Справа № 588/279/20
№ провадження 1-кп/588/52/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2020 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тростянці кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чупахівка Охтирського району Сумської області, громадянина України, одруженого, з професійно-технічною освітою, який є фізичною особою-підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, який обвинувачується

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 з 06.03.2018 зареєстрований як фізична особа-підприємець, реєстраційний номер , з наступними видами господарської діяльності згідно КВЕД: 01.11 Вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 20.14 Виробництво інших основних органічних хімічних речовин.

Свою підприємницьку діяльність пов`язану з виробництвом деревного вугілля, з використанням восьми спеціально обладнаних металевих печей, ОСОБА_6 із січня 2019 року організував на земельній ділянці площею 2 га з кадастровим номером :00:002:1839, розташованій на території Семереньківської сільської ради Тростянецького району, яка належить ОСОБА_10 .

Будучи наділеним організаційно-розпорядними та адміністративно-господарськими функціями, в тому числі щодо прийняття та звільнення з роботи штатних працівників ОСОБА_6 , як фізична особа-підприємець, діючи умисно, грубо порушуючи законодавство про працю, а саме вимоги статей 43, 46 Конституції України, статей 2, 21, 24, 48, 110 Кодексу законів про працю України, статей 21, 30 Закону України «Про оплату праці», в період з червня до вересня 2019 року, точний час встановлено не було, не оформив належним чином трудові відносини з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та неповнолітнім ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що йому було достовірно відомо, прийняв їх на роботу підсобними робітниками, внаслідок чого останні працювали на виробництві деревного вугілля, де здійснювали роботи пов`язані з погрузкою та вигрузкою деревини, та деревного вугілля, здійснювали контроль за процесом виготовлення деревного вугілля, охороняли товарно-матеріальні цінності на виробництві.

У ході інспекційної відвідування проведеного інспекторами праці управління держпраці у Сумській області з 11.09.2019 до 13.09.2019, установлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 було допущено до роботи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , неповнолітнього ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушено вимоги частини 1, 3 статті 24 КЗпП України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе визнав повністю, вказав, що не оспорює обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду показав, що з березня 2018 року зареєстрований фізично особою підприємцем. На території орендованої ним земельної ділянки, яка знаходиться в межах Семереньківської сільської ради Тростянецького району Сумської області і належить Собіні, у 2019 році організував виробництво деревного вугілля. З цією метою завіз обладнання, установив 8 печей, використовував метрові дрова, які завантажувались у печі, після випалювання вивантажувались. Спочатку займався самостійно цим виробництвом, але згодом сам не став справлятись, до нього попросились на роботу ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , залучив також ОСОБА_20 . Вони почали працювати влітку 2019 року протягом 2-3 місяців. З ними письмові трудові угоди не укладав, відрахування до податкової та Пенсійного фонду не здійснював, оплату проводив залежно від обсягу зробленої роботи. Коли стався нещасний випадок із отруєнням чадним газом залучених працівників, виробництво вугілля було припинено. Це трапилось у тимчасовій споруді, обладнаній для відпочинку працівників, внаслідок загоряння матрацу. ОСОБА_6 вказав, що не здійснює і на цей діяльності за КВЕД «Виробництво інших основних органічних хімічних речовин», шкодує про вчинене, вказав, що у подальшій господарській діяльності буде дотримуватись всіх вимог законодавства.
Допитана потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що її 14 річному сину ОСОБА_14 після закінчення навчального року наприкінці травня 2019 року ОСОБА_21 запропонував працювати на виробництві деревного вугілля, на що син погодився. ОСОБА_7 вказала, що син їй не підкорявся, дозволу йому вона не давала, але він заявляв, що бажає заробляти кошти, щоб уплинути на ситуацію зверталась до сільської ради, але жодних заходів вжито не було. Син розповідав, що його робота полягає у тому, щоб слідкувати за піччю, вантажити деревне вугілля, їй відомо, що він отримав винагороду за роботу у сумі 5000 грн. Про загибель сина у липні 2019 року дізналась від чужих людей. ОСОБА_6 та інші хлопці, які працювали їй нічого не сказали, не запросили на місце події, не розповіли про те що насправді там трапилось, не повідомили, що син розпивав спиртні напої, не пояснили чому її син мав ознаки застосування насильства.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 суду показав, що наприкінці червня 2019 року його запросив ОСОБА_6 допомогти на виробництві деревного вугілля, що полягало в тому, що 2-3 рази на тиждень, коли не встигав ОСОБА_6 , він мав за його дорученням приїздити до місця розташування печей слідкувати, щоб ніхто нічого не вкрав, всі цінності були на місці. За цю роботу домовлялись про винагороду або натуральною оплатою або взаємними послугами, письмового трудового договору не укладали. Крім того, ОСОБА_8 вказав, що він запропонував ОСОБА_22 працювати на виробництві деревного вугілля, але він не знав, що йому було 14 років, оскільки за зростом він був достатньо високим.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 суду показав, що у липні 2019 року у ніч, коли загинули у результаті пожежі двоє хлопців його попросив ОСОБА_21 почергувати біля печей, що знаходились біля с.Поляне на місці колишньої тракторної бригади, на що він погодився, трудового договору з ним не укладав ніхто. Приїхавши на місце у будівлі для відпочинку було двоє хлопців, що працювали на печах, які вживали спиртні напої, він з ними також випив, після чого вони пішли спати в окремій кімнаті, а він був в іншій. Вночі прокинувся, пішов до печей підкинути дров, потім почав йти дим з приміщення, де перебували хлопці, після чого вони загинули.
Показання обвинуваченого та потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, узгоджуються між собою, доповнюють один одне, не містять істотних протиріч, а тому визнаються належними доказами, які в сукупності підтверджують пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення
Статус ОСОБА_6 як фізичної особи-підприємця з 06.03.2018, перелік здійснюваних ним видів господарської діяльності та невикористання ним згідно податкової звітності праці найманих працівників підтверджується довідкою Охтирського управління ДФС в Сумській області та витягом з Реєстру платників єдиного податку (а.с.63, 64).
Факт порушення ОСОБА_6 вимог частин 1 та 3 статті 24 КЗпП України при допущенні до роботи підвищеної небезпеки без укладання трудового договору в письмовій формі 6 осіб, один з яких є неповнолітнім, та без повідомлення відповідного центрального органу виконавчої влади підтверджується Актом інспекційного відвідування інспектора праці Управління Держпраці у Сумській області від 13.09.2019 року № СМ 1705/181/АВ (а.с.59-62).
Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та потерпілими змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілих, дослідженням, зібраних досудовим слідством письмових доказів, матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 .

