Справа №333/1075/18
пр. №1-кп/333/40/20
УХВАЛА
Іменем України
10 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
03.03.2015 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі вимог ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.ч. 2, 3 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19.12.2019 Комунарським районним судом м. Запоріжжя обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 дні.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотанняпро продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_4 під вартою.

Своє клопотання мотивує тим, що в ході досудового слідства та судового розгляду встановлений ряд ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зникли, що є підставою для продовження вказаного запобіжного заходу, а саме: може переховуватися від суду; продовжувати займатися протиправною діяльністю.
Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме - злочини, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років. Крім того встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин під час іспитового стоку, не має стійких соціальних зв`язків.

Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 , з метою уникнення покарання за вчинений злочин, знаходячись на волі, буде переховуватись від суду та продовжувати займатися протиправною діяльністю.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували стосовно продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який, оскільки прокурором не підтверджено, що ризики, які ним заявлені існують і надалі.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2019 ОСОБА_4 під час судового розгляду продовжено запобіжний захід тримання під вартою до 16.02.2020.
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Приймаючи рішення про зміну або продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, суд вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів альтернативних триманню під вартою, вважає їх не достатніми для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Клопотання прокурора, щодо продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних за до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що виправдовує обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п,32, Series А, №182).
Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
Інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 України, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, санкцією статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Врахувавши мету і підстави застосування запобіжних заходів і, приймаючи до уваги, що ризики вчинення іншого кримінального правопорушення та переховуватись від суду, що були враховані слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, а у подальшому і судом при продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 - не перестали існувати, а матеріали кримінального провадження не містять даних про неможливість подальшого перебування обвинуваченого під вартою, суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 197, 331 КПК України, керуючись вимогами, не вбачаючи можливим застосування до ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу, приходить до висновку, що строк дії обраного обвинуваченому під час досудового розслідування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає продовженню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 діб з 10.02.2020. до 09.04.2020.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МЮУ.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1