Провадження № 1кп/202/338/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000602 від 18.03.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянина України, офіційно непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, із середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На початку весни 2018 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , у лісосмузі поблизу м. Підгороднє знайшов та підібрав з землі пістолет-кулемет марки «Cobray», який згідно висновку експерта №19/104-7/1/229 від 12.03.2020 року є нарізною автоматичною вогнепальною зброєю пістолетом кулеметом моделі «COBRAY M-11/9» калібру 9 мм. Parabellum, виготовленим промисловим способом під торговою маркою «COBRAY» (США), є придатним до стрільби та бойові припаси до нарізної вогнепальної зброї, а саме: патрони у кількості 4 шт., які є бойовими припасами, придатними до стрільби, патрони в кількості 2 шт., які є бойовими припасами не придатними до стрільби, та керуючись злочинним умислом, спрямованим на незаконне придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, таким чином придбав вогнепальну зброю, а саме пістолет-кулемет марки «COBRAY» та бойові припаси, а саме патрони у кількості 6 шт.
Після чого, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправність свого діяння, незаконно переніс раніше знайдену ним вогнепальну зброю та бойові припаси до місця свого постійного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим розпочав зберігати вогнепальну зброю та бойові припаси без передбаченого законом дозволу.
17.02.2020 року, у період часу з 14:02 до 16:15 години, співробітниками Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено предмет, схожий на автоматичну зброю та 4 предмети, схожі на патрони.

Згідно висновку експерта №19/104-7/1/229 від 12.03.2020 року, вищевказані 4 предмети, схожі на патрони, є бойовими припасами, які придатні до стрільби, а саме: один 7,62 мм. проміжний патрон зразка 1943 року з бронебійно-запалювальною кулею «БЗ», один 9-мм. патрон до пістолету Макарова (ПМ), один пістолетний патрон калібру 9*19 мм. «9мм. Parabellum», один 5,45 мм. проміжний патрон зразка 1974 року (з кулею «ПС» зразка 1974 року зі сталевим осереддям) та два патрона, які не придатні до стрільби, а саме: один 7,62-мм. пістолетний патрон до пістолетів конструкції Токарева зразка 1930/33 рр. (ТТ), один 7,8 мм. гвинтівковий патрон 303 British (7,8?56,5 R), дані патрони призначені до стрільби з нарізної вогнепальної зброї.
23 квітня 2020 року між обвинуваченим, захисником ОСОБА_4 та прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі.
Сторони погодили покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки із покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.263 КК України визнав повністю, суду пояснив, що злочин вчинив за обставин, вказаних в обвинувальному акті, коли знайшов пістолет з патронами, вирішив заховати їх за місцем свого мешкання, де пізніше працівниками поліції було проведено обшук та виявлено вказані заборонені предмети.
Обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.
Прокурор наполягала на затвердженні угоди та просила призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Захисник обвинуваченого підтримав затвердження угоди.
Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, захисника ОСОБА_4 і обвинуваченого ОСОБА_5 виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судової експертизи зброї у сумі 5024,32 грн.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 квітня 2020 року в м. Дніпро між обвинуваченим ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 та прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді трьох років позбавлення волі.
У відповідності до ст.75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо протягом 2 років /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речові докази: пістолет-кулемет марки «Cobray» та патрони у кількості 15 шт. знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи зброї у сумі 5024,32 грн.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днівз дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угодане може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому тапрокурору.

Суддя ОСОБА_1