Справа № 361/8506/19
Провадження № 1-кп/361/761/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

==================================================================================
16 грудня 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в

м. Бровари матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003193 від 16 листопада 2019 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Зуївка м. Харцизька Донецької області, громадянина України, українця, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
в с т а н о в и в:

Обвинувальний акт з додатками, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 надійшов до суду 03 грудня 2019 року.

28 листопада 2019 року між прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період додби без використання електронних засобів контролю на строк до 18 січня 2020 року включно.

Обставини, викладені в обвинувальному акті, не вимагають судового розгляду у закритому судовому засіданні, судом колегіально або судом присяжних.

Визначення головуючого судді здійснено автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації кримінального провадження відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

Підстав для закриття або зупинення провадження немає.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право, серед іншого, затвердити угоду.

Згідно обвинувального акту встановлено, що 12 листопада 2019 року, ОСОБА_4 , за попередньою усною домовленістю з ОСОБА_5 , залишив останньому в одному з гаражів ГК «Металіст» по вул. Металургів в м. Бровари Київської області власний автомобіль марки VOLKSWAGEN модель TRANSPORT синього кольору, р.з. НОМЕР_1 для здійснення його ремонту, після чого у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи протиправний намір, ОСОБА_5 , після 18 години 30 хвилин, 14 листопада 2019 року зайняв водійське місце в автомобілі VOLKSWAGEN TRANSPORT р.з. НОМЕР_1 , придбаному ОСОБА_4 , в 2018 році за 200 000 грн., за допомогою залишеного власником ключа привів у дію двигун та на вказаному транспортному засобі залишив місце події, був затриманий співробітниками поліції вранці 16 листопада 2019 року в смт. Глеваха Васильківського району Київської області.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно.

В ході розгляду кримінального провадження між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій винної особи за ч. 2 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та узгоджено сторонами вид та міру покарання ОСОБА_5 за скоєння ним кримінального правопорушення (злочину).

Відповідно до ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, а саме: беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, сприяння правоохоронним органам у виявленні злочинів.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України наслідки укладення й затвердження даної угоди, узгодженого виду і міри покарання, надав згоду на його призначення та інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

В угоді зазначена дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.

Таким чином, при перевірці судом угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України.

У судовому засіданні прокурор просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами вид і міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого

ч. 2 ст. 289 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якої він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.

Захисник обвинуваченого підтримала позицію свого підзахисного, потерпілий також не заперечував проти затвердження угоди.

На підставі показань обвинуваченого суд встановив, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно із ч. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

У ч. 4 ст. 469 КПК України, визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, а також внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України злочин передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, тому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.

Умови укладеної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав вважати неможливим виконання угоди обвинуваченому, наявні фактичні підстави для визнання вини, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення покарань, встановленим кримінальним законом.

Розглянувши угоду про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам КПК України, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, суд вважає, що укладення угоди є добровільним, відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, а тому вона підлягає затвердженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При призначенні покарання суд на виконання вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття у вчиненому, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

За наведених обставин суд вважає, що вказана угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженого в ній покарання.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, застосовані щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування у вигляді домашнього арешту, з урахуванням призначеного виду покарання й особи обвинуваченого, суд на підставі ст. 374 КПК України, до набрання вироком законної сили вважає необхідним залишити без змін обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби без використання електронних засобів контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 368, 370, 374, 394, 468, 469, 472, 473, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 листопада 2019 року в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0003193 від 16 листопада 2019 року між прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, у період якого зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту у певний період доби без використання електронних засобів контролю, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: автомобіль марки Фольсваген модель Т5, р.з. НОМЕР_1 та ключ від даного автомобіля вважати повернутими потерпілому ОСОБА_4 дозволивши ними розпоряджатись та використовувати за призначенням, після набрання вироком законної сили;

-мобільний телефон Леново модель С660вважати повернутим ОСОБА_5 дозволивши ним розпоряджатись та використовувати за призначенням, після набрання вироком законної сили.
Вирок суду може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1