Справа № 521/5921/20
Номер провадження:1-в/521/405/20

У Х В А Л А

13 травня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженої - ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференцзв`язку з установою виконання покарань, розглянувши заяву про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася у с. Серби, раніше не судимої. Засудженої 25.09.2013 року Ємільчинським районним судом Житомирської області за ст. ст. 121 ч. 2, 304 ч. 1 , 70 ч. 1 за ст. 121 ч. 2 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 10.12.2013 вирок змінено, вважати засудженої за ст. 121 ч. 2 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі,

У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про застосування до неї умовно-дострокового звільнення від покарання, призначеного вироком Ємільчинським районним судом Житомирської області від 25.09.2013 року та Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 10.12.2013.

В судовому засіданні засуджена підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Прокурор вважала клопотання є таким, що не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 , на її думку, не довела своє виправлення.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі строком 7 років 6 місяців майна за Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 10.12.2013 року, якою засуджена за ст. 121 ч. 2 КК України. Початок строку покарання 25.09.2013 року, кінець строку покарання 10.01.2021 року.

Засуджена ОСОБА_4 відбула 3/4 строку призначеного судом покарання, що дає їй підставу звернутися до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Частиною ч. 1 ст. 81 КК України визначено: до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Частиною 2 статті визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Становлення особи на шлях виправлення розцінюється як прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставлення до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення. При цьому висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього трудового розпорядку. Під сумлінним ставленням до праці необхідно розуміти постійну, свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи, відсутність відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин, порушень трудової дисципліни, відсутність трудових порушень.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» встановлено, що судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, а тому суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_4 під час тримання у слідчому ізоляторі Львівській УВП (№ 19) характеризувалась посередньо, заохочень не мала, до дисциплінарної відповідальності не притягувалась. За період відбування покарання в Чорноморській виправній колонії № 74 зарекомендувала себе посередньо, має 3 заохочення, однак мала 5 стягнень, яке на момент розгляду клопотання погашено.

Твердження ОСОБА_4 про те, що вона стала на шлях виправлення, зокрема, під час розгляду клопотання, є такими, що не відповідають дійсним обставинам.

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду, і повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

Той факт, що за весь час відбування покарання засуджена ОСОБА_4 працевлаштована має 3 заохочення, але притягувалась до дисциплінарної відповідальності, на думку суду не може бути безумовною підставою для застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

До того ж в характеристиці засудженої зазначено, що вона не завжди дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи.

12.07.2018 року комісією ДУ «ЧВК (№74)» розглядались матеріали щодо засудженої ОСОБА_4 і було вирішено не направляти матеріали до суду з приводу умовно-дострокового звільнення її від відбування покарання, оскільки вона не довела свого виправлення.

Таким чином, судом встановлено, що відсутні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання умовно-достроково.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1