Дата документу 03.01.2020 Справа № 331/5482/19
ЗапоріЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-сс/807/50/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/5482/19Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004453 від 26.12.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004453 від 26.12.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 27.11.2011 року, приблизно о 01 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в ПАБ - залі у приміщенні боулінг-клубу «Капіталіст» по просп. Леніна, буд. 92 в м. Запоріжжі, безпричинно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, маючи бажання показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе суспільству, діючи з особливою зухвалістю, застосувавши насильство, яке виразилось у нанесені ударів руками та ногами, напав на ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_7 , використовуючи предмет, зовні схожий на кастет, заздалегідь заготовлений для використання у ході хуліганства, умисно завдав ним кілька ударів ОСОБА_9 в область тулубу.

В результаті ОСОБА_7 , діючи групою осіб, умисно, усвідомлюючи вчинення діяння з мотиву явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, призупинили нормальну діяльність розважального закладу, порушили умови відпочинку його відвідувачів і застосувавши насильство, спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді ушибу лівого плеча з відривом сухожилля головки лівого біцепса, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 05.06.2012 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які не є небезпечним для життя, але що потягло за собою тривалий розлад здоров`я, більш як 21 день.

Органом досудового розслідування встановлена наявність достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Таким чином, слідство прийшло до висновку, що для забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , з метою уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що на даний момент долученими до клопотання матеріалами обґрунтованість врученої ОСОБА_7 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України беззаперечно не підтверджується. Крім того, прокурором як в клопотанні, так і в судовому засіданні не надано належних доказів про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна та необґрунтована у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування доводів зазначає, що слідчим суддею не в повному обсязі досліджено матеріали кримінального провадження, додані до клопотання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею з незрозумілих причин в анкетних відомостях підозрюваного зазначено, що він є одруженим. Проте жодних відомостей, які підтверджують вказаний факт суду стороною захисту не надано. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що він офіційно неодружений, на теперішній час спільно мешкає з жінкою.

Окрім цього, в ухвалі суду зазначено, що до клопотання долучено декілька протоколів допиту потерпілого ОСОБА_10 , проте суду не зрозуміло, яке відношення до вказаного кримінального правопорушення має ОСОБА_10 , який є потерпілим в іншому кримінальному провадженні. Також в ухвалі вказано, що свідок ОСОБА_9 був також допитаний в рамках іншого кримінального провадження та в ході свого допиту не вказував на ОСОБА_7 безпосередньо як на особу, яка вчинила відносно нього якісь дії.

Разом з цим, ці висновки суду є хибними, оскільки до матеріалів вказаного клопотання долучено постанову про виділення матеріалів з іншого кримінального провадження, в ході досудового розслідування якого ОСОБА_10 допитано в якості потерпілого. Також ОСОБА_10 визнаний та допитаний в якості потерпілого безпосередньо в цьому кримінальному провадженні, в рамках якого слідчий звернувся із вказаним клопотанням. Протокол зазначеного допиту також долучено до клопотання. В ході допиту ОСОБА_10 пояснив, що 27.11.2011 року безпосередньо на нього та його охорону, в складі якої був ОСОБА_9 , було здійснено напад із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень. Серед нападників був й ОСОБА_7 . Крім того зазначає, що соціальні та родинні зв`язки підозрюваного не є настільки міцними та впливовими на поведінку останнього, щоб утримати його від продовження злочинної діяльності та гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, належну процесуальну поведінку, запобігти ризику втечі як особі, якій загрожує кримінальне покарання за тяжкий злочин. З урахуванням встановлених обставин, тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , свідчить про суспільну небезпечність цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, а тому є високим ризик втечі підозрюваного від правосуддя з метою уникнути можливого покарання, продовження злочинної діяльності, якщо обрати менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного, просить оскаржувану ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

У порядку ст.35 КПК України автоматизованою системою документообігу апеляційного суду, доповідачем по кримінальному провадженню для розгляду апеляційної скарги по суті визначено головуючого - суддю ОСОБА_2 у складі колегії суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Під час підготовки до апеляційного розгляду було встановлено, що 12.01.2017 року судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 брали участь під час перегляду вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за тими самими обставинами 27 листопада 2011 року, які перевірялись апеляційним судом та зараз покладені в основу підозри, про яку було повідомлено ОСОБА_7 . Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 12 січня 2017 року апеляційна скарга прокурора задоволена, представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_12 задоволена частково, вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_11 у частині перекваліфікації його дій з ч.4 ст.296 КК України на ч.2 ст.296 КК України і в частині призначення йому покарання скасовано, визнано ОСОБА_11 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначено йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Крім того, постановою Верховного Суду від 06 червня 2018 року вирок Апеляційного суду Запорізької області від 12 січня 2017 року було скасовано з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

15 квітня 2019 року суддя ОСОБА_4 також брала участь під час нового перегляду вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за тими самими обставинами 27 листопада 2011 року, які вже перевірялись апеляційним судом. Вироком Запорізького апеляційного суду від 15 квітня 2019 року апеляційна скарга прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_13 задоволена, апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_12 задоволена частково, вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2016 року, яким ОСОБА_11 засуджено за ч.2 ст.296 КК України в частині кваліфікації дій обвинуваченого та в частині призначеного покарання скасовано, ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначено останньому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

З огляду на це, на підставі п.4 ч.1 ст.75, ч.1 ст.80 КПК України, судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявили собі самовідвід у вказаному провадженні.

Заслухавши думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку про наявність обставин, які відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.75 КПК України, виключають участь суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у даному провадженні, у зв`язку з чим, заявлені самовідводи підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 81 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

задовольнити заяви головуючого судді (судді-доповідача) ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004453 від 26.12.2016 року, за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004453 від 26.12.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Матеріали кримінального провадження повернути до канцелярії Запорізького апеляційного суду для визначення, відповідно до вимог ст.35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду іншого суддю доповідача та членів колегії суддів для розгляду вказаного провадження.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4