Справа № 139/36/20
Провадження № 1-кс/139/16/20
У Х В А Л А

21 січня 2020 року смт Муровані Курилівці

Слідчий суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 , підозрюваної ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження старшого прокурора групи прокурорів, які здійснюють повноваження прокурорів у кримінальному провадженні № 0000020 від 09.04.2019, прокурора Мурованокуриловецького відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури у Вінницькій області радника юстиції ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000020, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2019 року за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 364 КК України (а.с. 11-12).

Підставою внесення таких відомостей до ЄРДР стало повідомлення прокурора про виявлення факту зловживання службовими особами відділу освіти Мурованокуриловецької РДА своїм службовим становищем при закупівлі шкільних парт та стільців.
15 січня 2020 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, повідомлено ОСОБА_3 (а.с. 63-69).

У клопотанні ставиться питання про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави.

Прокурор ОСОБА_2 , що є старшим прокурором групи прокурорів, що здійснюють повноваження прокурорів у кримінальному провадженні № 0000020 (а.с. 78-80), в судовому засіданні підтримав своє клопотання. Мотивом обрання такого запобіжного заходу називає обґрунтованість підозри, а також наявність ризиків, як то: можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів чи спеціалістів. Вказав, що існування таких ризиків стверджується обставиною, що ОСОБА_3 підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено позбавлення волі від трьох до шести років без можливості звільнення від покарання з випробуванням; її статки є достатніми для існування в умовах розшуку; займає посаду, яка дозволить безперешкодно змінити чи знищити документи, якими ще не володіє сторона обвинувачення, але які зможуть мати істотне значення для встановлення істини у справі, а також ця обставина дозволить маніпулювати чи впливати на свідків, які знаходяться на своїх посадах під керівництвом підозрюваної. Вважає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не дадуть змогу запобігти зазначеним вище ризикам. З врахуванням матеріального стану підозрюваної, її соціального положення просив застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави в максимальному розмірі, визначеному п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_3 пояснила: Її звинувачують в тому, що вона здійснила закупівлю шкільних меблів без проведення процедури відкритих торгів. Однак, вона не визнає себе винуватою в такій підозрі, оскільки отримала відповідний дозвіл розпорядженням голови Мурованокуриловецької райдержадміністрації. Крім того, впродовж часу, відколи триває досудове розслідування, вона не вчиняла дій, які б вказували на необхідність обрання щодо неї запобіжного заходу, а розмір застави, який у своєму клопотанні визначив прокурор, для неї є неспіврозмірним з її доходами.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_4 (а.с. 81-87) заявив, що підозра щодо вчинення його підзахисною ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, є необґрунтованою та спростовується розпорядженням голови Мурованокуриловецької райдержадміністрації № 306 від 22.08.2018. А ризики, на які вказує сторона обвинувачення, є надуманими, оскільки підозрювана ОСОБА_3 належно виконує покладені на неї процесуальні обов`язки, прокурором не доведено, що за період з квітня 2019 року, коли внесено до ЄРДР повідомлення про злочин, впливала на своїх підлеглих свідків у справі чи намагалася знищити якісь документи (вони є у відкритому доступі та вже давно вилучені слідчими), а одна лише тяжкість покарання за вмінений злочин не повинна слугувати підставою для обрання запобіжного заходу. Так само необґрунтованим вважає розмір застави, про який просить прокурор, оскільки декларацією про доходи, якою сторона обвинувачення обґрунтовує цей розмір, доводиться, що єдиним доходом підозрюваної, яка має на утриманні малолітню дитину, є її заробітна плата, а її розмір за рік нижчий, ніж прокурор просить визначити заставу. Просить з цих підстав відмовити в задоволенні клопотання.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя прийшла до наступного висновку:

