Справа № 308/3275/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження № 11-сс/4806/38/20 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.11.2019.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Закарпатській області про обрання запобіжного заходу та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 год. 40 хв. 26.01.2020 включно й визначено заставу в розмірі 2100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 034 100 (чотири мільйони тридцять чотири тисячі сто) грн. щодопідозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.28, ч.1 ст. 203-2, ч.1 ст. 255 КК України.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з вищою освітою.
Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_6 покладені обов`язки прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти,якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
У клопотанні вказується на те, що на початку вересня 2018 року ОСОБА_6 , в порушення вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу» від 15.05.2009, згідно з яким в Україні заборонено гральний бізнес діяльність, пов`язану з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп`ютерних стимуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах, в електронному (візуальному) казино незалежно від місця розташування сервера, що дає змогу учаснику, як отримати грошовий виграш, так і не отримати його, залежно від випадковості, діючи умисно, з корисливих мотивів, створив та керував злочинною організацією, приймав у ній участь з метою вчинення особливо тяжких злочинів із зайняття гральним бізнесом шляхом організації і функціонування мережі гральних закладів з надання доступу до азартних ігор на території Закарпатської області.

-2-

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що заняття гральним бізнесом на території України заборонено та знаючи, що самостійно реалізувати злочинний умисел, направлений на створення умов пов`язаних з організацією та наданням доступу до азартних ігор, на створення і постійного функціонування мережі гральних закладів на території області, він не в змозі, з метою вчинення особливо тяжких злочинів та зайняття гральним бізнесом, створення злочинної організації для зайняття гральним бізнесом, залучив як співорганізаторів та керівників своїх знайомих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які мали досвід у сфері зайняття гральним бізнесом та з якими погодив злочинні наміри на подальше створення злочинної організації, розробивши спільний план її діяльності для заняття гральним бізнесом.
Після чого, відповідно до розробленого ОСОБА_6 , спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 злочинного плану, до складу злочинної організації були залучені та увійшли особи, які користуються довірою, зберігали таємницю і підкорювались їх волі, виконували функції виконавців, які у період з жовтня 2018 року по 14.04.2019, прийняли участь у діяльності злочинної організації, діяли за чітко розробленим планом, з розподілом функцій між членами об`єднання, об`єднані єдиним умислом, спрямованим на досягнення цього плану із зайняття гральним бізнесом, координуючи свої дії з іншими учасниками організації шляхом підтримання постійного зв`язку, звітуючи перед керівником та організаторами злочинної організації про їх діяльність у сфері надання послуг у сфері зайняття гральним бізнесом, функціонування підпільних гральних закладів, сум виручених грошових коштів, використовуючи у своїй діяльності елементи конспірації задля уникнення кримінального переслідування з боку правоохоронних органів, пов`язаного з зайняттям гральним бізнесом.
Стійкість злочинної організації забезпечена постійним складом її учасників, стабільністю та безпекою її функціонування, міцними внутрішніми зв`язками між учасниками організації, тривалістю діяльності злочинної організації (понад 7 місяців), чітким визначенням ролі кожного з її учасників.
Ієрархічність вказаної злочинної організації була забезпечена наявністю відповідної системно-структурної побудови об`єднання, яка включала в себе наявність загального керівництва керівника ОСОБА_6 , якому як лідеру безпосередньо підпорядковувались ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , чітко визначену підпорядкованість рядових членів об`єднання його керівникам та організаторам відповідно до структурної ланки, у тому числі керівнику нижчої ланки на місці, вертикальними зв`язками між вищими та нижчими структурами об`єднання, загальновизнаними правилами поведінки і забезпеченням їх дотримання.
Так, ОСОБА_6 як керівник, на виконання єдиного злочинного плану злочинної організації, за узгодженням із співорганізаторами ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , маючи умисел на зайняття гральним бізнесом, з метою отримання незаконних прибутків від здійснення забороненої господарської діяльності, у серпні 2018 року, здійснив пошук нежитлових приміщень, придатних для відкриття та облаштування гральних закладів. Після чого, у вересні та жовтні 2018 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , діючи узгоджено із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 знайшли та отримали в оренду нежитлові приміщення, розташовані за адресами у АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 , а також у АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8 . В жовтні та листопаді 2018 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , діючи узгоджено із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , знайшли та отримали в оренду нежитлові приміщення, розташовані за адресами АДРЕСА_9 ; та в

