Провадження №11-кп/801/1508/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0003247 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2019 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.3 ст.307 КК України продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.01.2020 включно,

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.3 ст.307 КК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний повторно до спливу продовженого строку розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2019 року обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.3 ст.307 КК України продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.01.2020 включно.
Приймаючи рішення суд першої інстанції мотивував його тим, що оскільки судовий розгляд ще не завершено, всіх свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не допитано, письмові докази не досліджено, обвинувачений підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, суд вважає, що наведені обставини дають підстави для висновків про наявність високого ступеню ризику ухилення обвинуваченого від суду, ризику можливого вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому жоден більш м`який запобіжний захід, на даній стадії судового розгляду, не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 під час судового розгляду даного кримінального провадження.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, мотивуючи свої вимоги тим, що суд першої інстанції застосовуючи до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не врахував його особу, він раніше не судимий, має постійне джерело доходу, місце проживання, від слідства та суду не переховувався.
Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, мотивуючи свої вимоги тим, що не врахована особа обвинуваченого, який має постійне місце проживання, проживає разом з батьком, раніше не судимий, не переховувався від слідства та суду, крім того не враховані стійкі соціальні зв`язки.
Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , які підтримали вимоги викладені в апеляційних скаргах; прокурора, який заперечив проти апеляційних скарг, перевіривши судові матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховати або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено колегією суддів у судовому засіданні та, що знайшло своє підтвердження, судом першої інстанції, в порядку ст.331 КПК України, було продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 .
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Так, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.3 ст.307 КК України з чим і погоджується колегія суддів, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , відповідно до ст.12 КК України, судовий розгляд ще не завершено, всіх свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не допитано; перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду, чинити тиск на свідків, крім того, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є ризик вчинення останнім інших кримінальних правопорушень, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 під час судового розгляду даного кримінального провадження.
Ризики передбачені ст.177 КПК України на час апеляційного розгляду продовжують існувати, нових обставин, які б слугували підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою учасниками кримінального провадження не наведено.
Викладені стороною захисту та обвинуваченим апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні обвинуваченому строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданих апеляційних скарг не встановлено.
Враховуючи вище викладені обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 ,захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2019 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підпис)

Згідно з оригіналом