Справа № 128/2975/19
ВИРОК
Іменем України
12 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000750 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення на своє ім`я, взимку 2016 року, шляхом пошуку особи, будучи ініціатором, організував вчинення злочину, а саме: вступив у попередню змову з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, з метою підроблення документу, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_5 , реалізуючи спільний умисел, направлений на підроблення посвідчення водія на своє ім`я, в спілкуванні з невстановленою слідством особою, домовився про умови виготовлення підробленого посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в подальшому надав йому власне фото, свої анкетні дані, а також, здійснив фінансування виготовлення підробленого посвідчення водія на суму 12000 гривень.
Продовжуючи спілкування з невстановленою слідством особою, ОСОБА_5 контролював стан виготовлення підробленого на його ім`я посвідчення та взимку 2016 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, через свого батька, що у АДРЕСА_1 , отримав від невстановленої слідством особи підроблене посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_5 .
Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів №5715/19-21 від 20.09.2019 року, бланк посвідчення водія з серії НОМЕР_1 , відповідає встановленим зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України. Персональні дані (підпис) в бланк посвідчення водія НОМЕР_1 нанесені не відповідним способом друку. Встановлений факт унесення змін до наданого посвідчення, шляхом зміни персональних даних.
Крім того, ОСОБА_5 , попередньо вчинивши взимку 2016 року кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 358 КК України, маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, 15.08.2019 року, близько 23 год. 10 хв., рухаючись за кремом автомобіля «BMW 320», державний номерний знак НОМЕР_2 (PL), по автодорозі М-12 Стрий Кропивницький Знам`янка 369-й км, в с. Ксаверівка, Вінницького району Вінницької області, був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення правил ПДР.
На вимогу працівників патрульної поліції відповідно до ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» пред`явити водійське посвідчення, на підставі якого ОСОБА_5 здійснював рух на зазначеному транспортному засобі, останній достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, діючи умисно, надав для перевірки працівникам патрульної поліції вказане посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_5 , таким чином використавши завідомо підроблений документ.
Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів №5715/19-21 від 20.09.2019 року, бланк посвідчення водія з серії НОМЕР_1 , відповідає встановленим зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України. Персональні дані (підпис) в бланк посвідчення водія НОМЕР_1 нанесені не відповідним способом друку. Встановлений факт унесення змін до наданого посвідчення, шляхом зміни персональних даних.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих правопорушеннях визнав повністю, пояснивши, що ще взимку 2016 року він знайшов людину, яка могла виготовити водійське посвідчення, домовився про зустріч, заплатив йому 12 тисяч гривень; згодом отримав посвідчення водія з категоріями «С» та «Е». Але одразу після отримання цього підробленого посвідчення, ним не користувався. Він офіційно отримав водійське посвідчення в 2007 році, однак там була лише одна категорія. Знайшовши людину, яка могла зробити водійське посвідчення з відкритими категоріями «С» та «Е», він мав намір пришвидшити своє працевлаштування за кордоном, так як хотів бути дальнобійником. Літом минулого року, коли його затримали біля м. Вінниці, він пред`явив працівникам поліції підроблене посвідчення, так як своє дійсне з однією категорією на той час здав для переоформлення. Про скоєне ним він жалкує, просить суд його суворо не карати, запевняючи в неповторенні подібного.

Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, доказів на підтвердження наявності судових витрат та речових доказів і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 358 КК України, як організація підроблення посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, за попередньою змовою групою осіб; за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених правопорушень, що відповідно до ст. 12 КК України вони відносяться до категорії невеликої та середньої тяжкості, особу винного, те що він раніше несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; згідно довідки КЗ «ВОПЛ ім.акад. О.І. Ющенка» № 20/4315 від 30.08.2019 року неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, остання госпіталізація з 14.05.2014 року по 22.05.2014 року з діагнозом: соматоформна вегетативна дисфункція.

Згідно досудової доповіді, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: щире каяття, визнання вини та активне сприяння розкриттю правопорушенню.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі з застосуванням положень ст. ст. 70, 75, 76 КК України.

При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні
покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який
визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати
вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення
покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи
законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації
покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення
засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого підлягають до стягнення на користь держави судові витрати за проведення судово технічної експертизи документів.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.08.2019 року накладено арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , що видано Полтавським ВРЕР 29.08.2013 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та було вилучено під час огляду місця події 15.08.2019 року.

Оскільки вироком суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 370, 373, 374, 376 КПК України,
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

за ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 358 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_5 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , що видано Полтавським ВРЕР 29.08.2013 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово технічної експертизи документів в розмірі 1570 грн. 00 коп.

Зняти арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.08.2019 року на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , що видано Полтавським ВРЕР 29.08.2013 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та було вилучено під час огляду місця події 15.08.2019 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1