За таких обставин, суд вважає вину обвинуваченого у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за частиною 2 статті 172 КК України, як грубе порушення законодавства про працю, в тому числі щодо неповнолітнього, оскільки він, будучи фізичною особою-підприємцем своїми діями,які виразились у допущенні до роботи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , неповнолітнього ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , без укладання трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який належить до злочинів невеликої тяжкості, характер вчиненого злочину, який пов`язаний з допуском до робіт з підвищеною небезпекою, особу обвинуваченого, який досяг 41 року, раніше не судимий, одружений, є фізичною особою-підприємцем, згідно з довідкою характеристики за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.

Як пом`якшуючі вину обставини суд відповідно до статті 66 КК України вважає щире каяття обвинуваченого, який висловив критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність, його активне сприяння у розкритті злочину, оскільки він добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не установлено.

При визначенні міри покарання суд також враховує, що з 14 лютого 2020 року за заявою ОСОБА_6 до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено зміни щодо видів господарської діяльності та виключено з переліку дозволених видів діяльності за КВЕД 20.14 «Виробництво інших основних органічних хімічних речовин». Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.02.2020 року станом на час огляду на території орендованої ОСОБА_6 земельної ділянки виробництво деревного вугілля не здійснюється (а.с.65-66, 80-84). Крім того, ОСОБА_6 після інспекційного відвідування у вересні 2019 року були укладені трудові договори з ОСОБА_13 та ОСОБА_23 (а.с.76-79).

Указані обставини, на переконання суду свідчить про позитивну посткриімінальну поведінку направлену на усунення допущених грубих порушень законодавства про працю.

З огляду на викладені обставини, досудову доповідь, позицію потерпілих, які не висловили матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_6 , але потерпіла ОСОБА_7 вважала, що покарання у виді позбавлення обвинуваченого займатись діяльністю, пов`язаної з виробництво деревного вугілля, не є дієвим, з чим суд також погоджується, а тому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370-374, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 172 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_24 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1