ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1759/18 Номер провадження 11-кп/814/308/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 122 КК України З.С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 00001761 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_11 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком суду,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, визнано винуватим та засуджено:
- за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно зі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 такі обов`язки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений органом з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_7 28712 грн. 35 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

За вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винуватим в тому, що 13 липня 2016 року близько 19 години 40 хвилин він, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , в ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар правою рукою стиснутою в кулак в область обличчя ОСОБА_7 , який знаходився в стоячому положенні. Від вказаного удару ОСОБА_7 впав на землю на живіт, після чого ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс ОСОБА_7 ще декілька ударів правою ногою по тулубу, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому основи великого горбка лівої плечової кістки з частковим пошкодженням сухожилкові - надосного м`яза ротаторної манжети лівого плечового суглобу, яке утворилось від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути нога людини у взутті чи будь який інший предмет з подібною характеристикою та кваліфікується, як ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я; гематоми м`яких тканин обличчя справа з субкон`юктивальним крововиливом правого ока та гематоми м`яких тканин лівого стегна, які утворились від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, якими могли бути пальці рук стиснуті в кулак, нога людини у взутті чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою та кваліфікуються, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; саден шкіри правого ліктьового суглобу та обох колінних суглобів, які утворились від дії тупого предмету, що можливо при падінні, та кваліфікуються, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційними скаргами звернулись захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурор Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_11 .

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи особами, які їх подали.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого просить скасувати вирок суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у даному судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та допущення істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Просить ухвали новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 не винуватим та виправдати у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку із недоведеністю його участі у вчиненні даного злочину, та залишити цивільний позов без задоволення.

Вказує, що суд першої інстанції в основу доказів вини ОСОБА_8 поклав покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 залишивши поза увагою покази обвинуваченого, які узгоджуються з показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які були безпосередньо на місці події, та пояснювали, що ОСОБА_8 стримував потерпілого та не наносив удари ногами по тулубу, а також і удари рукою в обличчя. Покази даних свідків не змінювались ні під час досудового слідства ні під час допиту їх в суді першої інстанції.

Крім того, покази зацікавленого на думку суду першої інстанції свідка ОСОБА_16 жодним чином не суперечили показам свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які опинились на місці події випадково, і не є друзями та близькими знайомими обвинуваченого ОСОБА_8 .

Також, судом першої інстанції безпідставно не прийнято до уваги, як доказ невинуватості ОСОБА_8 висновок експерта № 1761 від 27.04.2018 р. по експертному дослідженню його почерку та довідку з Полтавського політехнічного коледжу НТУ «ХПІ» від 02.04.2018 р., які свідчать про те, що ОСОБА_8 є шульгою. Тобто, ОСОБА_8 не міг завдати удару правою рукою в обличчя МаслакубА.С.

Крім того, судом першої інстанції залишено поза увагою те, що у ОСОБА_7 під час експертного огляду 15.07.2016 р. виявлено гематому під правим оком, яка повинна була утворитися тільки від удару лівою рукою в обличчя, тоді як потерпілий та свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зазначили, що йому удар було завдано правою рукою.

Також вважає, що висновок судово-медичної експертизи № 1088 від 15.07.2016 р. не можливо сприймати як доказ, у зв`язку з відсутністю причинного зв`язку між тілесними ушкодженнями виявленими у ОСОБА_7 15.07.2016 р. та діями ОСОБА_8 під час події 13.07.2016 р.

Так, свідки вказували, що на момент завершення конфлікту потерпілий не знаходився на землі,обвинувачений його тільки стримував та заспокоював.

При зверненні ОСОБА_7 до травмпункту у вечері 13.07.2016 року при його огляді не було виявлено перелому лівої плечової кістки та гематоми на ногах та подряпини на колінах, лише встановлено забій голови та можливий струс головного мозку.

Свідок ОСОБА_17 під час судового допиту у судовому засіданні зазначив, що бачив ОСОБА_7 14.07.2016 р. на робочому місці, він скаржився йому, що в нього болить праве плече, а не ліве, як вказував потерпілий.

