Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1384/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000322 від 21.08.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 , за погодження з прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме: автомобіля марки «КАМАЗ 55102», н.з. НОМЕР_1 , з причепом «СЗАЛ», н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у власності гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_4 на відчуження та розпорядження майном, а також на каміння жовтого кольору, схоже на каміння пісковик загальним об`ємом близько 7-ми кубометрів, власники якого не встановлені, шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_4 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, яке вилучено в ході огляду місця від 05.05.2020 року.
Клопотання обґрунтовується тим, що в провадженні СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000332 від 21.08.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240КК України.

Дослідивши додані до клопотання документи суд приходить до наступних висновків.
За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Суд враховує, що згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, зазначених вимог закону прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався.
З матеріалів клопотання вбачається, що слід уточнити резолютивну частину клопотання щодо позбавлення права відчуження , розпорядження та користування камінням «пісковику» лише ОСОБА_4 чи будь-яких інших осіб, оскільки як зазначено у резолютивній частині клопотання власники цього каміння не встановлені.
Окрім того, необхідно надати якісну копію реєстраційного документу на причіп та вказати у клопотанні вірні ідентифікаційні дані причепу, назву та модель, оскільки у клопотанні та постанові про призначення групи прокурорів від 21.08.2019 року та у заяві-згоді ОСОБА_4 на огляд причепу від 05.05.2020 року дані в цій частині різняться.
До клопотання в порушення ч.2 ст. 171 КПК України не додано та у самому клопотанні не зазначено контактний телефон власника транспортного засобу ОСОБА_4 , про арешт майна якого ставиться питання у даному клопотанні.
Відсутність зазначеної інформації унеможливлює належне та своєчасне повідомлення власника майна про час та місце розгляду зазначеного клопотання про арешт майна.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Оскільки клопотання про арешт майна подане без додержання вимог ст. 171 КПК України, воно підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з встановленням строку для такого усунення в сімдесят дві години.
Керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно повернути прокурору для приведення у відповідність до вимог ст. 171 КПК України.

Визначити прокурору строк в сімдесят дві години для усунення недоліків клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя: ОСОБА_1