Справа № 127/7176/20
Провадження №11-сс/801/328/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 30.03.2020 про накладення у кримінальному провадженні №0000033 арешту на майно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України шляхом позбавлення права на відчуження:

-1/4 квартири загальною площею 96,9 м.2, за адресою: АДРЕСА_2 ;

-квартири загальною площею 39,5 м.2, за адресою: АДРЕСА_3 ;

-земельної ділянки, кадастровий номер :04:005:0362, площею 2 Га, розташована на території Сивківської сільської ради, Білогірського району, Хмельницької області;

-нежитлового приміщення - гаражу площею 20,8 м.2, в Гаражно-будівельному кооперативі «Східний » за адресою: м. Вінниця вул. Чехова,1-а, гараж НОМЕР_1 ;

-нежитлового приміщення - комори загальною площею 3,7 м.2, за адресою: АДРЕСА_4 ;

А також, позбавлено права на відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки ВАЗ-111740, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 .

в с т а н о в и л а:
у провадженні слідчого ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_9 знаходиться кримінальне провадження №0000033, відомості про яке внесені до ЄРДР 15.03.2017.

За результатами досудового розслідування на підставі здобутих доказів 27.03.2020 ОСОБА_8 , повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_8 підозрюється у тому, що приблизно в 2014 році ОСОБА_10 з метою особистого збагачення організував та очолив злочинну групу, до якої залучив спочатку ОСОБА_11 , а потім ОСОБА_8 та ОСОБА_12 .

План злочинної діяльності, розроблений ОСОБА_10 , передбачав створення підконтрольних фіктивних суб`єктів господарської діяльності, на які за допомогою підроблення та використання завідомо підроблених договорів оренди земельних ділянок члени злочинної групи зареєстрували право оренди на чужі земельні ділянки сільськогосподарського призначення, з метою подальшої реалізації корпоративних прав на фіктивні підприємства, на які зареєстроване вказане право оренди під виглядом добросовісно набутого.

Загалом члени злочинної групи організували підроблення більше ніж 550 договорів оренди земельних ділянок загальною площею біля 1000 Га, на підставі яких зареєстрували право оренди за 3 підконтрольними фіктивними підприємствами ТОВ «Колорит Агрос», ТОВ «Поділля Латінвест» та ТОВ «Краєвид Поділья».

Корпоративні права на двоє з вказаних підприємств у 2017 році члени злочинної групи намагались продати за 15 млн. грн. представникам іноземної компанії «ІлтаКомодітіс СА», що зареєстрована в Швейцарії.

Обумовлені кошти ОСОБА_10 та його спільники не отримали з причин, що не залежали від їх воли, оскільки представники «ІлтаКомодітіс СА» виявили факти підроблення договорів оренди земельних ділянок.

Ухвалою слідчого судді від 30.03.2020 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно ОСОБА_8 .

Рішення вмотивовано тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, санкцією якого передбачено конфіскацію майна, тому є достатні підстави вважати, що зазначене у клопотанні майно підозрюваного ОСОБА_8 підлягатиме конфіскації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 30.03.2020, оскільки його не було повідомлено про прийняте рішення, а про нього дізнався лише 22.04.2020 під час вилучення належного йому автомобіля.

Вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді та повністю відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою і невмотивованою, а саме:

-не містить номеру кримінального провадження;

-не вказано, що майно відповідає вимогам ст. 96-2 КПК України, оскільки злочинами матеріальної шкоди завдано не було, докази про те, що воно здобуте внаслідок злочинної діяльності також відсутні;

-не дотримано вимог ч. 4 ст. 173 КПК України щодо застосування найменш обтяжливого способу арешту майна. Робота підозрюваного пов`язана із постійним пересуванням на власному автомобілі, арешт якого створить загрозу звільнення не унеможливить матеріальне забезпечення сім`ї;

-не виконано приписів ч. 6 ст. 173 КПК щодо направлення копії ухвали про арешт майна власнику майна.

Також звертає увагу на конституційне право володіння, користування і розпорядження своєю власністю та передбачених нормами КПК України підстав для позбавлення або обмеження відповідних прав.

Заслухавши доповідача, думку адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвали слідчого судді може бути подана протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею 30.03.2020 за відсутності власника майна, на яке було накладено арешт, про дату час судового розгляду він не повідомлявся, копія ухвали на направлялась.

З огляду на вказане, оскільки про існування ухвали слідчого судді власнику майна стало відомо 22.04.2020 під час вилучення арештованого автомобіля, початок строку на апеляційне оскарження слід обраховувати із вказаної дати.

ОСОБА_8 передав апеляційну скаргу до відділення поштового зв`язку 24.04.2020, тому строк на апеляційне оскарження пропущено не було.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вмотивував необхідність накладення арешту на майно тим, що ОСОБА_8 підозрюється за ч. 4 ст. 190 КПК України, а тому майно у випадку доведення його винуватості може підлягати конфіскації.

З даного приводу Суд зазначає, що санкцією ч. 4 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

З огляду на вказане, рішення слідчого судді про необхідність накладення арешту на майно ОСОБА_8 є вірним, оскільки є підстави вважати, що воно у випадку доведення винуватості може підлягати конфіскації, а не спеціальній конфіскації.

Водночас колегія судів погоджується із мотивами апеляційної скарги щодо неналежного врахування слідчим суддею вимог ч. 4 ст. 173 КПК України про необхідність застосування найменш обтяжливого способу арешту належного ОСОБА_8 автомобіля.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

ОСОБА_8 проживає у м. Вінниця та працює з 13.11.2017 на посаді менеджера в ПСП «Агрофірма Непадівська», що знаходиться в с. Непадівка Липовецького районну Вінницької області, а тому потребує транспортного засобу для виконання своїх обов`язків та матеріального забезпечення сімї.

Тому Суд приходить до висновку, що на автомобіль марки ВАЗ-111740, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 слід накласти арешт шляхом позбавлення ОСОБА_8 права на його відчуження, із можливістю ним користуватися, що не суперечитиме інтересам слідства.

Також є слушними мотиви апеляційної скарги в частині невиконання вимог слідчим суддею щодо зазначення номеру кримінального провадження органу досудового розслідування, анкетних даних підозрюваного та не направлення копії ухвали власнику.

У зв`язку з викладеним, ухвалу слідчого судді слід скасувати, а клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 30.03.2020 про накладення у кримінальному провадженні №0000033 арешту на майно ОСОБА_8 скасувати.

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на відчуження:

-1/4 квартири загальною площею 96,9 м.2, за адресою: АДРЕСА_2 ;

-квартири загальною площею 39,5 м.2, за адресою: АДРЕСА_3 ;

-земельної ділянки кадастровий номер :04:005:0362, площею 2 га, розташованої на території Сивківської сільської ради, Білогірського району, Хмельницької області;

-нежитлового приміщення- гаража площею 20,8 м.2, в гаражно-будівельному кооперативі «Східний » за адресою: м. Вінниця вул. Чехова,1-а, гараж НОМЕР_1 ;

-нежитлового приміщення - комори загальною площею 3,7 м.2, за адресою: АДРЕСА_4 ;

А також позбавити права на відчуження та розпорядження автомобілем марки ВАЗ-111740, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4