Справа № 939/2662/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1990/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2020 року м.Київ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Бородянського районного суду Київської області від 20 лютого 2020 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді виправних робіт на строк 1 (один) рік з відрахуванням із суми заробітку 10 % в доход держави.

Вирішено питання речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку, 06 листопада 2019 року, приблизно, о 12-й годині, в с. Микуличі Бородянського району Київської області обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись поблизу продуктового магазину "Оптовичок" по вул. Кооперативній, 3-б, побачив мобільний телефон "Nokia 3.1 Plus Dual Sim 3/32 GB ТА-1104 Baltic" із захисним склом і в чохлі, який випав на землю з кишені ОСОБА_8 , коли він сідав до автомобіля. Після цього ОСОБА_7 , знаходячись біля автомобіля, в якому перебував ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, достовірно знаючи, що мобільний телефон тимчасово опинився поза увагою власника, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав цей мобільний телефон "Nokia 3.1 Plus Dual Sim 3/32 GB ТА-1104 Baltic" вартістю 3419 грн 05 коп. із захисним склом вартістю 221 грн 35 коп. і в чохлі вартістю 176 грн 90 коп., після чого заховав телефон до кишені своєї куртки, залишив місце вчинення злочину і викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 3817 грн 30 копійок.
Не погоджуючись з вироком, обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок в частині покарання змінити, зменшивши міру покарання з виправних робіт на штраф.

В обґрунтуванні вказує, що він у вчиненому щиро розкаявся та співпрацював зі слідством, під час допиту пояснював, що знайшов кимось загублений телефон та забрав його з метою потім знайти особу, яка його загубила, а коли до його прийшли працівники поліції, які розшукували телефон, добровільно їм його віддав, також звертає увагу, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Заслухавши доповідь судді,прокурора, яка просила рішення суду залишити без змін, пояснення обвинуваченого, котрий підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки, в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, тому колегією суддів вони не перевіряються.

Разом із тим, у ході розгляду кримінального провадження колегія суддів прийшла до висновку про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання, загальним засадам призначення покарання та вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції вказаних вимог законодавства не дотримався в повному обсязі та призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, яке за своєю суворістю не відповідає тяжкості вчиненого діяння, його характеру та спричиненим наслідкам.
Так, з вироку суду вбачається, що обтяжуючих покарання обставин судом першої інстанції в ході розгляду провадження не встановлено. При цьому встановлено ряд пом`якшуючих покарання обставин, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини. Крім того, при призначенні покарання судом першої інстанції враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, однак призначено покарання, яке на думку колегії суддів за своїм видом та розміром не відповідає тяжкості вчиненого діяння та є занадто суворим за вказаних у вироку обставин.
Під час розгляду кримінального провадження апеляційним судом обвинувачений ОСОБА_7 визнав встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи й підтвердив, що в скоєному щиро кається.
Крім того, при прийнятті рішення, колегія суддів також ураховує роз`яснення, які Пленум Верховного Суду України дав у п. 2 постанови від 24.10.2003, №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» ( зі змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 10.12. 2004, № 18; від 12.06. 2009, № 8 та від 06.11. 2009, № 11, згідно яких «коли санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з позбавленням волі на певний строк передбачає більш м`які види покарань, при постановленні вироку треба обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі. У разі обрання покарання у виді позбавлення волі це рішення повинно бути вмотивованим».
Колегія суддів уважає, що при призначенні ОСОБА_7 покарання положення вказаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України не були враховані, висновки суду при призначенні покарання у виді виправних робіт належним чином не вмотивовані.
Так, згідно санкції ч.1 ст.185 КК України, за скоєні ОСОБА_7 діяння може бути призначено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Апеляційний суд, враховуючи характер суспільно-небезпечного діяння, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, які наведені у вироку судом першої інстанції та перевірені в ході апеляційного розгляду кримінального провадження, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин уважає за необхідне, пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України до штрафу.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Бородянського районного суду Київської області від 20 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 в частині покарання змінити.

Призначене покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України пом`якшити до штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
В іншій частині вирок залишити без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: