Справа № 439/1450/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1626/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження № 439/1450/19 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олесько Буського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 289 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10 ,

за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_9 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Бродівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2019 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до арешту строком на два місяці, за ч. 1 ст. 289 КК України на три роки обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання - три роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік.
На підставі п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
Цивільний позов представника потерпілого задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 13 936 грн. відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.
Відмовлено у задоволенні вимоги представника потерпілого про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 12 000 грн. відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.
ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 14 серпня 2019 року приблизно о 23.00 год., перебуваючи у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «Fiat» моделі «Doblo», сірого кольору, 2003 року випуску, із реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , з метою поїздити на ньому, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що заволодіває чужим транспортним засобом без дозволу власника, таємно, незаконно, не маючи на автомобіль жодного права, скориставшись тим, що потерпілих немає у будинку, взяв із серванту ключі від автомобіля та, вийшовши у двір сусіднього господарства за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився вищевказаний автомобіль, за допомогою ключа завів двигун та поїхав на ньому у власних справах, внаслідок чого заподіяв потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 90229 грн.
В подальшому 15 серпня 2019 року приблизно о 02 год. 50 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в належному ОСОБА_8 автомобілі марки «Fiat» моделі «Doblo» сірого кольору, 2003 року випуску, із реєстраційним номером НОМЕР_1 , керуючись корисливими спонуканнями, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав належні ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 400 грн., які знаходились у сонцезахисному козирку даного автомобіля, після чого витратив їх на власний розсуд, таким чином спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_9 просить вирок змінити, збільшити розмір відшкодування на користь потерпілого ОСОБА_8 вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, стягнувши з обвинуваченого 25936 грн. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 є обґрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку, однак вирок в частині часткового задоволення цивільного позову підлягає скасуванню. Суд безпідставно дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання, є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Щире каяття у даній справі не може вважатися пом`якшуючою обставиною з огляду на те, що обвинувачений не намагався відшкодувати завдані збитки, виправити наслідки вчиненого, жодного разу не висловив потерпілим свої співчуття, не розкаявся та не намагався просити вибачення. Часткове задоволення позовних вимог є незаконним, не відповідає дійсним обставинам справи, а також прийняте за неповного з`ясування судом обставин та доказів, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права. Судом не в повній мірі були досліджені докази, які було надані потерпілим ОСОБА_8 в обґрунтування цивільного позову. З незрозумілих причин суд задовольнив витрати на ремонт автомобіля лише частково та стягнув з обвинуваченого вибірково кошти, витрачені на купівлю запчастин для відновлення мотору на суму 13 936 гривень. Натомість у цивільному позові була вказана сума 25936 грн., яка підтверджується товарними чеками від 09.09.2019 року, 10.09.2019 року, 24.09.2019 року та актом технічного стану від 24 вересня 2019 року, копії яких містяться в матеріалах справи. Судом не було безпосередньо досліджено акт технічного стану автомобіля, який приєднано до цивільного позову. Відмова у задоволенні вимог щодо стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого матеріального збитку, завданого злочином, яка полягає у відновленні автомобіля та капітальному ремонті, є необґрунтованою.

Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_9 апеляційну скаргу підтримали, уточнили суму завданої шкоди та просять вирок змінити, стягнувши з обвинуваченого 25366 грн. відшкодування матеріальної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_7 погодився з апеляційними вимогами представника потерпілого, згідний відшкодувати потерпілому завдану матеріальну шкоду в розмірі 25366 грн.

Прокурор вимоги апеляційної скарги підтримав.

Заслухавши доповідь судді, представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_8 , сторону захисту та сторону обвинувачення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити з таких підстав.

Апеляційний суд переглядає вирок у межах апеляційної скарги відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України.

Доведеність вини, кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 289 КК України та призначене обвинуваченому покарання учасниками судового провадження не оспорюються.

При вирішенні цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди суд не в повній мірі врахував наявні в матеріалах кримінального провадження докази на підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що представником потерпілого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_9 у позовній заяві наведено обґрунтування поданого позову та підтверджено заявлений розмір завданої матеріальної шкоди - товарними чеками та актом технічного огляду, які не були враховані в повному обсязі судом першої інстанції.

Так, матеріальний збиток, завданий потерпілому, підтверджується товарним чеками від 09 вересня 2019 року, 10 вересня 2019 року та 24 вересня 2019 на загальну суму 13366 грн. (а.с.22-24), а також актом технічного стану двигуна автомобіля від 24 вересня 2019 року, згідно з висновком якого автомобіль потребує ремонту та обслуговування, орієнтовна вартість яких складає 12000 грн. (а.с.25), всього на суму 25366 грн.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що акт технічного стану автомобіля не підтверджує фактично понесених витрат ОСОБА_8 , тому не надає йому права на відшкодування шкоди в розмірі 12000 грн., оскільки положеннями ч.1, п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України визначено право ОСОБА_8 на відшкодування збитків, яких він не лише зазнав у зв`язку із пошкодженням речі, а також витрати, які він мусить зробити для відновлення свого порушеного права, в даному випадку проведення відновлювального ремонту транспортного засобу.

З урахуванням розміру завданої потерпілому матеріальної шкоди така підлягає відшкодуванню в розмірі 25366 грн. із зміною вироку в частині вирішення цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди.

У решті вирок слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 задоволити.

Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди змінити.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди задоволити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 25366 (двадцять п`ять тисяч триста шістдесят шість) грн. відшкодування матеріальної шкоди.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3