У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004101 від 20.11.2019 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.02.2020 року.

Обвинувачений: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженець смт Ольшанське, Миколаївського району, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання, застосувати відносно обвинуваченого ст.69 КК України та призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.02.2020 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням на 2 роки, з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник вважає призначене ОСОБА_6 покарання занадто суворим.

Звертає увагу на те, що судом фактично не враховано всі пом`якшуючі обставини, а саме: щире каяття, сприяння в розкритті злочину, повне відшкодування шкоди потерпілому в ході судового розгляду справи.

Окрім того, вказує, що обвинувачений працевлаштований.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

05.09.2019 близько 09:00 години, більш точного часу встановити у ході досудового розслідування не надалось можливим, ОСОБА_6 , ідучи по вул. Пушкінська в м. Миколаєві повз магазин «Автомаг24» («Vianor»), що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, буд. 43/1, на сходах, що ведуть у підвальне приміщення магазину побачив кутову шліфувальну машинку марки «DVT WS08-125» темно-зеленого кольору, що належить ОСОБА_8 , після чого у нього виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення зазначеного майна з метою власного незаконного збагачення. Так, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 підійшов до місця, де перебувало вищевказане майно, та таємно шляхом вільного доступу викрав кутову шліфувальну машинку марки «DVT WS08-125» темно-зеленого кольору, вартістю 609,67 грн., що належить ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 609,67 гривень.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок законним і обґрунтованим, а призначене обвинуваченому покарання справедливим, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та всебічно перевіреними в судовому засіданні доказами, що отримали відповідну оцінку у вироку та апелянтом не оспорюється.

Покарання обвинуваченому призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 65-66 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особи обвинуваченого, який раніше судимий, працює, характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у обласному наркологічному диспансері з діагнозом: «РПП внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності», обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд призначив ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.

Призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України є можливим за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Під час судового розгляду встановлено наявність лише однієї обставини, яка пом`якшує покарання щирого каяття у вчиненому злочині, яка не є достатньою підставою для застосування вимог ст. 69 КК України, оскільки застосування цих вимог закону можливо лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Тому відсутні підстави для пом`якшення покарання ОСОБА_6 із застосуванням вимог ст. 69 КК України.
Доводи захисника щодо безпідставного не визнання судом першої інстанції інших обставин, що пом`якшують покарання є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами провадження.
Окрім того, матеріали провадження містять дані про те, що ОСОБА_6 також обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України (кримінальне провадження № 0003494. Обвинувальний акт направлено до суду для розгляду (а.п. 66-70).
У кримінальному судочинстві поняття суддівського розсуду або судової дискреції охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативними, кожна з яких є законною; інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин кримінального провадження, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції, принципи права; уповноважуючи норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема, «особа винного», «щире каяття» тощо, тобто оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, звільнення обвинуваченого від покарання з випробувальним терміном.
Отже, право суду на застосування положень ст.75 КК України при ухваленні вироку є правом суду, якщо для цього були вагомі підстави, які враховуються судом у сукупності, без переважання одних над іншими.
Як вбачається з характеристики обвинуваченого за місцем проживання, останній характеризується позитивно, не помічений за веденням антигромадського способу життя та адміністративних правопорушень (а.п.36).

Висновок досудової доповіді органу пробації відносно обвинуваченого свідчить про те, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе з застосуванням соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, та виконанням рекомендованих заходів передбачених апробаційною програмою (а.п.51).

Суд першої інстанції приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням обґрунтовано на підставі ст.75 КК України, визнав, що встановлена в судовому засіданні сукупність зазначених обставин вчиненого злочину та дані про особу винного, є достатніми підставами для такого рішення.

Таким чином, апеляційні доводи захисника не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження й постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення у

матеріалах провадження не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачається.

За такого відсутні підстави для зміни вироку, про що просив апелянт.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.02.2020р. відносно ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: