Єдиний унікальний номер судової справи 201/294/20
Номер провадження 1-в/201/45/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

лікаря психіатра ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі подання лікаря психіатра ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання лікаря психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради відносно ОСОБА_6 .

У судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_4 підтримала подання та просила продовжити ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 страждає хронічним захворюванням у формі шизофренії параноідної. Вказала, що перебуваючи на амбулаторному примусовому лікуванні хворий відвідував лікаря кожен місяць, але у його поведінці відзначалися хворобливі прояви афективних коливань, нестійкість настрою, тривога, отривічні маячні виказування, а тому комісія лікарів-психіатрів КНЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» прийшла до висновку про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру. При цьому, вказала, що до подання нею додано лише копію ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_6 продовжено примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку строком на 6 місяців та стверджувала, що судові рішення про продовження хворому примусових заходів медичного характеру за період з травня 2018 року по теперішній час у неї відсутні, так як протягом вказаного періоду вона не зверталася до суду із відповідним поданням про продовження ОСОБА_6 таких заходів.

Отже, лише після з`ясування судом питання про наявність відповідних судових рішень про продовження ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку протягом періоду з травня 2018 року до моменту звернення до суду із відповідним поданням 14 січня 2020 року, та, у разі відсутності таких судових рішень, про наявність у лікаря-психіатра законних підстав на надання психіатричної допомоги ОСОБА_6 у примусовому порядку, ОСОБА_4 були отримані та надані у судових засіданнях 02 квітня та 09 квітня 2020 року копії судових рішень Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2018 року та 09 жовтня 2018 року.

Також лікар-психіатр додала, що після закінчення шестимісячного строку, на який ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2018 року ОСОБА_6 продовжено примусові заходи медичного характеру, вона протягом останніх 9 місяців із відповідним поданням про продовження хворому примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку до суду не зверталася. Додала, що комісією лікарів-психіатрів, до складу якої вона входила, огляд хворого ОСОБА_6 проведено 04 грудня 2019 року, за результатами огляду комісія прийшла до висновку про необхідність продовження хворому примусових заходів медичного характеру, однак з яких причин вона звернулася до суду із відповідним поданням лише 14 січня 2020 року, тобто фактично через півтори місяці після проведення огляду, пояснити не змогла.

Поряд із цим, лікар-психіатр повідомила, що хворий ОСОБА_6 на даний час знаходиться у психіатричному стаціонарі Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпровської обласної ради, куди був госпіталізований у лютому 2020 року у зв`язку із погіршенням психічного стану, на підтвердження таких доводів надала суду копію судового рішення, ухваленого у цивільній справі окремого провадження за заявою цього психіатричного закладу.

Прокурор ОСОБА_3 вважав за доцільне задовольнити подання лікаря-психіатра КНЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» ОСОБА_4 про продовження ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради, обґрунтовуючи свою позицію тим, що відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів за результатами огляду хворого ОСОБА_6 , його психічний стан не покращився і він потребує продовження примусових заходів медичного характеру.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти продовження ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради, оскільки подання направлено до суду вже після спливу строку, на який попереднім судовим рішенням продовжено примусові заходи медичного характеру, а також огляд хворого комісією лікарів-психіатрів проведений із порушенням передбаченого законом шестимісячного строку, що порушує права її підзахисного. З наведених обставин вважала подання необґрунтованим і просила відмовити у його задоволенні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши подання, додані до нього матеріали, а також матеріали, надані під час його розгляду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання лікаря психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради ОСОБА_4 про продовження ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 КПК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Згідно до положень ч. 3 ст. 514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 КПК України порядку. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» (далі Закон), за рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру, в тому числі, і надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає

особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.

Так, на підтвердження доводів, викладених у поданні, лікарем-психіатром надані копії висновку комісії лікарів-психіатрів КНП «МП № 1» ДМР від 04 грудня 2019 року, копію епікризів з історії хвороби ОСОБА_6 № 8596/2018 р., № 7137/2019 р., копію ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 року, копію ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2018 року, копію ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2018 року, копію ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2020 року.