-3-

АДРЕСА_10 . Разом із тим, у жовтні та листопаді 2018 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , діючи узгоджено із ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , знайшли та отримали в оренду нежитлові приміщення, розташовані за адресою АДРЕСА_11 , та АДРЕСА_12 .
Надалі, ОСОБА_6 з метою реалізації злочинного наміру, діючи спільно з іншими учасниками злочинної організації, на виконання злочинного плану разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 організували у орендованому ними приміщенні за адресою АДРЕСА_3 , підпільний гральний заклад, де надавалися послуги з азартних ігор, у якому на початку вересня 2018 року, більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено, облаштували вісім місць для відвідувачів гравців із встановленими моніторами та чотирма системними блоками, на твердих магнітних носіях кожного з яких було інстальоване спеціалізоване програмне забезпечення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що надає доступ до інтернет-казино (зокрема он-лайн казино « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») та програмні модулі спеціалізованого програмного забезпечення симуляторів ігрових автоматів, які оновлювалися з віддаленого серверу аплікацій інтернет-казино, а також один системний блок із відповідним програмним забезпеченням, за допомогою якого адміністратором-касиром грального закладу здійснювалося керування доступу до гри у азартні ігри на вказаних чотирьох системних блоках, що були облаштовані як місця для відвідувачів, з метою надання послуг доступу до азартних ігор онлайн, при цьому встановили цілодобове функціонування грального закладу у відкритому режимі роботи, розподілили зміни між адміністраторами-касирами гральних закладів.
Зокрема, 15.01., 16.01., 01.02., 06.02.,25.02. та 01.03.2019 у вказаному гральному закладі за адресою АДРЕСА_3 , встановлено факти надання послуг з азартної гри відвідувачу ОСОБА_13 , який оплативши адміністратору закладу грошові кошти отримав можливість здійснення ставок на комп`ютерному обладнанні в системі онлайн-казино. Діяльність вищевказаного грального закладу була припинена 14.04. 2019.
Крім того, ОСОБА_6 з метою реалізації злочинного наміру, діючи спільно з іншими учасниками злочинної організації, на виконання злочинного плану разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 організували у орендованому ними приміщенні за адресою АДРЕСА_4 , підпільний гральний заклад, де надавалися послуги з азартних ігор, у якому на початку жовтня 2018 року, більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено, облаштували три місця для відвідувачів гравців із встановленими моніторами та трьома системними блоками, на твердих магнітних носіях кожного з яких було інстальоване спеціалізоване програмне забезпечення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що надає доступ до інтернет-казино (зокрема он-лайн казино « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») та програмні модулі спеціалізованого програмного забезпечення симуляторів ігрових автоматів, які оновлювалися з віддаленого серверу аплікацій інтернет-казино, а також один системний блок із відповідним програмним забезпеченням, за допомогою якого адміністратором-касиром грального закладу здійснювалося керування доступу до гри у азартні ігри на вказаних трьох системних блоках, що були облаштовані як місця для відвідувачів, з метою надання послуг доступу до азартних ігор онлайн, при цьому встановили цілодобове функціонування грального закладу у відкритому режимі роботи, розподілили зміни між адміністраторами-касирами гральних закладів.
Зокрема, 01.02., 06.02., 25.02. та 01.03.2019 у вказаному гральному закладі за адресою АДРЕСА_4 , встановлено факти надання послуг з азартної гри відвідувачу ОСОБА_13 , який оплативши адміністратору закладу грошові

