Справа № 159/377/20
Провадження № 1-кп/159/157/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області суд під головуванням
судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про обвинувачення
ОСОБА_5 , уродженця с. Ярмолинці Роменського району Сумської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, судимого 04.04.2016 Роменським міськрайсудом Сумської області за ст.185 ч.1 КК до 150 годин громадських робіт, 11.08.2016 Солом`яньким райсудом м. Києва за ст.309 ч.1 КК до штрафу в розмірі 1275 грн.,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.187, ч.2 ст.185 КК України (кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002253 від 06 грудня 2019 року),

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , 30 листопада 2019 року, біля 14 год. 00 хв., маючи при собі завідомо підроблений документ паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що фотокартка власника паспорта замінена на його, під час заселення до готелю « ОСОБА_7 », який розташований в АДРЕСА_2 , надав адміністратору вищевказаного готелю як документ, що посвідчує його особу, зазначений підроблений паспорт громадянина України і таким чином використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, що виразилися у використанні завідомо підробленого документу, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.4 ст.358 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 , 06 грудня 2019 року, біля 05 години 40 хвилин, перебуваючи неподалік кафе «Казка», яке розташоване на бульварі Лесі Українки, 3 в м. Ковелі Волинської області, переслідуючи злочинний намір та керуючись метою заволодіння чужим майном, побачивши ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підійшов до неї та вчинив напад, застосувавши насильство, яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, що виразилось в поштовху в ділянку грудної клітки, внаслідок якого остання впала та отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої третини лівої променевої кістки зі зміщенням, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, після чого, подолавши опір ОСОБА_8 , вирвав з рук її жіночу сумочку, вартість якої становить 36,67 гривень, всередині якої знаходились дві картки «ПриватБанку» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , та залишив місце скоєння злочину, чим завдав потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.187 КК України.

Після цього, 06.12.2019, о 05 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , зберігаючи при собі відкрито викрадену, належну ОСОБА_8 , платіжну картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , маючи намір незаконного збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, перебуваючи біля банкомату, який знаходиться по вул. Незалежності, 112, в м. Ковелі, зняв з вищевказаної картки, та, повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 300 грн., чим завдав ОСОБА_8 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.

Крім цього, ОСОБА_5 06 грудня 2019 року, біля 15 год. 40 хв., перебуваючи на зупинці громадського транспорту поблизу Ковельської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 3 імені Лесі Українки, яка розташована по вул. Незалежності, 138 в м. Ковелі, маючи при собі завідомо підроблений документ паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що фотокартка власника паспорта замінена на його, під час перевірки документів працівниками СКП Ковельського ВП ГУНП у Волинській області надав їм його в якості документу, що посвідчує його особу, таким чином використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у використанні завідомо підробленого документу, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.4 ст.358 КК України.

Згідно із п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ч.2 і ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор уклав з ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

Угода підлягає до затвердження.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відносяться до тяжких, середньої та невеликої тяжкості злочинів (ст.12 КК України).

Потерпіла ОСОБА_8 надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором.

Кваліфікація кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_5 , є вірною.

ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.4 ст.358, ч.1 ст.187, ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 дав згоду на призначення покарання, визначеного угодою.

ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, характер обвинувачення та узгодженого покарання, права, які він має згідно п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, її умови не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, на чому наполіг в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 . У суду відсутні обґрунтовані і достатні підстави вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, оскільки ризики, за яких відносно нього обиралась міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не відпали, ці ризики існували на момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу і продовжують існувати зараз.
Характер вчинених обвинуваченим злочинів, обрана ним жертва цих злочинів, вказують на його невисокий ступінь стримування від спокус, а тому є значний ризик рецидиву злочинів. До того ж, той же невисокий ступінь стримування може призвести до того, що обвинувачений не втримається від спокуси втекти, чому сприятиме низький рівень його соціальних зв`язків. Обвинувачений, використовуючи підроблений паспорт, довів, що він здатний чинити дії для того, щоб переховуватися і утруднити своє виявлення.
Суд також не вбачає підстав для того щоб звільнити обвинуваченого від сплати судових витрат. Обвинувачений є особою молодого віку, здатною заробити собі кошти на прожиття та на сплату судових витрат після звільнення. До того ж, у нього є можливість сплатити ці кошти і в місцях позбавлення волі.

Керуючись ст.314, 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд,

з а с у д и в :
Затвердити Угоду про визнання винуватості від 30 січня 2020 року у кримінальному провадженні №0002253 від 06 грудня 2019 року, укладену між прокурором Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.187, ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч.4 ст.358 КК України у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців;

за ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.ч.1,2 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового, з застосуванням передбачених ст.72 КК України правил, складання призначених покарань, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу залишити щодо ОСОБА_5 попередню утримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_5 з 06 грудня 2019 року.

Речові докази: п`ять пластикових банківських карт, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , картку платника податків на ім`я ОСОБА_6 зберігати при матеріалах кримінального провадження, жіночу сумку, полімерний пакет, тубу мазі «Левомеколь» повернути потерпілій ОСОБА_8 , CD-R диск зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Накладений ухвалою слідчого судді від 10.12.2019 року арешт скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати в сумі 1727 грн. 11 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_9