Із змісту ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 року вбачається, що постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2009 року до ОСОБА_6 застосовані примусові заходи медичного характеру в умовах відділення з посиленим наглядом, які в подальшому на підставі постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2011 року змінені на перебування у відділенні із звичайним наглядом. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2012 року примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом змінені на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, які в подальшому неодноразово продовжувалися.

Також на підставі наведеного вище судового рішення від 21 листопада 2017 року ОСОБА_6 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на 6 місяців.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2018 року ОСОБА_6 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на 6 місяців.

Відповідно до ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2018 року ОСОБА_6 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на 6 місяців.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради від 04 грудня 2019 року, встановлено, що ОСОБА_6 страждає хронічним захворюванням у формі шизофренії параноідної, його психічний стан на момент огляду не стабільний, у поведінці відзначалися хворобливі прояви афективних коливань, нестійкість настрою, тривога, отривічні маячні виказування, а тому потребує продовження застосування примусових заходів у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Отже, виходячи із досліджених матеріалів, наданих лікарем-психіатром під час розгляду подання, слідує, що огляд хворого ОСОБА_6 проведений комісією лікарів-психіатрів 04 грудня 2019 року, тобто через 8 місяців після спливу строку, на який ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2018 року ОСОБА_6 продовжено примусові заходи медичного характеру та з порушенням передбаченого ст. 19 Закону шестимісячного строку, що позбавляє суд законних підстав вирішити питання про продовження примусових заходів медичного характеру, строк застосування яких сплинув ще 09 квітня 2019 року.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи лікаря-психіатра ОСОБА_4 щодо наявності об`єктивних причин, що унеможливили проведення своєчасного огляду хворого ОСОБА_6 через неодноразову госпіталізацію останнього до психіатричного стаціонару Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпровської обласної ради та його перебування у цьому закладі на підставі судових рішень, оскільки такі доводи лікаря-психіатра спростовуються наданими нею же копіями епікризу з історії хвороби ОСОБА_7 № 8596/2018 р., згідно якого останній перебував на стаціонарному лікуванні у 13 відділенні КЗ «ДКПЛ» ДОР з 15 вересня 2018 року по 04 лютого 2019 року, тобто ще до постановлення Самарським районним судом м. Дніпропетровська ухвали від 09 жовтня 2018 року, яке є останнім за часом судовим рішенням про продовження ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, та епікризу з історії хвороби ОСОБА_7 № 7137/2019 р., згідно якого останній перебував на стаціонарному лікуванні у 13 відділенні КЗ «ДКПЛ» ДОР з 04 серпня 2019 року по 15 листопада 2019 року, тобто вже через 4 місяці після спливу строку, на який на який ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2018 року ОСОБА_6 продовжено примусові заходи медичного характеру.

А відтак, виходячи з досліджених копій епікризів з історії хвороби ОСОБА_6 слідує, що жодних об`єктивних обставин, які завадили лікарю-психіатру ОСОБА_4 своєчасно у передбачені Законом строки провести огляд хворого та, у разі необхідності продовження таких примусових заходів медичного характеру, звернутися до суду із відповідною заявою, у останньої не було.

Поряд із цим, судові рішення на підставі яких, за твердженням лікаря-психіатра ОСОБА_4 , ОСОБА_6 був неодноразово госпіталізований до вказаного закладу за наведений вище період, останньою не надані, і навіть, у разі їх наявності, такі судові рішення ухвалюються в рамках цивільного провадження (окремого) і не звільняють лікаря-психіатра від обов`язку дотримуватися передбачених Законом «Про психіатричну допомогу» строків проведення огляду та вимог чинного законодавства при наданні амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, яка застосовується у рамках кримінального провадження.

Окрім того, суд звертає увагу і на той факт, що огляд ОСОБА_6 комісією лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради, до складу якого входить і лікар-психіатр ОСОБА_4 , проведено 04 грудня 2019 року, а подання про продовження хворому примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_4 подане до суду 14 січня 2020 року, тобто майже через півтори місяці після проведення цього огляду, за відсутності жодних об`єктивних причин для такого зволікання.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подання лікаря психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради ОСОБА_4 про продовження ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради подане із порушенням вимог закону, а тому є таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 - 372, 512, 514 КПК України, ст. ст. 94, 95 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання лікаря психіатра ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України. Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали, в порядку ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - об 17 годині 30 хвилин 29 квітня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1