч. 4 ст. 214 КПК України.

04.12.2019 за підписом начальника відділу ОСОБА_7 звернення ОСОБА_4 направлено до Територіального управління ДБР, розташоване у м. Києві для організації розгляду доводів викладених у зверненні.

Статтею 214 КПК України та пп. 1 п. 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела (п.4 ч.5 ст.214 КПК України).

З наведеного вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обов`язкові обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Крім того, висновком Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане із здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 встановлено, що положеннями ч.1 ст.214 КПК України визначено внесення даних до ЄРДР тільки за такою заявою або повідомленням, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

При цьому зазначений висновок стосується внесення відомостей до ЄРДР стосовно осіб, щодо яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження.

З огляду на заяву ОСОБА_4 вбачається, що викладена в ній інформація ґрунтується на припущеннях заявника, власних міркуваннях, не містить наведення об`єктивної сторони діяння, кваліфікованого заявником за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 151 КК України та не містять даних, що підтверджують реальність конкретної події злочину, заявником не наведено жодної ознаки будь якого посадового злочину, яким міг би бути вчинений суддею.

Аналізуючи вказані вище вимоги приходжу до висновку про те, що незгода скаржника з судовими рішеннями чи діяльністю судді щодо здійснення правосуддя, не є підставою для порушення кримінальної справи відносно судді.

Відповідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Згідно ч. 1 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність відповідної службової особи, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заяві скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, на думку суду прокуратурою Черкаської області обґрунтовано по зазначеному зверненню не були внесені відомості до ЄРДР.

Окрім того, згідно наданої довідки від 06.07.2017 законність рішень судів у кримінальних справах, у яких вироками засуджено ОСОБА_8 , перевірялось у суді апеляційної інстанції, судоми касаційної інстанції відмовлено у витребуванні кримінальних справ для перевірки у касаційному порядку.

Звертаю увагу на те, що 04.12.2019 за підписом начальника відділу ОСОБА_7 звернення ОСОБА_4 направлено до Територіального управління ДБР, розташоване у м. Києві для організації розгляду доводів згідно з вимогами чинного законодавства. Отже, остаточного рішення у зверненні ОСОБА_4 від 28.11.2019 на час розгляду скарги слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси наразі не прийнято.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У скарзі відмовити.

Повний текст буде виготовлений 26.12.2019.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1