Справа № 338/1392/19
Провадження № 11-сс/4808/91/20
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю:
секретаря с/з ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
апелянта ОСОБА_8 ,
захисника - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2020 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :
1. Зміст ухвали суду першої інстанції.
1.1. Ухвалою слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ Богородчанського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 від 16 березня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження №000268 від 14 листопада 2020 року.

1.2. Слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова є законною та вмотивованою, оскільки постанова від 11 жовтня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000091 винесена на підставі абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а не на підставі п.п. 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК України і в межах кримінального провадження №0000091 не здійснювалося досудове розслідування діяння, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, яке здійснюється в кримінальному провадженні №000268, а тому відсутні підстави щодо задоволення скарги.

1.3. Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2020 року в оскаржуваній ухвалі виправлено допущені описки, а саме: у вступній, в шістнадцятому абзаці мотивувальної частини та в резолютивній частині ухвали «14 листопада 2020 року» на «14 листопада 2019 року».

2. Доводи апеляції:
- слідчим Богородчанського ВП ОСОБА_10 14 листопада 2019 року повторно внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне провадження за №000268 за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України щодо того самого діяння, що два роки досліджувались у кримінальному провадженні за № 0091;

- апелянт вважає, що існує не скасована постанова слідчого про закриття кримінального провадження щодо одного і того самого діяння, що вже розслідувалось;

- фабули двох кримінальних проваджень ідентичні;

- оскільки судом задоволено клопотання ОСОБА_10 від 15.11.2019 та накладено арешт на майно, то законний володілець позбавлений законного права розпоряджатись майном.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою зобов`язати слідчого закрити кримінальне провадження за №000268 на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

3. Провадження в апеляційному суді.
3.1. В судовому засіданні апелянт та його захисник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити з наведених у ній мотивів.

3.2. Прокурор проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив відмовити в її задоволенні, а законну та обґрунтовану ухвалу слідчого судді залишити без змін.

4. За наслідками апеляційного розгляду колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких мотивів.
По-перше. Провадження №0000091 закрито слідчим 11.09.2019 у зв`язку з тим, що строк досудового розслідування закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру на підставі абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а не на підставі п. 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК України через відсутність складу злочину.

Постанова від 11.09.2019 чинна, вона ніким не оскаржена і це є також перешкодою для того, щоб зробити інші висновки, ніж їх зробила слідчий суддя.

По-друге. Розслідування у провадженні №0000091 проводилося за ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 357 КК України, а не ч. 2 ст. 190 та ч. 1. ст. 357 КК України як у провадженні №000268. Тому зробити висновок, що це одні й ті ж діяння у слідчого судді не було підстав, що вона і констатувала у своєму рішенні.

З таким висновком слід погодитись, оскільки у рамках цих проваджень повинні встановлюватися різні обставини і зробити висновок про тотожність двох проваджень на момент розгляду апеляційної скарги у колегії суддів немає підстав.

Інші доводи апеляційної скарги, в т.ч. і щодо позбавлення законного володільця законного права розпоряджатись арештованим майном, не є предметом апеляційного перегляду та правильності висновків слідчого судді не спростовують.

Тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 376, 398, 404, 405, 419, 422 КПК України апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2020 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3
Судді: ОСОБА_4
ОСОБА_5