-4-

кошти отримав можливість здійснення ставок на комп`ютерному обладнанні в системі онлайн-казино. Діяльність вищевказаного грального закладу була припинена 14.04.2019.
Крім того, ОСОБА_6 з метою реалізації злочинного наміру, діючи спільно з іншими учасниками злочинної організації, на виконання злочинного плану разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 організували у орендованому ними приміщенні за адресою АДРЕСА_5 , підпільний гральний заклад, де надавалися послуги з азартних ігор, у якому на початку вересня 2018 року, більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено, облаштували сім місць для відвідувачів гравців із встановленими моніторами та п`ятьма системними блоками, на твердих магнітних носіях кожного з яких було інстальоване спеціалізоване програмне забезпечення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що надає доступ до інтернет-казино (зокрема он-лайн казино « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») та програмні модулі спеціалізованого програмного забезпечення симуляторів ігрових автоматів, які оновлювалися з віддаленого серверу аплікацій інтернет-казино, а також один системний блок із відповідним програмним забезпеченням, за допомогою якого адміністратором-касиром грального закладу здійснювалося керування доступу до гри у азартні ігри на вказаних чотирьох системних блоках, що були облаштовані як місця для відвідувачів, з метою надання послуг доступу до азартних ігор онлайн, при цьому встановили цілодобове функціонування грального закладу у відкритому режимі роботи, розподілили зміни між адміністраторами-касирами гральних закладів.
Зокрема, 15.01., 16.01., 01.02., 06.02., 25.02. та 01.03.2019 у вказаному гральному закладі за адресою АДРЕСА_5 , встановлено факти надання послуг з азартної гри відвідувачу ОСОБА_13 , який, оплативши адміністратору закладу грошові кошти, отримав можливість здійснення ставок на комп`ютерному обладнанні в системі онлайн-казино. Діяльність вищевказаного грального закладу була припинена 14.04. 2019.
Крім того, ОСОБА_6 з метою реалізації злочинного наміру, діючи спільно з іншими учасниками злочинної організації, на виконання злочинного плану разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 організували у орендованому ними приміщенні за адресою АДРЕСА_6 , підпільний гральний заклад, де надавалися послуги з азартних ігор, у якому на початку вересня 2018 року, більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено, облаштували п`ять місць для відвідувачів гравців із встановленими моніторами та п`ятьма системними блоками, на твердих магнітних носіях кожного з яких було інстальоване спеціалізоване програмне забезпечення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що надає доступ до інтернет-казино (зокрема он-лайн казино « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») та програмні модулі спеціалізованого програмного забезпечення симуляторів ігрових автоматів, які оновлювалися з віддаленого серверу аплікацій інтернет-казино, а також один системний блок із відповідним програмним забезпеченням, за допомогою якого адміністратором-касиром грального закладу здійснювалося керування доступу до гри у азартні ігри на вказаних п`яти системних блоках, що були облаштовані як місця для відвідувачів, з метою надання послуг доступу до азартних ігор онлайн, при цьому встановили цілодобове функціонування грального закладу у відкритому режимі роботи, розподілили зміни між адміністраторами-касирами гральних закладів.
Зокрема, 26.03.та 13.04. 2019 у вказаному гральному закладі за адресою АДРЕСА_6 , встановлено факти надання послуг з азартної гри відвідувачу ОСОБА_13 , який оплативши адміністратору закладу грошові кошти отримав можливість здійснення ставок на комп`ютерному обладнанні в системі онлайн-казино. Діяльність вищевказаного грального закладу була припинена 14.04.2019.

-5-

Крім того, ОСОБА_6 з метою реалізації злочинного наміру, діючи спільно з іншими учасниками злочинної організації, на виконання злочинного плану разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 організували у орендованих ними приміщеннях за адресами: АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8 , підпільні гральні заклади, де надавалися послуги з азартних ігор, у яких на початку вересня 2018 року, більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено, облаштували чотири місця для відвідувачів гравців із встановленими моніторами та чотирма системними блоками, по два місця у кожному залі, на твердих магнітних носіях яких та на USB флеш-накопичувачі, що окремо підєднувався до системного блоку, було інстальоване спеціалізоване програмне забезпечення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що надає доступ до інтернет-казино (зокрема он-лайн казино « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») та програмні модулі спеціалізованого програмного забезпечення симуляторів ігрових автоматів, які оновлювалися з віддаленого серверу аплікацій інтернет-казино, а також один системний блок із відповідним програмним забезпеченням, за допомогою якого адміністратором-касиром грального закладу здійснювалося керування доступу до гри у азартні ігри на вказаних чотирьох системних блоках, що були облаштовані як місця для відвідувачів, з метою надання послуг доступу до азартних ігор онлайн, при цьому встановили цілодобове функціонування грального закладу у відкритому режимі роботи, розподілили зміни між адміністраторами-касирами гральних закладів.
Зокрема, 01.02., 06.02., 12.02., 18.02. та 25.02. 2019 та 01.03. 2019 у вказаних гральних закладах за адресами: АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8 , встановлено факти надання послуг з азартної гри відвідувачу ОСОБА_13 , який оплативши адміністратору закладу грошові кошти отримав можливість здійснення ставок на комп`ютерному обладнанні в системі онлайн-казино. Діяльність вищевказаних гральних закладів була припинена 14.04.2019.
Крім того, ОСОБА_6 з метою реалізації злочинного наміру, діючи спільно з іншими учасниками злочинної організації, на виконання злочинного плану разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 організували у орендованих ними приміщенні за адресою АДРЕСА_9 , підпільний гральний заклад, де надавалися послуги з азартних ігор, у якому на початку жовтня 2018 року, більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено, облаштували три місця для відвідувачів гравців із встановленими моніторами та системними блоками, на твердих магнітних носіях яких було інстальоване спеціалізоване програмне забезпечення, що надає доступ до інтернет-казино та програмні модулі спеціалізованого програмного забезпечення симуляторів ігрових автоматів, які оновлювалися з віддаленого серверу аплікацій інтернет-казино, а також один персональний комп`ютер із відповідним програмним забезпеченням, за допомогою якого адміністратором-касиром грального закладу здійснювалося керування доступу до гри у азартні ігри на вказаних трьох облаштованих місця для відвідувачів, з метою надання послуг доступу до азартних ігор онлайн, при цьому, встановили цілодобове функціонування грального закладу у відкритому режимі роботи, розподілили зміни між адміністраторами-касирами гральних закладів.
Зокрема, 26.03. 2019 у вказаному гральному закладі за адресою АДРЕСА_9 , встановлено факт надання послуг з азартної гри відвідувачу ОСОБА_13 , який оплативши адміністратору закладу грошові кошти отримав можливість здійснення ставок на комп`ютерному обладнанні в системі онлайн-казино. Діяльність вищевказаного грального закладу була припинена 14.04.2019.

