Справа №195/1258/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2020 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 від 01.08.2019 р. стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кисличувата Томаківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст.89 КК України, вважається раніше не судимим,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України
ВСТАНОВИВ:
В середині червня 2019 року (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , знаходився в АДРЕСА_2 , де проходячи повз будинок АДРЕСА_3 , помітив, що на території даного домоволодіння, знаходяться різноманітні металеві вироби, належні ОСОБА_5 , одразу після цього, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на таємне викрадення майна належного ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у сховище, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що територія домоволодіння АДРЕСА_2 комбіновано огороджена суцільним парканом, виготовленим на лицевій частини: покрівельного матеріалу, а по периметру домоволодіння із сітки-рабиці, де хвіртка замкнена на замок, і вільного доступу немає, підійшов до огорожі та впевнившись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, діючи, таємно, умисно, незаконно, переліз через паркан зроблений із сітки рабиці, таким чином, проник на огороджену територію вище вказаного домоволодіння, де помітив господарську будівлю - навіс, під який відведено частину території для розміщення предметів, який також має дах та огорожу.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , в заздалегідь заготовлений ним поліетиленовий мішок білого кольору з-під навісу та території що до нього прилягає, почав складати металеві вироби у даний мішок, а саме: металеву лопату без держака прямокутної форми, металеву лопату без держака округлої форми, дверцята до печі грубного опалення, однак в цей час був помічений ОСОБА_6 , яка також побачила дії ОСОБА_4 , і, розуміючи їх злочинний характер, стала кричати останньому, щоб він припинив свої протиправні діяння.
Одразу після цього у ОСОБА_4 , який усвідомлюючи, що його злочинні дії спрямовані на заволодіння чужим майном є відкритими для ОСОБА_6 , яка розуміє їх злочинний характер, виник умисел на відкрите викрадення чужого майна належного ОСОБА_5 , поєднане з проникненням у сховище.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ігноруючи законні вимоги ОСОБА_6 припинити злочинні дії, ОСОБА_4 , діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, схопив мішок з викраденим майном, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , та утримуючи його при собі в руках переліз через огорожу та з викраденим майном з місця вчинення злочину зник.
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2654/19 від 02.08.2019 року загальна ринкова вартість металевої лопати без держака прямокутної форми, металевої лопати без держака округлої форми, дверцят до печі грубного опалення становить 310 грн 20 коп.
Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 310 грн. 20 коп., та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст. 186 КК України за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у сховище.
В судовому засіданні обвинувачений підтвердив вищезазначені обставини, визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину при викладених у обвинувальному акті обставинах, та пояснив суду, що у червні 2019 він переліз через паркан та проник на огороджену територію домоволодіння в АДРЕСА_3 , де викрав металеві вироби, які він повернув потерпілій ОСОБА_5 . В скоєному щиро кається та прохає суд його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, свідчення надані на досудовому розслідуванні підтримує повністю, просить суд обвинуваченого покарати на розсуд суду, претензій матеріального та морального характеру до нього не має.
Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.
У суду немає сумнівів у тому, що обвинувачений дає правдиві свідчення добровільно.
Так як обвинувачений свою провину визнав повністю та підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 КПК України, наслідки якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників судового процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.
Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачений своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у сховище.
До обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченому суд відносить його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення обвинуваченого до вчиненого, вину свою визнав, в скоєному розкаявся, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, але враховуючи наявність обставин пом`якшуючих покарання - щире каяття, особу обвинуваченого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеристику за місцем проживання обвинуваченого, суд вважає можливим його перевиховання і виправлення без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.
На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: дві металеві лопати без держаків та металеві дверцята печі грубного опалення, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити в останньої.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судово-товарознавчої експертизи №2654/19 від 02.08.2019 в сумі 300 грн. на користь судового експерта ОСОБА_7 , розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , номер облікової карти платника податків: НОМЕР_2 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

03.02.2020