ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2019 року, -

з участю: прокурора - ОСОБА_8

підозрюваного - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2019 року клопотання прокурора задоволено ; застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів , який визначено обчислювати з 26 листопада 2019 року з 14 год. 50 хв.

Кінцевим днем тримання під вартою визначено 24 січня 2020 року о 14 год. 50 хв.

Визначено заставу у розмірі 276 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , що становить 530 196, 00 гривень.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із м.Харків, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та підозрюваними ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно з матеріалами клопотання , 28 листопада 2019 року прокурор звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_7 , обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.2 ст.364 КК України та існують ризики передбачені ст.177 КПК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обгрунтованість підозри у вчиненні злочину , тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а саме у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, обставини його вчинення, існування ризиків передбачених статтею 177 КПК України. Зважаючи на дані про особу підозрюваного, а також наявні ризики, із врахуванням принципів розумності та співмірності слідчий суддя вважав за необхідне вийти за межі розміру застави, передбаченого за вчинення тяжких злочинів та визначити заставу у відповідності до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 276 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (1921 грн. х 276 = 530196,00 грн.), оскільки внесення застави саме в такому розмірі достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги , адвокат заперечує наявність обґрунтованої підозри. При цьому, апелянт зазначає, що слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри та правильність кваліфікації його дій, оскільки суб`єктом службових злочинів, крім давання хабара (ст. 369 КК), може бути тільки службова особа. При вчиненні злочину, передбаченого ст. 364 КК України, апріорі не може бути співучасті в ньому приватної особи, оскільки вчинення злочинних дій посадовою чи службовою особою жодної допомоги приватної особи не потребує, хіба що допомоги іншої службової чи посадової особи, але і вони в такому разі будуть лише співвиконавцями. Крім цього, з тексту та суті мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, як, доречи, з з матеріалів кримінального провадження наданих стороні захисту і суду, випливає що на час затримання та обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, органом досудового слідства не встановлений навіть розмір матеріальної шкоди, можливо, завданої Державним установам «Олексіївська ВК №25» та «Качанівська ВК № 54».

При цьому жодній з посадових осіб ДУ "Олексіївська ВК №25" та ДУ "Качанівська ВК №54" не ставиться у провину заволодіння, будь яким чином, державним майном але до таких дій, а саме до заволодіння державним майном, ОСОБА_7 не має жодного відношення.

Прокурором ані в клопотанні про обрання запобіжного заходу, ані в судовому засіданні не було наведено жодного доказу наявності ризику.

При цьому , жодним законом, жодним нормативним актом не передбачено метою тримання під вартою постійне візуальне спостереження, особливо враховуючи той факт, що у працівників слідчих ізоляторів не є навіть не те щоб такого обов`язку, а й навіть права.

В оскаржуваній ухвалі стосовно ОСОБА_7 взагалі відсутнє посилання та аналіз таких чинників, як: - наявність стійких соціальних зв`язків, як родинних, так і по роду діяльності; - наявність батьків пенсіонерів: батька - ОСОБА_14 , 1949 року народження, та мити ОСОБА_15 , 1960 року народження; - наявність доньки - ОСОБА_16 , 2001 року народження; - наявність не тільки місця проживання, а й житла на праві приватної власності. - відсутність порушень законів України у минулому. До того ж, застосування запобіжного заходу не повинно бути «очікуванням» обвинувального вироку.

Також, слідчий суддя, призначаючи заставу у розмірі 276 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що більш ніж в тричі перевищує розмір максимальної застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні ТЯЖКОГО злочину (80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), не те що не зазначив в чому, в даній конкретній справі, саме стосовно ОСОБА_7 , він вбачає виключний випадок і чому, на його думку, застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, а й не навів жодного аргументу з цього приводу. І це при тому, що сам ОСОБА_7 не є ані посадовою, ані службовою особою в розумінні пред`явленої підозри. В той же час самим посадовцям, які, згідно підозри, є виконавцями злочину - "Зловживання владою або службовим становищем", застава призначена у розмірі значно нижчому ніж 200 000 гр.

Позиції інших учасників судового провадження

В судовому засіданні адвокат та підозрюваний апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Апеляційним судом встановлено , що в провадженні територіального управління ДБР , розташованого у м. Полтава перебувають матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за № 0000363 від 28.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ст.364 ч.2 КК України.

26 листопада 2019 року о 14 год. 50 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.2 ст.364 КК України.

27.11.2019 року ОСОБА_7 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.2 ст.364 КК України.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні , слідчим суддею з`ясовано , що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.5 ст.27 - ч. 2 ст. 364 КК України, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які долучені до матеріалів клопотання, зокрема: заявою про вчинення злочину, протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , висновком фахівця оцінювача щодо визначення ринкової вартості майна ( продуктів харчування ).

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини , вимога розумної підозри передбачає наявність доказів , які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми , щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим злочином підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів вказує на його причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27-ч. 2 ст. 364 КК України та дає підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті , зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою або невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції , слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відсутність в матеріалах клопотання усіх доказів , на які посилається сторона обвинувачення , не може слугувати підставою для визнання підозри необґрунтованою. Крім того , процесуальне законодавство не ставить вимоги долучати до матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу усіх доказів. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 184 КПК України , до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Тому доводи апеляції про відсутність доказів щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 , ч. 2 ст. 364 КК України є безпідставними.

Не є обгрунтованими доводи автора апеляції і про неправильну кваліфікацію дій підозрюваного.

У контексті вказаного питання колегія суддів звертає увагу , що знову ж таки питання доведення винуватості особи у вчиненому злочині на даному етапі розслідування не може бути предметом судового розгляду. На протязі всього часу досудового розслідування орган досудового слідства має право збирати докази винуватості особи , змінювати , уточнювати , висунути нову підозру і остаточно дії мають бути кваліфіковані в обвинувальному акті.

ОСОБА_7 , як вже наголошувалось вище , обвинувачується у пособництві у вчиненні злочину.

Положення статті 27 ч.5 КК не містять жодних застережень щодо можливості застосування вказаної норми у конкретному складі злочину в залежності від суб`єкту.

Не є обгрунтованими доводи автора апеляції і щодо відсутності і недоведеності відповідно існування ризиків передбачених статтею 177 КПК.

Так , під час розгляду клопотання відносно ОСОБА_7 , як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Таким ризиком суд визнав те, що підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення , незаконно впливати на свідків , заявника , у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, які випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

З вказаними висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду, яка, врахувавши обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується доказами, наведеними в клопотанні слідчим і які є достатніми на цій стадії досудового слідства , наявність існуючих ризиків , передбачених ст.177 КПК України і доведених наявними в матеріалах клопотання доказами , приходить до висновку, що тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Інші доводи, наведені в апеляції, на думку колегії суддів, є непереконливими і не спростовують висновків слідчого судді суду першої інстанції та колегії апеляційного суду.

Так, позитивні характеристики підозрюваного ОСОБА_7 , міцні соціальні зв`язки , про які йдеться в апеляції адвоката, жодним чином не зменшують існуючих ризиків та тяжкості вчиненого.

Не зменшують існуючих ризиків та не є беззаперечною підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу , наявність на утриманні підозрюваного батька , неповнолітньої дитини та інші обставини щодо його особи.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку , що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді.

Правильно , на думку колегії суддів , визначено слідчим суддею і розмір застави , зважаючи на дані про особу підозрюваного , наявність ризиків та з врахуванням принципів розумності та співмірності. Обґрунтованих підстав вважати суму застави надмірною , колегія суддів не знаходить. Не наведено і адвокатом переконливих доводів для зменшення суми застави.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки слідчого судді щодо доцільності тримання підозрюваного під вартою, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвала слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст.376,420422 КПК України , колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_18 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення , а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2019 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін;

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

____________ _____________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3