-6-

Крім того, ОСОБА_6 з метою реалізації злочинного наміру, діючи спільно з іншими учасниками злочинної організації, на виконання злочинного плану разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 організували у орендованих ними приміщенні за адресою АДРЕСА_10 , підпільний гральний заклад, де надавалися послуги з азартних ігор, у якому на початку жовтня 2018 року, більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено, облаштували дев`ять місць для відвідувачів гравців із встановленими моніторами та системними блоками, на твердих магнітних носіях яких було інстальоване спеціалізоване програмне забезпечення, що надає доступ до інтернет-казино та програмні модулі спеціалізованого програмного забезпечення симуляторів ігрових автоматів, які оновлювалися з віддаленого серверу аплікацій інтернет-казино, а також один персональний комп`ютер із відповідним програмним забезпеченням, за допомогою якого адміністратором-касиром грального закладу здійснювалося керування доступу до гри у азартні ігри на вказаних трьох облаштованих місцях для відвідувачів, з метою надання послуг доступу до азартних ігор онлайн, при цьому встановили цілодобове функціонування грального закладу у відкритому режимі роботи, розподілили зміни між адміністраторами-касирами гральних закладів.
Зокрема, 25.02. та 01.03. 2019 у вказаному гральному закладі за адресою АДРЕСА_10 , встановлено факти надання послуг з азартної гри відвідувачу ОСОБА_13 , який оплативши адміністратору закладу грошові кошти отримав можливість здійснення ставок на комп`ютерному обладнанні в системі онлайн-казино. Діяльність вищевказаного грального закладу була припинена 14.04. 2019.
Крім того, ОСОБА_6 з метою реалізації злочинного наміру, діючи спільно з іншими учасниками злочинної організації, на виконання злочинного плану разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_12 організували у орендованих ними приміщенні за адресою АДРЕСА_11 , підпільний гральний заклад, де надавалися послуги з азартних ігор, у якому на початку жовтня 2018 року, більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено, облаштували сім місць для відвідувачів гравців із встановленими моніторами та системними блоками, на твердих магнітних носіях яких було інстальоване спеціалізоване програмне забезпечення, що надає доступ до інтернет-казино та програмні модулі спеціалізованого програмного забезпечення симуляторів ігрових автоматів, які оновлювалися з віддаленого серверу аплікацій інтернет-казино, а також один персональний комп`ютер із відповідним програмним забезпеченням, за допомогою якого адміністратором-касиром грального закладу здійснювалося керування доступу до гри у азартні ігри на вказаних трьох облаштованих місця для відвідувачів, з метою надання послуг доступу до азартних ігор онлайн, при цьому встановили цілодобове функціонування грального закладу у відкритому режимі роботи, розподілили зміни між адміністраторами-касирами гральних закладів.Діяльність вищевказаного грального закладу була припинена 14.04. 2019.
ОСОБА_6 з метою реалізації злочинного наміру, діючи спільно з іншими учасниками злочинної організації, на виконання злочинного плану разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_12 організували у орендованих ними приміщенні за адресою АДРЕСА_12 , підпільний гральний заклад, де надавалися послуги з азартних ігор, у якому на початку жовтня 2018 року, більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено, облаштували десять місць для відвідувачів гравців із встановленими моніторами та системними блоками, на твердих магнітних носіях яких було інстальоване спеціалізоване програмне забезпечення, що надає доступ до інтернет-казино та програмні модулі спеціалізованого програмного забезпечення симуляторів ігрових автоматів, які оновлювалися з віддаленого серверу