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Так, рапортом прокурора про виявлення ознак кримінального правопорушення (а.с. 13) доведено підставу для реєстрації 09 квітня 2019 року в ЄРДР повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. Протоколами № 101 від 02.07.2018 (а.с. 15) та № 108 від 23.07.2018 (а.с. 14), тендерною документацією на закупівлю товару (а.с. 16-28), договорами від 14.09.2018 № 91 (а.с. 29-31) і № 92 (а.с. 32-34) про закупівлю 226 штук шкільних парт на загальну суму 180800 гривень та 226 штук стільців до шкільних парт на загальну суму 157183 гривні доведено факт закупівлі відділом освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації у ФОП ОСОБА_6 (місце проживання - АДРЕСА_1 ) та ФОП ОСОБА_7 (місце проживання - АДРЕСА_1 ) меблів для забезпечення комплектування загальноосвітніх навчальних закладів обладнанням для діяльнісного навчання. Висновком експерта № 3256-3257/19-21 від 18.10.2019 (а.с. 35-40) доводиться, що закуплені меблі не відповідають вимогам наказу Міністерства освіти і науки України № 283 від 23.03.2018 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо організації освітнього простору Нової української школи», Інформаційного повідомлення Міністерства освіти і науки України від 21.08.2018 «Вимоги до шкільних меблів для Нової української школи», затвердженим вимогам та стандартам ДСТУ ГОСТ 22046:2004, ДСТУ ЕNV 1729-2:2004, ГОСТ 11015-93, ГОСТ11016-93, а також встановлено ринкову вартість закуплених відділом освіти меблів. Висновком експерта № 56 від 17.12.2019 (а.с. 48-59) встановлено, що Довідка головного державного фінансового інспектора відділу взаємодії з правоохоронними органами Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області від 18.11.2019 (а.с. 42-47) про невідповідність закуплених меблів Інформаційному повідомленню Міністерства освіти і науки України від 21.08.2018 «Вимоги до шкільних меблів для Нової української школи», затвердженим вимогам та стандартам ДСТУ ГОСТ 22046:2004, ДСТУ ЕNV 1729-2:2004, ГОСТ 11015-93, ГОСТ11016-93, підтверджується документально. Посадовою інструкцією начальника відділу освіти Мурованокуриловецької РДА (а.с. 60-62) доводиться, що ОСОБА_3 є службовою особою, яка є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Докази на вказаній стадії кримінального процесу на їх допустимість відповідно до ст. 89 КПК України слідчим суддею не оцінюються.

Щодо встановлення факту існування у процесуальній поведінці підозрюваної ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду , знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, приходжу до такого висновку:

Доказами на обґрунтування таких ризиків можуть бути: фактичне переховування від органів досудового розслідування та/або суду; показання свідків про намір особи переховуватись, придбання квитків, зміна місця проживання, підтверджені документально, відомості про відсутність постійного місця проживання, тощо; фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваної вчинити дії, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів; незаконний вплив на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, підтверджені документально.

Вважаю, що сторона обвинувачення не довела наявність у процесуальній поведінці підозрюваної ОСОБА_3 таких ризиків, як спроби знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Так, прокурор обґрунтовує ці ризики тяжкістю покарання, якому може бути піддана підозрювана у разі визнання її винною в інкримінованому злочині, її посадою, а також своїми особистими припущеннями (щодо впливу на спеціалістів та експертів). В той же час, стороною обвинувачення не застосовано до підозрюваної такий попереджувальний захід як відсторонення від посади, а також не доведено необхідність досудового розслідування у будь-яких документах, які ще утримуються підозрюваною, але мають істотне значення для розслідування цього кримінального провадження.
Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурор обґрунтував тяжкістю покарання за інкримінований ОСОБА_3 злочин. Дійсно, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування чи повторного вчинення злочинів». Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства та/або суду.
Однак, враховуючи обставину, що прокурором не надано реальних та документальних доказів протиправної процесуальної поведінки підозрюваної, чи доказів невиконання нею процесуальних обов`язків, а також, що підозрювана ОСОБА_3 має міцні соціальні зв`язки, як то: постійне місце роботи, службові обов`язки на якому виконує професійно та сумлінно, що підтверджується відповідними характеристиками та відзнаками (а.с. 91, 92, 97-100); малолітня дитина на утриманні та матір пенсійного віку (а.с. 89, 101), вважаю, що відсутні достатні підстави вважати, що за наявності тяжкого покарання за вчинення злочину, який інкриміновано підозрюваній, в її процесуальній поведінці існує ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Без належного обґрунтування стороною обвинувачення залишено й доведення недостатності застосування щодо підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів, а лише констатовано, що на ОСОБА_3 неможливо покласти обов`язки, передбачені кримінальним процесуальним законодавством при обрані запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

З врахуванням вище викладеного, роблю висновок, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, але не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які він вказує, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких обставин, вважаю за правильне та можливе на підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрювану прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.
Керуючись ст.ст. 176-178, 193, 194, 369-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити частково.

Визнати недоведеними наявність достатніх підстав вважати, що в процесуальній поведінці підозрюваної існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зобов`язати підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: ________________