Справа № 296/8677/19
У Х В А Л А
Іменем України

05 березня 2020 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 13 березня 2020 року, вказавши про наявність визначених в ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник прохали застосувати більш м`який вид запобіжного заходу, а саме домашній арешт посилаючись на те, що підстав для клопотання прокурора немає, оскільки відсутні ризики визначених кримінально-процесуальним законом. Також надали суду довідку від 13.02.2020 року №35-1-20, відповідно до якої обвинувачений прибув до установи 23.09.2019 року, при первинному огляді лікарською комісією встановлено діагноз: В20 (ВІЧ інфекція), тому обвинувачений та його захисник вважають, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору, у тому числі за станом здоров`я.

Потерпілі клопотання прокурора підтримали.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до двох місяців, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який не має постійного місця роботи, за короткий проміжок часу йому інкриміновано ряд тяжких злочинів, під час досудового розслідування обвинуваченому обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту, під час якого вчинив злочин, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, характер злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , дає підстави вважати, що по справі існують обґрунтовані ризики щодо негативної поведінки обвинуваченого у суспільстві, його можливість вплинути на встановлення істини по справі та в подальшому перешкодити виконанню процесуальних рішень по справі, тому обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений, з огляду на його моральні якості, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), а також приймає до уваги, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а також на даний час недопитані свідки та обвинувачений, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі, а відповідно, суд вважає за необхідне доцільним тримання обвинуваченого під вартою, оскільки на думку суду більш м`яка міра запобіжного заходу не може забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, що випливають із ст. 177 КПК України та його належної поведінки.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належною поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Приймаючи рішення суд враховує, що в судовому засіданні на час його розгляду не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що обвинувачений ОСОБА_12 не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору, у тому числі за станом здоров`я. Також суду не надано ґрунтовних доказів того, що підсудний має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 р. за № 990/25767 і можуть бути підставою для звільнення особи з під варти, крім того до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі передбачено Додаток №13, а семе Висновок

спеціальної лікарської комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Щодо посилань сторони захисту на погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_12 через неналежне надання медичної допомоги під час його перебування в СІЗО, то суд вважає, що наявність у підсудного хвороби (діагноз: В20), сама по собі не може бути обставинами, що усували б ризики переховування від суду або вплив на свідків та слугувати підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною захисту не надано документів які б вказували на неможливість обвинуваченого перебувати у місці попереднього ув`язнення, щодо відомостей які викладені в довідці від 13.02.2020 року №35-1-20, що стосуються стану здоров`я, суд не може приймати до уваги вказану довідку в зв`язку з давністю такого обстеження та відсутності в ній посилання на неможливість перебування в умовах СІЗО обвинуваченого за наявності хвороб.

Водночас суд звертає увагу, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про переднє ув`язнення» медичне обслуговування та лікувально-профілактична робота в місцях попереднього ув`язнення проводиться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про переднє ув`язнення» адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана забезпечити медичним обслуговуванням осіб взятих під варту.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що досліджені докази щодо зазначеного клопотання сторони захисту не в повній мірі підтверджують доводи обвинуваченого та його захисника щодо необхідності зміни запобіжного заходу.

Враховуючи те, що в умовах медичної частини слідчого ізолятора м. Житомира не має змоги провести обвинуваченому ОСОБА_12 повне медичне обстеження з застосуванням спеціального обладнання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_12 необхідно провести медичне обстеження в умовах закладу охорони здоров`я м. Житомира.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 331, 334 КПК України та рішенням Конституційного Суду України №4-р/2019 від 13 червня 2019 року,

постановив:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України, строком на 60 днів, а саме по 03 травня 2020 року включно.

Зобов`язати Начальника СІЗО УВП №8 м. Житомира забезпечити проведення медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 , в умовах закладу охорони здоров`я м. Житомира, з метою встановлення діагнозу та призначення в разі необхідності відповідного лікування.

За результатами проведення такого обстеження надати висновок про можливість утримання обвинуваченого ОСОБА_4 , з урахуванням стану його здоров`я та проведення лікування та надання медичної допомоги в умовах слідчого ізолятора, також чи має загрозу для стану здоров`я інших учасників судового засідання.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження, СІЗО Житомирської УВП №8.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження термінів тримання під вартою до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Суддя ОСОБА_1