-7-

аплікацій інтернет-казино, а також один персональний комп`ютер із відповідним програмним забезпеченням, за допомогою якого адміністратором-касиром грального закладу здійснювалося керування доступу до гри у азартні ігри на вказаних трьох облаштованих місцях для відвідувачів, з метою надання послуг доступу до азартних ігор онлайн, при цьому встановили цілодобове функціонування грального закладу у відкритому режимі роботи, розподілили зміни між адміністраторами-касирами гральних закладів.
Зокрема, 25.02. та 01.03. 2019 у вказаному гральному закладі за адресою АДРЕСА_12 , встановлено факти надання послуг з азартної гри відвідувачу ОСОБА_13 , який оплативши адміністратору закладу грошові кошти отримав можливість здійснення ставок на комп`ютерному обладнанні в системі онлайн-казино. Діяльність вищевказаного грального закладу була припинена працівниками поліції 14.04. 2019.
14.04.2019 було припинено незаконну діяльність вищевказаних підпільних закладів та в ході проведення працівниками поліції обшуків, техніку за допомогою якої надавалися послуги у сфері грального бізнесу було вилучено.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28-ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував необхідністю запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що ОСОБА_6 є уродженцем Дніпропетровської області, де зареєстрований за місцем проживання, та зважаючи на те, що підозрюваний вчинив особливо тяжкі злочини, передбачені ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28-ч. 1 ст. 203-2 КК України, за попередньою змовою групою осіб та у складі злочинної організації, його участь у злочинній організації є керівною, а санкція ч. 1 ст. 255 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, з метою запобігання спробам ОСОБА_6 незаконно впливати на свідків, які можуть дати показання щодо протиправної його діяльності у складі злочинної організації, яка була спрямована на здійснення діяльності у сфері незаконного зайняття гральним бізнесом, та із більшою частиною яких він та інші учасники злочинної організації особисто знайомі, наявність його значного впливу на осіб з числа найманих працівників гральних закладів, відвідувачів таких закладів, власників приміщень, які винаймалися в оренду для здійснення діяльності у сфері грального бізнесу, та зважаючи на вчинені ОСОБА_6 спроби впливу на осіб з метою перешкоджання ними дачі показань органу досудового розслідування, з метою запобігання спробам знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених злочинів, зважаючи на те, що у ході розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій з метою встановлення походження використовуваного для облаштування підпільних гральних закладів комп`ютерного обладнання та спеціалізованого програмного забезпечення; з метою запобігання спробам іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню, зважаючи на те, що на даному етапі досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій та розшукових заходів, спрямованих на встановлення всіх осіб, які обізнані про обставини вчинених кримінальних правопорушень у сфері зайняття гральним бізнесом,скоєних групою осіб під керівництвом ОСОБА_6 , з метою запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень щодо організації мережі незаконних гральних закладів на протязі тривалого часу, офіційно не працює, вчиняв тривалий час інкриміновані йому злочини з корисливих мотивів.

-8-

У клопотанні також зазначено, що у разі визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , зважаючи на виключний випадок, який полягає у організації, створенні та участі в складному злочинному об`єднанні, кількості підозрюваних, системності вчинення злочинних дій, злочинні зв`язки та вчинення на протязі тривалого часу особливо тяжких злочинів із зайняттям гральним бізнесом, з корисливим мотивів, з метою виконання покладених на підозрюваного обов`язків, розмір застави щодо ОСОБА_6 повинен складати не менше 2600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, під час розгляду клопотання знайшов своє підтвердження зазначений прокурором ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше, що підтверджується даними протоколу обшуку від 14.04.2019 за адресою АДРЕСА_5 , де були виявлені речі, в яких згідно з висновком експерта за № 2446 від 03.06.2019 виявлено стимулятори програм, що встановлюються виключно в ігровому автоматі, а також інстальоване спеціалізоване програмне забезпечення, що надає доступ до інтернет-казино та програмні модулі спеціалізованого програмного забезпечення симуляторів ігрових автоматів. При цьому за протоколом обшуку нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_5 від 25.11.2019 було виявлено та вилучено системні блоки, жорсткі диски, тощо, останні, зі слів слідчого, було направлено для експертизи. Окрім цього, як вбачається з протоколу допиту свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вбачається, що присутній при обшуку ОСОБА_6 поводився агресивно по відношенню до слідчого ОСОБА_16 , який проводив слідчі дії, та кричав, що на наступний день закупить необхідне обладнання та продовжить роботу гральних закладів. В ухвалі також вказується на обґрунтованість зазначеного прокурором ризику можливого впливу підозрюваного ОСОБА_6 на свідків, який підтверджується тим, що ряд свідків, викликаних для допиту на 24.10.2019, до слідчого не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Окрім того, з протоколів допиту свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , під час обшуку 25.11.2019 за адресою АДРЕСА_5 , вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 поводився агресивно, погрожував фізичною розправою, здійснював психологічний тиск на слідчого. Вказане не виключає того, що подібний вплив та тиск може здійснюватися підозрюваним ОСОБА_6 й на свідків у даному кримінальному провадженні. Слідчим суддею також враховано особу підозрюваного ОСОБА_6 , який офіційно не працює, а тому організація грального бізнесу ймовірно є єдиним джерелом його доходу.На думку слідчого судді застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного ОСОБА_6 від суспільства, буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків, оскільки, перебуваючи під домашнім арештом, ОСОБА_6 може продовжити злочинну діяльність шляхом здійснення дистанційного контролю за гральним бізнесом на території Закарпатської області, також впливати на свідків за допомогою мобільного зв`язку або мережі «Інтернет». При розгляді клопотання слідчим суддею також враховано наявну в мережі Інтернет інформацію за наслідками проведеного соціологічного опитування, відповідно до якої переважна більшість опитаних респондентів вкрай негативно відносяться до азартних ігор на гроші й виступають проти грального бізнесу, у зв`язку з чим зазначив, що у розглядуваному випадку привілює суспільний інтерес, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, викладеній у справах «Летелье проти Франції», «Лабіта проти Італії» та виправдовує застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Визначаючи розмір