Зазначені вище факти повністю спростовують показання ОСОБА_7 щодо нанесення йому саме ОСОБА_8 легких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим за ч. 1 ст. 122 КК України, призначивши йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.

Вказує, що обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєнні злочину не визнав, перед потерпілим не вибачився, не розкаявся та взагалі не надав будь - якої критичної оцінки власним злочинним діям.

Також судом не було взято до уваги характер і ступень тяжкості наслідків, які настали внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, злочинними діями ОСОБА_8 були спричинені значні матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_7 , які не були відшкодовані.

Крім того, судом не враховано особливу зухвалість з якою ОСОБА_8 наносив тілесні ушкодження потерпілому, який є літньою людиною.

Захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_10 подані письмові заперечення на апеляційну скаргу прокурора.

Позиції учасників судового провадження.
Потерпілий ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції повідомив, що вважає судове рішення щодо ОСОБА_8 законним та обґрунтованим. Також вказав, що на час апеляційного перегляду обвинувачений повністю відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду, встановлену вироком суду першої інстанції. У подальшому у поданій до апеляційного суду заяві потерпілий ОСОБА_7 просив продовжити апеляційний розгляд без його участі.

В ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про відмову від апеляційної скарги на вирок Київського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2018 року.

Вказану заяву обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник підтримали, пояснивши, що на сьогодні обвинувачений відбув призначене оскаржуваним вироком покарання повністю, про що є процесуальне рішення.

Прокурор ОСОБА_6 вимоги апеляційної скарги прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_11 не підтримав, вважає судове рішення законним і обґрунтованим.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.

Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Зважаючи на наведені норми кримінально-процесуального закону, апеляційному розгляду підлягає лише апеляційна скарга прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_11 .

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 , у повній мірі дотримався вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, є правильним, оскільки ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні і перевірених у суді належних і допустимих доказах та детально наведених у вироку, як того вимагає ст. 374 КПК України, відповідає фактичним обставинам справи та наразі учасниками судового розгляду не оспорюється.

Судове рішення прокурором оскаржується в частині звільнення ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, яке на його думку є безпідставним. Мотиви, з яких прокурор просить вирок суду скасувати - неврахування судом того, що протягом досудового та судового слідства обвинувачений не визнавав свою вину, не розкаявся та не вибачився перед потерпілим, не відшкодував спричинену шкоду.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, яке призначено із врахуванням тяжкості вчиненого ним злочину, характеру та ступеню суспільної небезпечності, даних про особу обвинуваченого.

Щодо доводів апелянта про неможливість звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням за правилами ст. 75 КК України з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, виходячи з такого.

За змістом ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі постанова Пленуму) вказано, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом, в тому числі і менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

У п. 3 постанови Пленуму зазначено про те, що, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоровя, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сімї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо. Поряд з цим передбачено визначення особливостей вчиненого злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Як вбачається із змісту вироку, суд належним чином вмотивував своє рішення про застосування щодо обвинуваченого положень ст. 75 КК України.

При цьому, суд врахував характер і ступінь тяжкості скоєного злочину обвинуваченим, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середнього ступеня тяжкості, дані про особу ОСОБА_8 , який є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, поведінку потерпілого, який спровокував конфлікт, висновок уповноваженого органу з питань пробації відповідно до якого встановлено можливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства, - та прийшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без реального відбування покарання.

Із вказаним висновком суду першої інстанції повністю погоджується і колегія суддів, одночасно окрім врахованого судом при призначенні покарання враховує повне відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди потерпілому, сума якої визначена у вироку суду першої інстанції, про що повідомив потерпілий ОСОБА_7 суд апеляційної інстанції та не наполягав на суворій мірі покарання.

Нових обставин, які б переконали колегію суддів у протилежному висновку ніж той, до якого дійшов суд першої інстанції, в ході апеляційному розгляду колегії суддів наведено не було.

Враховуючи викладене, колегія судді не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, а тому її необхідно залишити без задоволення, а вирок суду щодо ОСОБА_8 без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2018 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3