УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2020 Справа №607/1149/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , в залі суду у м.Тернополі, розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та працюючого фізичною особою підприємцем, останнє місце роботи - менеджером (управитель) в роздрібній торгівлі продовольчими товарами торгового відділу товариства з обмеженою відповідальністю «Молочний дім Тернопіль», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0001451 від 17 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Як зазначено у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 01 квітня 2019 року по 03 травня 2019 року матеріально-відповідальні особи ТзОВ «Молочний дім Тернопіль» ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, привласнили товарно-матеріальні цінності товариства, чим спричинили ТзОВ «Молочний дім Тернопіль» матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене за попередньою змовою групою осіб та в особливо великих розмірах, передбачена ч.5 ст.191 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

22.01.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просить його задовольнити.

Захисник ОСОБА_8 заперечив з приводу задоволення клопотання та зазначив, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення є лише припущеннями, просив з врахуванням даних, що характеризують особу ОСОБА_5 : раніше не судимий, позитивно характеризується, має на утриманні маму, яка являється інвалідом 3-ої групи, обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив з приводу клопотання та підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свої позиції, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку слідчого судді ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме:заявою засновника ТзОВ «Молочний дім Тернопіль» ОСОБА_9 від 16.05.2019 року про вчинення кримінального правопорушення; показами представника потерпілого ТзОВ «Молочний дім Тернопіль» ОСОБА_9 від 11.10.2019 року про обставини вчинення кримінального правопорушення; довідкою від 28.08.2019року участі спеціаліста у спільній перевірці окремих питань фінансово-господарської діяльності ТзОВ «Молочний дім Тернопіль» за період з 01.04.2019року по 03.05.2019року, яким підтверджено суму матеріальних збитків та обставини вчинення кримінального правопорушення; висновком експерта від 09.09.2019 року № 1070/1114-1115/19-22, яким підтверджено суму матеріальних збитків та обставини вчинення кримінального правопорушення; висновок експерта від 14.11.2019 року № 1431/19-22, яким підтверджено суму матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням; показами свідка ОСОБА_10 від 03.01.2020 року про обставини вчинення кримінального правопорушення; показами свідка ОСОБА_11 від 03.01.2020 року про обставини вчинення кримінального правопорушення; результатами проведення НС(Р)Д - аудіо, відеоконтроль особи від 05.12.2019 року, яким підтверджено обставини вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Згідно з положенням ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він позитивно характеризується, має постійне місце проживання в м. Тернополі, раніше не судимий.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор - при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, зауважили, що в ході досудового розслідування допитано представника потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, проведено перевірку із залученням спеціаліста та судові експертизи, показання та висновки яких мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні. А тому, враховуючи зазначене, підозрюваний ОСОБА_12 , не перебуваючи під вартою, як особисто, так і через третіх осіб, може незаконно впливати на представника потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, спеціаліста та експертів у даному кримінальному провадженні з метою дачі ними неправдивих показів, висновків або їх зміни щодо обставин вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення. Крім того, підозрюваний ОСОБА_12 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім цього, своїми неправомірними діями ОСОБА_12 спричинив потерпілому ТзОВ «Молочний дім Тернопіль» матеріальну шкоду на загальну суму 654061,54 гривень, яка на даний час не відшкодована.

Вказані обставини, в цілому, свідчать про наявність вищезазначених ризиків та неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_13 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою.

Проте, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам, що доведені у судовому засіданні, під час розгляду клопотання, прокурором не доведено.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_12 кримінального правопорушення, якому притаманний високий ступінь суспільної небезпеки, його вік, стан здоров`я, міцних соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя вважає, що у відповідності до ч.4 ст. 194 КПК України щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, беручи до уваги обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, характер та наслідки його вчинення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_13 іншого менш суворого запобіжного заходу, не зможе попередити ризики, встановлені ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1,2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. З урахуванням обставин справи, особи підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_13 домашній арешт, шляхом заборони залишати житло в певний період доби.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_13 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього на строк не більше двох місяців обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання документ для виїзду за кордон.

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 18 березня 2020 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання в Тернопільське ВП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1