В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/346/18

Провадження № 1-кп/348/39/20

18 лютого 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження № 0000084 від 10.02.2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Лоєва, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючої, перебуває у фактичних шлюбних стосунках, на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, не судимої, українки, громадянки України, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Злочин нею вчинено при наступних обставинах:

28.01.2018 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Ольга», що знаходиться в м.Надвірна, по вул.Княгині Ольги, 1, Івано-Франківської області, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала із сумочки яка знаходилася на полиці прилавку гроші в сумі 4890 грн., чим заподіяла ОСОБА_5 збитків на вище вказану суму.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину втекла та у подальшому розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю та пояснила, що 28.01.2018 року близько 23 год. 00 хв. перебуваючи у приміщенні магазину «Ольга», що в м.Надвірна, по вул.Княгині Ольги, Івано-Франківської області, вона побачила на полиці прилавку жіночу сумку, яку залишила власниця магазину. Сумка була відкрита і було видно, що в ній знаходяться грошові кошти. Переконавшись, що її ніхто не бачить, вона витягнула з даної сумки частину грошей, а саме в сумі 4890 грн.

Після цього вона вийшла з даного магазину та у подальшому розпорядилася викраденими грошима на свій розсуд.

Просить її суворо не карати, у вчиненому щиро розкаюється, обіцяє стати на шлях виправлення та розуміє, що вчинила умисний злочин.

Беручи до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та зважаючи на те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченій покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченої: має постійне місце проживання та реєстрації, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до ч.ч.1, 2 ст.66 КК України, суд враховує повне визнання вини у вчиненому, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, добровільне відшкодування потерпілій ОСОБА_5 завданих злочином збитків.

Обтяжуючих вину ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.
Згідно висновку органу пробації виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в т.ч. для окремих осіб).

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винної, суд прийшов до переконання, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України - у виді штрафу.

Обраний обвинуваченій такий вид покарання, на переконання суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину та обставинам справи, але й особі самої обвинуваченої, є обгрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 , в судовому засіданні встановлено, що представник потерпілої, адвокат ОСОБА_6 подав до суду клопотання, в якому просить залишити без розгляду даний позов у зв`язку із добровільним відшкодуванням обвинуваченою ОСОБА_4 завданої шкоди.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , слід залишити без розгляду, у зв`язку із добровільним відшкодуванням обвинуваченою ОСОБА_4 завданої шкоди.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні, питання щодо яких має вирішувати суд відсутні, арешт на майно не накладався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої злочином залишити без розгляду.

Речовий доказ: матерчату сумочку, чорного кольору, яку згідно постанови старшого слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 від 12.02.2018 року передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_2 .

Речовий доказ: «DVD-диск» із відеозаписом камер відеоспостереження в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований в м.Надвірна, вул.Княгині Ольги, Івано-Франківської області, який згідно постанови старшого слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 від 13.02.2018 року зберігається при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_4 - в той самий строк з часу отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1