Справа № 492/429/20
Провадження № 1-кп/492/90/20
УХВАЛА
про повернення обвинувального акту

20 травня 2020 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000395 від 29.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

На розгляд Арцизького районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_8 , заявив клопотання, підтримане обвинуваченим, про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, не конкретизовано у формулюванні обвинувачення механізм нанесення тілесних ушкоджень, адже не вказується на те, які тілесні ушкодження було отримано потерпілим та обвинувальним актом порушено принцип презумпції невинуватості і забезпечення доведеності вини. Крім того, в обвинувальному акті міститься посилання на доказ сторони обвинувачення, можливість чого взагалі не передбачена ст. 291 КПК України, а саме, наявним є посилання на висновок судово медичного експерта № 22 від 24.02.2020 року.

Крім того, потерпілим ОСОБА_6 подано цивільний позов з клопотанням про його долучення до матеріалів провадження.

В підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, звернувся до суду з заявою про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 слід повернути прокурору.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно положенням ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунете обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який повинен відповідати вимогам, передбаченими ст. 291 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд вправі у підготовчому судовому засіданні прийняти рішення, яким повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (ч. 5 ст. 291 КПК України).

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують. Тому слідчий при наявності достатніх доказів має негайно і детально проінформувати зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення.

В разі, якщо в ході розслідування встановлена подія злочину та винуватість особи - складається обвинувальний акт (слідчим чи прокурором ч. 1 ст. 291 КПК України).

В силу п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Однак, при формулюванні обвинувачення, слідчий посилається на висновок експерта № 22 від 24.02.2020 року, який є доказом по даному кримінальному провадженню, та не може бути наданим під час підготовчого судового засідання.

Тобто, виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення містять посилання на конкретні докази, а саме: висновок судово медичного експерта № 22 від 24.02.2020 року, який є в розпорядженні сторони обвинувачення, та який ще до початку судового розгляду кримінального провадження по суті розкриває зміст і сутність означеного доказу обвинувачення, що суперечить положенням ч. ч. 2, 4 ст. 291 КПК України, та може свідчити про порушення принципів неупередженості і безпостережності дослідження ним доказів, що в свою чергу, є неприпустимим.

Таким чином, судом було встановлено, що в тексті обвинувального акту містяться посилання на висновок експерта № 22 від 24 лютого 2020 року, який відповідно до ст. 84 КПК України є доказом у кримінальному провадженні, при цьому посилання на наявність будь-яких доказів у змісті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, за загальними правилами КПК України є неприпустимим.

Таким чином, на думку суду, посилання в обвинувальному акті на докази, які можуть надаватись та досліджуватись виключно під час судового розгляду не відповідає та суттєво суперечить вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Слід зауважити на тому, що викладені обставини, а саме розкриття сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, фактично ставить вже на цій стадії провадження сторону захисту у нерівноправне у зрівнянні зі стороною обвинувачення становище, що суперечить принципам рівноправності та змагальності сторін під час судового розгляду, практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України, підлягає обов`язковому застосуванню.

Так, Європейський суд з прав людини в п. 87 рішенні по справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року (статус остаточного набрало 06.12.2005 року), в якій були встановлені порушення статті 6 Конвенції та визначив, що принцип рівності сторін у процесі є однією зі складових широкого поняття справедливого суду, яке також включає основоположний принцип змагальності процесу. Крім того, принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєве більш невигідне становище порівняно з іншою стороною.

Із наведених вище положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вказані обставини унеможливлюють якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що в свою чергу безперечно порушує право обвинувачених на захист, яке гарантується кожній особі приписами п. «с» ч. 3 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», положення якої регламентовані ст. 20 КПК України.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зауважити, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального провадження порушують вимоги ст. 23 КПК України безпосередності дослідження судом доказів, оскільки виклад фактичних обставин містить посилання на конкретні докази - висновок судово медичного експерта, який є в розпорядженні сторони обвинувачення та до початку судового розгляду кримінального провадження по суті розкриває сутність вказаних доказів, які підлягають доказуванню у суді, що на думку суду є неприпустимим, суттєвим недоліком та суперечить вимогам ч. 4 ст. 291 КПК України, що перешкоджає призначенню обвинувального акту до судового розгляду.

Таким чином, вказані невідповідності обвинувального акту вимогам діючого КПК України, унеможливлюють якісно і в повній мірі здійснити захист від пред`явленого обвинувачення, що порушує право особи на захист.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обставини, яка перешкоджає судовому розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_5 та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

За змістом частин 1, 3 статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про неможливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, у зв`язку з невідповідністю вимогам діючого Законодавства та повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, прокурору для усунення недоліків, які знайшли своє підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Крім того, у зв`язку з неможливістю призначення обвинувального акту до судового розгляду, цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, слід повернути позивачу ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 314, 369-372 КПК України, суд -

ухвалив:
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - повернути прокурору для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку з дня набрання законної сили ухвалою суду про повернення обвинувального акту та отримання обвинувального акту для усунення його недоліків.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди повернути позивачу ОСОБА_6 .

Копію наявної ухвали суду негайно направити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області