Справа № 755/3557/19
№1-кп/755/780/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009355 від 09.10.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, працюючого неофіційно вантажником, із неповною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.04.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком 90 годин; 30.01.2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, на підставі ст. 71 КК України приєднано до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва у виді громадських робіт на строк 90 годин та остаточно призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, який виконувати самостійно, та у виді громадських робіт на строк 90 годин; 22.05.2019 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 5 днів позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 08.10.2018 року, приблизно о 19 годині 27 хвилин, зайшов до приміщення магазину «Книгарня Є», який розташований за адресою: м. Київ, вул. А.Малишка, 2-Д та перебуваючи в приміщенні магазину, у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, а саме, мобільного телефону марки «Huawei Р smart plus», блакитного кольору. Здійснюючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, з корисливих мотивів, взяв зі столу належний ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Huawei Р smart plus», блакитного кольору, вартістю 6665 гривень 83 копійки, який знаходився біля каси, після чого, зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на суму 6665 гривень 83 копійки.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та показав, що 08.10.2018 року, приблизно о 19 годині 27 хвилин, він зайшов до магазину «Книгарня Є», що за адресою: м. Київ, вул. А.Малишка, 2-Д, побачив на столі біля каси мобільний телефон. Далі, він переконався, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, взяв побачений ним мобільний телефон та зник з місця злочину. У скоєному щиро каявся, прохав його суворо не карати та зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час, місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: постанови про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 16.11.2018 року і матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного (щиро каявся, вину визнав у повному обсязі), дані про його особу, а саме: на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 11.11.2003 року з діагнозом: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Зокрема, суд дійшов висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню, згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у виді позбавлення волі.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_5 , його особи - раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, однак, поряд з цим, враховує те, що вину свою визнав повністю, щиро каявся у скоєному.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, за який він засуджується цим вироком та злочину, за який його засуджено вироком Деснянського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року до 4 (чотирьох) років 5 (п`яти) днів позбавлення волі, остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 4 (чотирьох) років 5 (п`яти) днів позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 06 вересня 2019 року.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2019 року, яким ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень виконувати самостійно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речовий доказ у кримінальному, а саме: відеоносій CD-R, 80 min, 700 МВ, марки «Videx», на якому знаходиться відеозапис із камери відеоспостереження, що розташована в приміщення магазину «Книгарня Є» за адресою: АДРЕСА_2 залишити у матеріалах.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити (направити) обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя