ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/392/20 ЄУНСС: 711/1111/20 Категорія: ст. 81 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді суддів з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
прокурораОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2020 року в кримінальному провадженні за поданням ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з поданням, погодженим з Головою спостережної комісії Черкаської міської ради ОСОБА_9 , про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 21.06.2013 покарання, на підставі ст. 81 КК України.

26.02.2020 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .

Дана ухвала вмотивована тим, що ОСОБА_7 в період відбування покарання у виді позбавлення волі двічи притягувався до дисциплінарної відповідальності, крім того йому 15.03.2019 відмовлено у застосуванні пільги, передбаченої ст. 82 КК України. Дані обставини, на думку суду, характеризують засудженого як особу, яка, останнім часом, хоч і виконує обов`язки засудженого, але не є взірцем у поведінці. Тому, засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення, а його поведінка не є стабільною протягом усього часу відбування покарання, хоча останній встає на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси через неповноту судового розгляду і невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та просить звільнити його умовно-достроково від призначеного покарання, оскільки він є позитивним, суспільно безпечним, цілком і повністю виправився.

Апелянт стверджує про наявність обставин, які дають підстави для застосування щодо нього положень ст. 81 КПК України, оскільки він відбув необхідну частину призначеного строку покарання і власною поведінкою та ставленням до праці засвідчив своє виправлення.

В тому числі зазначає про те, що він має 3 заохочення за зразкову поведінку та сумлінне виконання обов`язків, тяжко хворий, за 2019 рік переніс два інсульти, має вади зору, слуху, хворіє на гіпертонію, є заслуженим кінологом України, має вік 79 років, є пенсіонером і фізично не має змоги відбувати покарання у виді позбавлення волі в подальшому.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 в підтримку апеляційної скарги в повному обсязі, прокурора про законність, обгрунтованість ухвали суду першої інстанції та безпідставність апеляційних вимог засудженого, пояснення представника ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» в підтримку внесеного адміністрацією установи подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 та апеляційних вимог останнього, вивчивши матеріали подання та особової справи на засудженого, наданої адміністрацією установи на запит суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 належить до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і лише після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 даної статті.

Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Згідно до п.17 постанови Пленум Верховного Суду «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених, а також - для попередження здійснення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення. Рішення в питанні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можна приймати лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування питання про ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, про його участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його намірів на майбутнє, зокрема, наявності бажання і реальної можливості залучення до праці при поверненні додому, тощо.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти не пасивну її форму, а зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Як встановлено колегією суддів, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 21.06.2013 ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 153, ч. 5 ст. 301 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, на 11 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, з конфіскацією порнографічних предметів, відеопродукції, матеріальних носіїв комп`ютерних програм, засобів їх виготовлення, розповсюдження і демонстрування.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.02.2016 ОСОБА_7 зараховано в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 19.10.2012 по 01.10.2013 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838 від 26.11.2015.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 18.03.2016 змінено ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.02.2016 та визначено рахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 19.10.2012 по 01.10.2013 включно.

За даними подання, початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 19.10.2012, а кінцевим строком визначено 07.11.2022.

Згідно вироку Святошинського районного суду м. Києва від 21.06.2013, ОСОБА_7 засуджений, в тому числі, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 301 КК України, яке відповідно до класифікації передбаченої ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином.

За встановлених обставин, станом на 13.02.2020, тобто на час звернення до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, ОСОБА_7 відбув три чверті строку покарання призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 21.06.2013 і передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України.

Відповідно до довідки начальника відділення ВСВПР ОСОБА_10 про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_7 , останній, за час перебування в умовах СІЗО м. Київ, мав два стягнення у виді догани за порушення встановленого порядку відбування покарання, датовані 12.09 та 04.10.2013, які погашені у встановленому законом порядку. Крім того, за час перебування в умовах ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» ОСОБА_7 мав три заохочення правами начальника установи за сумлінну поведінку і ставлення до праці, виконання покладених обов`язків, та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку, і вимог безпеки праці, датовані 17.07.2014, 20.05.2019, 23.01.2020.

Згідно характеристики з місця відбування покарання від 11.02.2020, засуджений ОСОБА_7 за час перебування в місцях позбавлення волі характеризується наступним чином: за період перебування в СІЗО м. Київ допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що мав два стягнення, які погашені, до праці не залучався, заохочень не мав. З 22.10.2013 відбуває покарання в умовах ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)», де зарекомендував себе з позитивної сторони, встановлених правил поведінки та розкладу дня дотримувався, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, стягнень не мав, на заходи виховного та профілактичного характеру реагує правильно, робить належні висновки. Виконує обов`язки днювального житлової зони, до виконання яких ставиться сумлінно, за що має три заохочення. Бере участь в роботах з благоустрою установи, роботи із самообслуговування виконує самостійно. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням, спальне місце і приліжкову тумбочку утримує у чистоті, і порядку, має охайний зовнішній вигляд. За характером спокійний, замкнутий, у відношенні до персоналу установи ввічливий, законні їх вимоги виконує. В колективі засуджених не конфліктує, товаришує із засудженими позитивної спрямованості. Приймає участь в програмі диференційованого і виховного впливу за напрямком «Духовне відродження», постійно відвідує дім молитви в установі. Згідно вироку провину у вчиненому визнав, має позов на суму 7049,50 грн., одак до бухгалтерії установи виконавчі листи не надходили.

Можливість зміни умов тримання, шляхом переведення до дільниці соціальної реабілітації, адміністративною комісією установи не розглядалась, у зв`язку з пенсійним віком.

15.03.2019 адміністративною комісією установи відмовлено у застосуванні щодо засудженого положень ст. 82 КК України в частині заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

Зі змісту вказаної характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_7 у своїй поведінці досяг певних позитивних змін, а тому сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення, оскільки такий висновок суду пов`язаний з накладеними стягненнями на засудженого за час його попереднього ув`язнення, які погашено у встановленому законом порядку, а за час безпосереднього відбування покарання за вироком суду першої інстанції, останній характеризується цілком позитивно як такий, що став на шлях виправлення та перевиховання, про що свідчить також факт звернення з відповідним поданням адміністрації установи.

При вирішенні апеляційних вимог, окрім позитивної характеристики на засудженого по місцю відбування покарання, колегія суддів додатково враховує те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, його вік, стан здоров`я, зокрема те, що він має ряд хронічних захворювань. Щодо накладених на ОСОБА_7 стягнень, то колегія суддів приймає до уваги, що вони датовані 2013 роком, а вподальшому засуджений будь-яких порушень не вчиняв, став на шлях виправлення з позитивною динамікою, про що свідчать заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає критеріям, передбаченим ст. 370 КПК України, а висновки суду - фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали, в межах повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, про задоволення подання ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 92)» про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 404, 405, п. 4 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2020 року задовольнити.

Скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2020 року та ухвалити нову ухвалу, якою подання ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково, з невідбутим строком 2 роки 5 місяців 24 дні.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :