Провадження №1-кс/369/4765/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Києво Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0005895 від 02.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ КиєвоСвятошинського ВП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0005895 від 02.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Своє клопотання слідчий мотивував викладеними у клопотанні обставинами, просив суд накласти арешт на екскаватор-навантажувач марки «JСВ ЗС» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві приватної власності належить ТОВ «Будівельна компанія -ВР», що був вилучений під час огляду, який відбувся 17.12.2019 в період часу з 14 год. 05 хв. по 14 год. 40 хв. по вул. Лісній в с. Лісники Києво-Святошинського району, шляхом заборони на відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном до моменту прийняття законного рішення у вказаному кримінальному провадженні; розгляд клопотання провести без виклику особи, у володінні якої знаходиться зазначене майно.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України вилученими може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки слідчий у клопотанні не довів необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України та є необхідність у обмеженні власника в його правах щодо розпорядження та використання майна та потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи, про які йдеться в клопотанні.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 131, 13, 170-173, 309 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ КиєвоСвятошинського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0005895 від 02.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районнй суд Київської області протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1