-9-

застави щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя, виходячи із вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, вважав, що застава навіть у трьохстах розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 , покладених на нього обов`язків, а тому із врахуванням особливої тяжкості кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_6 , відношення суспільства до діяльності з провадження грального бізнесу, масштабів злочинної діяльності, підозри у скоєнні злочинів у складі злочинної організації, значних прибутках, які приносить така діяльність, прийшов до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, така повинна становити 2100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 4 034 100 грн.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 ,вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді від 28.11.2019, просить її скасувати й обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства. Вважає, що приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя взяв до уваги лише формально обґрунтовані доводи клопотання та проігнорував факти, що ставлять під сумнів необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , зокрема, відсутність даних, які б вказували на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28- ч.1 ст.203-2, ч.1 ст.255 КК України, оскільки витяги з ЄРДР, протокол допиту свідка ОСОБА_13 та інші додані до клопотання документи не містять доказової інформації про причетність ОСОБА_6 до вчинення будь-якого кримінального правопорушення. На його думку, в ухвалі слідчого судді не наведено обґрунтованих підстав неможливості застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, натомість в основу прийнятого слідчим суддею рішення поставлено лише тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , що не може бути достатньою підставою для обрання щодо особи найсуворішого запобіжного заходу, а тому оскаржуване рішення не відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Захисник також зазначає про недотримання слідчим суддею при визначенні розміру застави вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України, оскільки слідчий суддя в ухвалі не навів будь-яких обґрунтувань, які вважає виключною підставою, що дає можливим при визначенні розміру застави вийти за межі, визначені п.2 ч.5 ст.182 КПК України, та визначити заставу саме у розмірі 4 034 100 грн. Встановивши вказаний розмір застави слідчий суддя завідомо поставив підозрюваного у стан неспроможності виконати ухвалу в частині можливого внесення застави, що не відповідає засадам кримінального провадження. При цьому захисник зазначає, що підозрюваний проживає у маленькій квартирі, власного транспортного засобу, грошових заощаджень, родичів із певними статками немає, не містять матеріали провадження і жодних даних про великі прибутки, які міг отримувати ОСОБА_6 . Таким чином на його думку, оскаржуване рішення є незаконним, невмотивованим і таким, що не відповідає положенням ст.ст.176-178 КПК України щодо мети, підстав застосування запобіжних заходів, обставин, що враховуються при обранні запобіжних заходів, а також суперечить практиці Європейського суду з прав людини, у тому числі, викладеній у рішеннях «Бойченко проти Молдови» від 11.07.2006 та «Мамедова проти Росії» від 01.06.2006.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора про безпідставність апеляційної скарги та законність ухвали слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

-10-

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

-11-

Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.
Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
За змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність взяття особи під варту, про продовження строків тримання особи під вартою покладений на органи досудового слідства, - ініціаторів клопотань і, зокрема, прокурора.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання та прийнятті судового рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи клопотання, слідчий суддя дослідив та перевірив наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000171 від 11.05.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України.

25.11.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 28.11.2019 за клопотанням старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_16 обрано запобіжний захід - тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 2100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених
-12-

статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Відповідно до положень ст. ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як встановив слідчий суддя, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України, серед яких і особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строквід п`яти до дванадцяти років, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може продовжити кримінальні правопорушення, в яких підозрюється, або вчинити інше та перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочину, передбаченого ч. 4 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України ; мотив та спосіб їх вчинення, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, що в ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняв до уваги слідчий суддя.
Під час розгляду апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , пояснили, що ними визнана обґрунтованість підозри ОСОБА_6 за ч.4 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України ; під час допиту слідчим визнані обставини скоєння злочинів передбачених цією нормою матеріального права ; що ними оспорюється застосований щодо підозрюваного найбільш суворий за видом запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у тому числі, визначений розмір застави.
-13-

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 пояснили, що ними не визнається обґрунтованість підозри ОСОБА_6 за ч.1 ст.255 КК України, зазначивши, що приєднані до клопотання докази не містять будь-яких відомостей у підтвердження вчинення підозрюваним кримінально- карних дій у складі злочинної організації.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.
Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 щодо відсутності доказів у даному кримінальному провадженні, які б свідчили про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України, колегія суддів зазначає, що слідчим у кримінальному провадженні надані докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визнання обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.28, ч.1 ст. 203-2 КК України.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського суду з прав людини про те, що "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин злочин, передбачений ч.4 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України.

