Справа № 346/5960/19
Провадження № 1-кп/346/307/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/307/20, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 27.11.2019 року за № 0000092 щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, на утриманні 2 малолітніх дітей, згідно зі ст. 89 КК України не судимого, не працює,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
обвинувачений, будучи військовослужбовцем за контрактом, самовільно залишив військову частину без поважних причин тривалістю понад 1 місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Злочин вчинено за наступних обставин.
27.12.2018 року ОСОБА_4 з Міністерством оборони України укладено контракт про проходження військової служби на строк 3 роки.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2018 року № 495-РС сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду такелажника евакуаційного відділення взводу технічного забезпечення вказаної військової частини, зараховано до списків її особового складу та поставлено на всі види її забезпечення.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині, сержант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції та законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року на території України почав діяти особливий період.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок її проходження сержанту ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу нез`явлення на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
Однак, 24.07.2019 року о 21:00 год. ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом в умовах особливого періоду, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно без поважних причин перебував поза розташуванням військової частини до 10:00 год. 25.11.2019 року, тобто тривалістю понад 1 місяць, проводячи час на власний розсуд за місцем постійного проживання в с.Ганнусівка Тисменицького району Івано-Франківської області.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним злочину, вказані в обвинувальному акті. Він у вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.4 ст. 407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем за контрактом, самовільно залишив військову частину без поважних причин тривалістю понад 1 місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказані в ст.67 КК України, відсутні.
Суд також враховує особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, адже його судимість є погашеною, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні 2 малолітніх дітей.
Тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч.4 ст. 407 КК України, тобто у виді позбавлення волі, та звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням на нього частини обов`язків , передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Необхідності застосування запобіжного заходу до набрання цим вироком законної сили немає.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_1