Справа № 308/5049/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000544 слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Губиніха, Новомосковського району, Дніпропетровської області, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296 та ч. 2 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000544 від 10.05.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296 та ч. 2 ст. 162 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Ужгородського міськрайонного суду за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, а також будучи обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України по кримінальному провадженні №0000917, на шлях виправлення не став та вчинив ряд нових злочинів за наступних обставин.

09 травня 2020 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на земельній ділянці, розташованій навпроти будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив сварку зі своїм братом ОСОБА_7 , в ході якої голосно висловлювався нецензурною лайкою в його бік. В дану сварку втрутилась ОСОБА_8 , яка поралася по господарству на своїй сусідній земельній ділянці та зробила ОСОБА_4 зауваження з приводу нецензурної лайки, на що останній також почав нецензурною висловлюватися в її бік та погрожувати вбивством.

При цьому, на підтвердження своїх слів ОСОБА_4 пішов до будинку за адресою свого проживання, звідки взяв кухонний ніж та тримаючи його у своїй руці почав іти в напрямку потерпілої ОСОБА_8 , усвідомлюючи при цьому, що висловлені ним погрози здатні викликати у неї побоювання здійснення цих погроз, тим самим даючи реальні підстави побоюватися за своє життя і здоров`я, у зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_8 почала з криками про допомогу тікати в бік свого домоволодіння.

Після чого ОСОБА_4 діючи умисно, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моралі, грубо порушуючи порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи на вулиці Тичини, села Розівка, яка є громадським місцем, продовжив висловлюватись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_8 та маючи у руках кухонний ніж, який є спеціально пристосованим предметом для нанесення тілесних ушкоджень, продовжив погрожувати їй фізичною розправою.

В цей час, почувши крики, на вулицю вийшли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які до цього займались своїми справами, на що ОСОБА_4 побачивши їх, продовжив свої хуліганські дії та почав нецензурно виражатися в їх бік, а також погрожувати фізичною розправою, при цьому тримаючи в руці кухонний ніж та розмахувати ним в їхню сторону, на що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почали тікати в різні сторони, боячись за своє життя та здоров`я.

В подальшому, ОСОБА_4 продовжив свої хуліганські дії, маючи на меті протиставити себе прийнятим правилам поведінки і нормам моралі, намагаючись самоутвердитися за рахунок приниження оточуючих, показуючи своє зневажливе ставлення до них, продовжував голосно висловлювався нецензурною лайкою, при цьому погрожуючи кухонним ножем, який постійно тримав в руці. Дані хуліганські дії ОСОБА_4 тривали близько однієї години до приїзду на місце працівників роти поліції особливого призначення ГУНП в Закарпатській області, якими було припинено його протиправні дії ОСОБА_4 .

Окрім цього, в ході вказаних хуліганських дій ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне проникнення до житла, шляхом відчинення вхідних дверцят на огорожі домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_12 , та в якому зареєстрована та проживає ОСОБА_8 , при цьому не маючи згоди останньої, яка в цей час знаходилась на території вказаного домоволодіння, попередньо вийнявши з правої кишені куртки кухонного ножа, почав погрожувати фізичною розправою та тримаючи ніж в руці, протиправно зайшов на територію даного домоволодіння та намагався наздогнати ОСОБА_8 , яка почала тікати в іншу частину двору, чим порушив її право на недоторканність житла. Пройшовши декілька метрів по території подвір`я, ОСОБА_4 зрозумівши, що не зможе наздогнати останню, розвернувся та вийшов з території домоволодіння на вулицю, де продовжив свої протиправні хуліганські дії.

26 травня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених: ч. 1 ст. 129 КК України, тобто погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненому із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, та ч. 2 ст. 162 КК України, тобто незаконному проникненні до іншого володіння особи, поєднаному із погрозою застосування насильства.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296 та ч. 2 ст. 162 КК України, тяжкість покарання, яке йому загрожує, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, що у своїй сукупності дає підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Зокрема прокурор звернув увагу слідчого судді на те, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином, є раніше судимим, останній вчинив злочин в період іспитового строку та із погрозами застосування насильства до потерпілої, а від так більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою не може запобігти ризикам, визначеним п. 1,3,45 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення такого, вказала, що прокурором не доведено необхідність застосування саме найбільш суворого запобіжного заходу та просила обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Підозрюваний у судовому засіданні також просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення захисника та підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатської області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296 та ч. 2 ст. 162 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000544 від 10.05.2020 року.

Слідчим суддею встановлено, що 26.05.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296 та ч. 2 ст. 162 КК України, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому правопорушень повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: даними протоколу допиту потерпілої від 13.05.2020 року та протоколів допитів свідків, копії яких приєднані до матеріалів клопотання, та іншими доказами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту, як запобіжний захід може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296 та ч. 2 ст. 162 КК України, покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним у його вчиненні, тобто позбавлення волі за вчинення найтяжкого з них на строк від 3 до 7 років, а також той факт, що він є раніше судимим за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, а також обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді у суді, на шлях виправлення не став та вчинив інші умисні злочини під час іспитового строку.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про основоположні права та свободи та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали, додані слідчим та прокурором до клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час його розгляду доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам та дійшов висновку про наявність підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із погрозами застосування насильства.

Таким чином, враховуючи те, що матеріалами клопотання підтверджено, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив погрозу вбивством та незаконне проникнення до іншого володіння особи з погрозою застосування насильством над потерпілою, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 186, 193-194, 196, 197, 202,309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296 та ч. 2 ст. 162 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Взяти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту негайно в залі суду.

Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 25 липня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1