Одночасно колегія суддів зазначає, що дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, і не вирішується на стадії досудового розслідування, про що обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді.

Враховуючи вимоги ст. 404 КПК України, наведені вище пояснення сторони захисту та пояснення прокурора, колегія суддів погоджується з викладеним у судовому рішенні висновком про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в скоєнні передбаченого ч.4 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України кримінального правопорушення ;судове рішення у цій частині вважає належним чином вмотивованим, таким, що ґрунтується на вимогах закону та приєднаних до клопотання доказах.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 за ч.1 ст. 255 КК України, колегія суддів зазначає наступне.

Приєднані до клопотання докази не містять відомостей про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 дій у складі злочинної організації і, зокрема, не містять даних про те, які саме дії вчинили ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , як члени злочинної організації, у тому числі, які дії вчинили ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..

Колегія суддів вважає, що повідомлення ОСОБА_6 про підозру містить посилання на передбачені ст. 255 КК України діяння, які складають об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого цією нормою матеріального права, без зазначення конкретних дій, які вчинили ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .. Апеляційний суд також вважає, що встановлення дій, які вчинили вказані вище особи, має важливе значення для з`ясування імовірного вчинення ОСОБА_6 дій у складі злочинної організації.

-14-

Під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на докази, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні дій у складі злочинної організації.

Окрім того, прокурор не надав апеляційному суду матеріали кримінального провадження, в яких містяться ті чи інші докази (відомості, дані) про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 дій у складі злочинної організації.

Прокурор також не клопотав про відкладення розгляду судового провадження на інший термін для забезпечення надання доказів у підтвердження обґрунтованості підозри у скоєнні ОСОБА_6 дій у складі злочинної організації.

При прийнятті судового рішення, колегія суддів враховує положення принципів змагальності та диспозитивності, що передбачені ст. ст. 22, 26 КПК України.

При оцінці доводі апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного найбільш суворого за видом запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 на предмет відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може продовжити протиправну діяльність та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі стороною захисту доводи про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували заявлені слідчим у клопотанні ризики та обґрунтованість пред`явленої за ч.4 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України підозри, є безпідставними.
При цьому апеляційний суд, враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Колегія суддів зазначає, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження, на що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїх судових рішеннях.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, як помилково про це наполягає сторона захисту у поданій апеляційній скарзі, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів, що і було зроблено судом у даному провадженні.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

-15-

Отже, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про доведення органом досудового розслідування обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч.1 ст. 203-2 КК України, наявності в зазначеному провадженні ризиків продовження кримінальних правопорушень, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків в зазначеному провадженні, а також того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 є обґрунтованим.
При прийнятті рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», а тому вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Доводи захисника ОСОБА_7 про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 шляхом застосування до нього іншого запобіжного заходу спростовуються наведеним вище, виходячи з обставин даного кримінального провадження і даних про особу підозрюваного.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в цій частині безпідставними.
Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з висновком слідчого судді щодо визначеного розміру застави.
За змістом ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

-16-

Пункт 3 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Однак, слідчий суддя, визначаючи щодо ОСОБА_6 розмір застави, не в повній мірі врахував вказані норми закону.
З матеріалів судового провадження вбачається, що звертаючись до слідчого судді із поданням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий, за погодженням з прокурором вказував на те, що при визначенні розміру застави як альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_6 слід врахувати виключність випадку, який полягає у організації, створенні та участі в складному злочинному об`єднанні, кількості підозрюваних, системності вчинення злочинних дій, їх корисливих мотивів, злочиннізв`язки, вчинення на протязі тривалого часу особливо тяжких злочинів із зайняттям гральним бізнесом, у зв`язку з чим просив визначити розмір застави у розмірі не менше 2600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В той же час, слідчий суддя, визначаючи заставу у розмірі 2100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 034100 грн., навів у своїй ухвалі підстави, які він вважав виключними у розумінні положень ч.5 ст.182 КПК України, зокрема: відношення суспільства до діяльності з провадження грального бізнесу, масштабів злочинної діяльності, підозри у скоєнні злочинів у складі злочинної організації та значних прибутках, які приносить така діяльність.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (частина 5 статті 132 КПК).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 КПК України, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.
Відтак, при прийнятті рішення колегія суддів враховує, що передбачених ч.2 ст.185 КПК України доповнень, змін до клопотання, або заміну його новим клопотанням, матеріали судового провадження щодо ОСОБА_6 не містять.
Поряд з цим небезпідставно, в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 зазначає про відсутність в матеріалах провадження даних про великі прибутки ОСОБА_6 внаслідок діяльності, яка поставлена йому у провину, грошових заощаджень, наявності у власності його або членів сім`ї цінного майна, отже, слідчий та прокурор не надали суду доказів того, що майновий стан ОСОБА_6 станом на день застосування запобіжного заходу дозволяє застосувати до підозрюваного розмір застави, який перевищує трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Стосовно зазначених доводів апеляційний суд звертає увагу на те, що закон не містить вимог при оцінці майнового стану підозрюваного враховувати виключно наявні грошові кошти чи інші високоліквідні активи.

