Справа № 464/6880/19
пр.№ 1-кп/464/44/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2020 м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №464/6880/19, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 9 грудня 2019 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м.Львова, одружений, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за ч.1 ст.359 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 у порушення вимог п. 7 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-ХII «Про право власності на окремі види майна» (далі Перелік), п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.10.2001 № 1450 «Про затвердження Положення про порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язків, інших засобів негласного отримання інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації» (далі Положення), п.1 Указу Президента України від 13.04.2001 № 256/2001 «Про впорядкування виготовлення, придбання та застосування технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку» придбав спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації при наступних обставинах.

Відповідно до п.7 Переліку, спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації (далі - СТЗ) є видом майна, що не може перебувати у власності громадян.

Статтями 2, 3 «Положення про порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2001 № 1450 визначено перелік замовників розроблення, виготовлення та придбання СТЗ, серед якого відсутні фізичні особи.

У невстановлений досудовим слідством час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на незаконне придбання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації з метою використання для власних потреб.

Діючи умисно, з метою незаконного придбання СТЗ, ОСОБА_5 за допомогою комп`ютерної техніки, яка має доступ до всесвітньої мережі Інтернет, на сайті розміщення оголошень «OLX.ua» здійснив пошук оголошення про продаж спеціального технічного засобу. У результаті пошуку ОСОБА_5 на сайті оголошень «OLX.ua» виявив обліковий запис жителя с. Ільці Верховинського району Івано-Франківської області ОСОБА_6 про реалізацію ним електронного настільного годинника, у який вбудована прихована мініатюрна відеокамера та мікрофон, та який призначається для прихованої відеозйомки, в т.ч. в режимі реального часу, та вирішив його придбати.

З цією метою, 22.02.2018 ОСОБА_5 , використовуючи свій мобільний телефон та сім-картку мобільного оператора «Київстар» із закріпленим номером НОМЕР_1 , зателефонував ОСОБА_6 на номер НОМЕР_2 , який було вказано в оголошенні про продаж годинника з вбудованою відеокамерою, та безпосередньо домовився з ним про придбання вказаного годинника за 1780 грн. шляхом внесення вказаних коштів на банківську картку ОСОБА_6 , та про спосіб пересилання вказаного СТЗ за допомогою послуг поштового оператора ТОВ «Нова пошта».

Згідно досягнутої злочинної домовленості, 23.02.2018, о 12 год. 54 хв., ОСОБА_5 перерахував на банківську картку ОСОБА_6 № НОМЕР_3 кошти в кількості 1780 грн. як оплату за придбання годинника з вбудованою відеокамерою та повідомив останньому адресу відділення служби доставки ТОВ «Нова пошта» для відправки придбаного ним спеціального технічного засобу негласного отримання інформації. Після цього ОСОБА_6 за допомогою поштового зв`язку ТОВ «Нова пошта» переслав СТЗ ОСОБА_5

27 лютого 2018 року, о 09 год. 01 хв., ОСОБА_5 у відділенні № 6 ТОВ «Нова пошта», розташованого за адресою: м. Львів, вул. Сихівська, 8, отримав придбаний ним у ОСОБА_6 , спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації.

Таким чином, ОСОБА_5 незаконно придбав СТЗ та став зберігати його по місцю проживання з метою негласного одержання інформації.

В ході обшуку 21.11.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , в числі інших речей було вилучено цифровий електронний годинник з вбудованою прихованою мініатюрною відеокамерою та мікрофоном, з функціями аудіо та відеозапису.

Згідно висновку судово-технічної експертизи № 27 від 29.11.2019 Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз, технічний пристрій у вигляді електронного годинника, який було вилучено за місцем проживання ОСОБА_5 , знаходиться в технічно справному (робочому) стані та відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив незаконне придбання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 359 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 під час досудового розслідування по матеріалах кримінального провадження №0000011 від 14.03.2018, 09 грудня 2019 року уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 беззастережно та повністю визнав винуватість у вчиненому та сторони дійшли згоди щодо призначення останньому покарання за ч.1 ст.359 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. При цьому, обираючи вид і міру покарання підозрюваньому, сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття ОСОБА_5 у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, а також і відсутність обставин, що обтяжують покарання. ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди та він дав згоду на її затвердження.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Ствердив, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання.

Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке.
Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.359 КК України є правильною, так як він здійснив незаконне придбання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Судом встановлено, що обвинувачений повністю та беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.ст.468, 469, 472, 474 КПК України, підстави відмови у затвердженні за ч.7 ст.474 КПК України відсутні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; сторони дійшли зазначеної угоди добровільно, без будь-якого впливу зі сторони; обвинувачений має реальну можливість виконати всі взяті на себе за угодою зобов`язання; міра покарання, яка узгоджена сторонами, відповідає вимогам КК України. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України.

Згідно з приписами п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання (ч.1 ст.475 КПК України).
Враховуючи вищенаведене, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку, про можливість ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , яким слід затвердити угоду про визнання винуватості, визнати обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.359 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

За умовами ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Відтак з обвинуваченого на користь держави підлягають до стягнення документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи в розмірі 1256,08 грн.
Керуючись ст.ст.314, 368-371, 373, 374, 475 КПК України,

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 грудня 2019 року між ОСОБА_5 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 09 грудня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.359 КК України.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.359 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 /три тисячі чотириста/ гривень.

Речові докази:
-Електронний годинник із вбудованою прихованою відеокамерою та мікрофоном з функціями аудіо та відеозапису, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Управління СБУ в Івано-Франківській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1256,08 грн витрат на залучення експерта.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1