У Х В А Л А
іменем України
ун.№759/3109/20
пр.№1-кс/759/1158/20
"20" лютого 2020 р.

Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , без участі сторін, розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0003797 від 05.09.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль сірого кольору «SUBARU LEGACY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та ключ від замка запалювання вказаного автомобіля, що було вилучене в ході обшуку 14.02.2020р. за адресою: Львівська обл., м.Червоноград, вул.Крушельгицької буд.9.
В судове засідання учасники не з`явились, хоча про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, причини неявки слідчому судді не повідомили.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з такого.
З матеріалів клопотання вбачається, що метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.
Згідно до ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1,2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.Частинами 1, 2 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, приймаючи до уваги вище викладене і загальні засади кримінального провадження, клопотання слідчого не підлягає задоволенню, оскільки клопотання не містить належного обґрунтування, а також слідчим не надано належних доказів для задоволення вказаного клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст..ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0003797 від 05.09.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1