-17-

Разом з тим, згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, відповідно до яких, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Із статті 5 Конвенції, в цілому, та її 3 пункту, зокрема, випливає, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007, заява №. 42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).
Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
Отже, положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують Суд на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан підозрюваного; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу підозрюваного; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «професійне середовище» підозрюваного; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Згідно матеріалів судового провадження встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні діянь, які відносяться дотяжких та особливо тяжких злочинів. При цьому органом досудового розслідування встановлено період зазначених протиправних діянь ОСОБА_6 , а саме з жовтня 2018 по 14.04.2019.
Із наявного в матеріалах судового провадження протоколу огляду документів від 21.11.2019 вбачається, що згідно огляду роздруківок по руху коштів банківського рахунку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 встановлено, що за період з 01.09.2018 по 28.06.2019 на банківський рахунок ОСОБА_6 надійшли грошові кошти в сумі близько 250 000 гривень. Поряд з цим колегія суддів звертає увагу на те, що не дивлячись на те, що згідно змісту клопотання слідчого, діяльність організованих ОСОБА_6 гральних закладі на території Закарпатської області була припинена 14.04.2019, у розрахунку наведено надходження на рахунок ОСОБА_6 коштів і після зазначеної дати.
При оцінці майнового стану підозрюваного ОСОБА_6 , колегія суддів враховує як вказані вище дані, із яких не вбачається доказів того, що від злочинної діяльності ОСОБА_6 отримував значний дохід, так і відсутність в матеріалах судового провадження будь-яких інших даних про наявність у власності підозрюваного цінного майна чи інших активів.
При цьому як під час розгляду клопотання слідчим суддею, так і при апеляційному розгляді, прокурором інших належних доказів, заперечень чи нових відомостей щодо зазначеної вище інформації не надано. У тому числі прокурор не

-18-

посилався на наявність доказів, які б з певної вірогідністю свідчили про розмір саме незаконно отриманих ОСОБА_6 коштів або іншого майна від злочинної діяльності (розмір прибутку).
У зв`язку з наведеним, враховані слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого та визначенні щодо підозрюваного ОСОБА_6 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, в розумінні ч.5 ст.182 КПК України - масштаби злочинної діяльності та значні прибутки, які приносить така діяльність, є такими, що не узгоджується з обставинами, які викладені в клопотанні слідчого, а інших даних, які б це спростовували, стороною обвинувачення надано не було і матеріали судового провадження не містять.
За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок слідчого судді про те, що існує виключний випадок і застава в розмірі, що визначена у п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, не зможе в повній мірі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Жодних доказів з приводу цього до клопотання не додано і в суді апеляційної інстанції такі обставини прокурором не доведено.
Оскільки у матеріалах судового провадження відсутні належні докази щодо обставин, які б у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, давали підстави для визначення застави у розмірі, що перевищує триста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та оскільки колегією суддів таких обставин також не встановлено, а тому, з урахуванням наведеного вище визначена слідчим суддею застава щодо ОСОБА_6 у розмірі 2100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,є завідомо непомірною для підозрюваного, - порушує права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на зазначені вище обставини, ухвала слідчого судді у цій частині не відповідає вимогам закону, не визнається належним чином вмотивованою та підтвердженою відповідними доказами (відомостями щодо матеріального та фінансового стану підозрюваного), підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нової ухвали.
Приймаючи до уваги характер і обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан, інші дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України,колегія суддів вважає, що застава у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , що буде достатнім стримуючим фактором, який зможе запобігти таким ризикам та не є завідомо непомірною для підозрюваного із урахуванням викладеного вище.
При розгляді апеляційної скарги колегія суддів сприяла учасникам судового провадження у можливостях надання ними доказів, доведення їх переконливості.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін;2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
При таких обставинах, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням апеляційним судом нової.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів

-19-

судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 196, 197, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.11.2019, якою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 4 ст. 28, ч.1 ст. 2032, ч.1 ст. 255 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 2100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 034 100(чотири мільйони тридцять чотири тисячі сто) грн. скасувати.
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Закарпатської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 задовольнити частково.
Обрати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з вищою освітою, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.28, ч.1 ст.203-2, ч.1 ст.255 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання ОСОБА_8 під вартою встановити до 26. 01. 2020 включно.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 100 (сто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 210 200 (двісті десять тисяч двісті) грн..
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_6 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до особи кримінального провадження слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися з населеного пункту в якому він фактично проживає ( АДРЕСА_2 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: