Справа № 439/1732/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/370/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бродівського районного суду Львівської області від 11.02.2020 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено:

за ч.2 ст.185 КК України на один рік позбавлення волі;
за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі
за ч.3 ст.357 КК України на один рік обмеження волі.

На підставі ч.1-3 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, ОСОБА_7 до призначеного покарання у виді трьох років позбавлення волі, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 21.08.2019 року та визначено покарання у виді чотирьох років один місяць позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного цим вироком у виді чотирьох років один місяць позбавлення волі та покаранням призначеного за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 15.11.2019 року остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді чотирьох років два місяці позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з часу початку строку відбуття покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 15.11.2019 року, тобто з 10.01.2020 року.
Вирішено питання про речові докази в кримінальному провадженні.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 10.10.2019 року приблизно о 15.00 год., перебуваючи в с.Переліски Бродівського району, а саме проходячи повз одне із господарств, що знаходиться по ліву сторону від головної дороги, побачив будинок із червоної цегли, в результаті чого, в останнього, виникло бажання проникнути у середину будинку та викрасти будь - які речі, а тому, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливими спонуканнями, переслідуючи наміри особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і, бажаючи їх настання, шляхом розбиття скла одного з вікон будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою, залізши через розбите вікно в середину даного будинку із однієї з кімнат будинку таємно викрав паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_10 , а з іншої - телевізор марки «Оріон», сірого кольору, вартістю 800 гривень, чим спричинив Дзьобі матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім цього, ОСОБА_7 13 жовтня 2019 року близько 01 години 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, зайшов на територію даного господарства, яке є огороджене огорожею, із наявними хвіртками та воротами, звідки з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом відкриття вхідних дверей у господарське приміщення (хлів), таємно викрав шість дорослих курей, вартістю 145 гривень 00 копійок, загальною вартістю 870 гривень 00 копійок, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім цього, ОСОБА_7 24 жовтня 2019 року о 11 годині 00 хвилин, керуючись корисливими спонуканнями, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і, бажаючи їх настання, переслідуючи мету особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно з території господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 викрав велосипед типу дамка, марки «Україна», зеленого кольору, вартістю 620 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
На даний вирок прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи вину та кваліфікацію дій, просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, та постановити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним та засудити за ч.2 ст.185 КК України на один рік позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі; за ч.3 ст.357 КК України на один рік обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного цим вироком у виді чотирьох років позбавлення волі та покаранням призначеного за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 15.11.2019 року остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, ОСОБА_7 до призначеного покарання у виді трьох років позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 21.08.2019 року та призначити покарання у виді п`ятьох років позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.
На підтримання своїх апеляційних вимог прокурор зазначає, що суд першої інстанції, визначаючи покарання за ч.ч.2,3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України за кожен злочин окремо та за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України, повинен був призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України з врахуванням вироку Бродівського районного суду Львівської області від 15.11.2019 року. Після цього, суду необхідно відповідно до ч.1 ст.71 КК України, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 21.08.2019 року, який вироком від 15.11.2019 року визначено виконувати самостійно, та призначити покарання за сукупністю вироків.

Крім цього, прокурор зазначає, що ОСОБА_7 був неодноразово судимий за злочини проти власності, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти злочини, негативно характеризується по місцю проживання, наявність обставини, що обтяжує покарання рецидив злочину, а тому є всі підстави для призначення обвинуваченому більш суворого покарання.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор підтримав подану апеляційну скаргу з мотивів наведених в апеляційних скаргах.

Обвинувачений та його захисник частково заперечили проти апеляційної скарги прокурора, вважають вирок суду в частині призначеного остаточного покарання законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, пояснення захисника, обвинуваченого та потерпілої, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про винуватість у вчинених обвинуваченим ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України. І таке в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.
Відповідно до з ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження ОСОБА_7 неодноразово судимий, востаннє вироком Бродівського районного суду Львівської області від 15.11.2019 року, за яким його засуджено за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 263 КК України на З роки позбавлення волі за злочини вчинені 22.05.2019 року.
Поряд з цим, даним вироком визначено виконувати самостійно вирок Бродівського районного суду від 21.08.2019 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України, яким його засуджено до чотирьох років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком два роки.
Отже, ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст. 357 КК України - 10, 13 та 24 жовтня 2019 року, тобто до постановлення вироку Бродівського районного суду від 15.11.2019 року.
Разом з тим, дані злочини, за які ОСОБА_7 засуджується оскаржуваним вироком, вчинено під час іспитового строку, встановленого вироком Бродівського районного суду від 21.08.2019, який вироком цього ж суду від 15.11.2019 року призначено до самостійного виконання.
Відповідно до правового висновку об`єднаної палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 25.06.2018 року в справі №511/37/16-к в окресленому вище випадку процес призначення покарання проходить наступні стадії: 1) призначення покарання за злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожен злочин окремо; 2) визначення покарання за сукупністю вказаних злочинів (частини 1-3 ст. 70 КК); 3) призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених новим та попереднім вироками, і зарахування у строк покарання повністю або частково відбутого покарання за попереднім вироком (ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК); 4) призначення покарання за злочин, вчинений після постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожен злочин окремо; 5) визначення та призначення покарання за сукупністю вказаних злочинів (частини 1-3 ст. 70 КК); 6) призначення остаточного покарання за сукупністю вироків (ч. 1 ст. 71 КК).

Виходячи з наведеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання ОСОБА_7 та привести призначене судом першої інстанції покарання у відповідності до вимог кримінального закону України.
З приводу доводів апеляційної скарги прокурора про призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання суд апеляційної інстанції вважає зазначити наступне.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий, по місцю проживання негативно характеризується, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є інвалідом ІІІ групи, заподіяна шкода частково відшкодована, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання рецидив злочину.
З огляду на вище викладене та дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд апеляційної інстанції не знаходить достатніх та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора про призначення ОСОБА_7 більш суворого остаточного покарання, яке судом першої інстанції призначено обвинуваченому ОСОБА_7 з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування вироку суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 426 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурору Львівської області ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим:

- за ч.2 ст.185 КК України на один рік позбавлення волі;
- за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі;
- за ч.3 ст.357 КК України на один рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного цим вироком та покарання призначеного за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 15.11.2019 року, вважати засудженим ОСОБА_7 до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 21.08.2019 року та вважати ОСОБА_7 засудженим до остаточного покарання у виді чотирьох років і двох місяців позбавлення волі.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня проголошення, а особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий:

Судді: