печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим від 08.10.2019 року в кримінальному провадженні № 0000899, -
ВСТАНОВИВ:
24.10.2019 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 08.10.2019 про відмову у визнанні потерпілого у кримінальному провадженні № 0000899 від 10.07.2019. Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, що у Другому слідчому відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000899 від 10.07.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 375 КК України. До Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві 26.07.2019 за вх. № 13923/01.2/2019 надійшло клопотання ОСОБА_3 , щодо визнання її потерпілою. 08.10.2019 року слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у визнанні потерпілим. Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду скарги повідомлялися належним чином. ОСОБА_3 через канцелярію суду подала клопотання про розгляду скарги за її відсутності. Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у судове засідання не з`явився, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено. Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, заслухавши доводи представника особи, яка її подала приходжу до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником. Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України. Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України). Наряду з викладеним, всупереч вимогам ст. 110 КПК України, оскаржувана стороною захисту постанова слідчого є немотивованою. Враховуючи означене, приходжу до висновку про незаконність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 62-4, 220, 221, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим від 08.10.2019 року в кримінальному провадженні № 0000899 - задовольнити. Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 08.10.2019 про відмову у визнанні потерпілого у кримінальному провадженні № 0000899 від 10.07.2019. Зобов"язати слідчого у кримінальному провадженні № 0000899 від 10.07.2019 виконати вимоги ч.2 ст.55 КПК України щодо ОСОБА_3 . Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1