Номер провадження: 11-кп/813/715/20
Номер справи місцевого суду: 521/4033/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції (дистанційне судове провадження) апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського райсуду м. Одеси від 06.06.2019 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від покарання за хворобою;

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою суду першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення за хворобою від покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.02.2017 р.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що клопотання про звільнення від покарання подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з клопотанням до суду надсилається висновок лікарської комісії, що є обов`язковою умовою для звільнення особи від подальшого відбування покарання, та складається за результатами засідання вказаної комісії після обстеження особи та вивчення його особової справи, зокрема медичної документації, й особова справа засудженого. У клопотанні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Вимоги, наведені в апеляційних скаргах та узагальнення доводів осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваною ухвалою суду, зазначивши, що у 2002 році він переніс операцію з приводу прободної язви, йому було видалено 1/3 частину шлунку; у 2004 році отримав тяжку черепно-мозкову травму і операцію з трепанації черепа; у 2014-2015 роках захворів на туберкульоз. З 2005 року по 2016 рік він був інвалідом 2-ї групи. Повторно встановити групу інвалідності не може, оскільки йому не проводять відповідну лікарську комісію. В теперішній час також хворіє на ревматоїдний поліартрит. Має обмежений рух рук та ніг. Скаржиться на сильні головні болі, в останній часи дуже часті приступи епілепсії. При зрості в 1 м. 80 см., має вагу 57 кг.
Посилаючись на зазначені доводи, засуджений просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою звільнити його від покарання за хворобою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, а обґрунтованим, в свою чергу, рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
При цьому, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України, клопотання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з клопотанням до суду надсилається висновок лікарської комісії, що є обов`язковою умовою для звільнення особи від подальшого відбування покарання, та складається за результатами засідання вказаної комісії після обстеження особи та вивчення його особової справи, зокрема медичної документації, й особова справа засудженого. У клопотанні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Також суд першої інстанції обгрунтовано вказав на те, що рішення лікарської комісії повинно грунтуватись на «Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затверджений наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та МОЗ України від 18.01.2000 року № 3/6. При цьому судом не встановлено, шо захворювання, на які посилається засуджений, не входять до вказаного переліку.

На переконання апеляційного суду, який погоджується із висновком суду першої інстанції, твердження засудженого ОСОБА_8 про те, що в нього наявні вказані ним в апеляційній скарзі захворювання, повинні бути підтвердженими висновком лікарської комісії, який так і не було надано до районного суду з клопотанням про звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою. Не надано таких доказів і апеляційному суду.

Таким чином, із аналізу всього вищевикладеного, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 про звільнення від покарання за хворобою.

Суд першої інстанції в ході розгляду клопотання засудженого постановив і іншу ухвалу, якою довів до відома Начальника Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України для вжиття заходів щодо перевірки заяви засудженого ОСОБА_8 щодо призначення і проведення відповідного медичного обстеження, проведення медико-соціальної експертизи для встановлення групи інвалідності, призначення та проведення медичного огляду його лікарсько-консультативною комісією закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної чи комунальної установи з метою встановлення чи спростування наявності у ОСОБА_8 захворювань, які є підставою для звільнення від покарання. Після проведення таких перевірок, обстежень та отримання відповідних результатів сторона захисту вправі ставити питання щодо звільнення засудженого від покарання за хворобою у встановленому законом порядку.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Отже, з огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 та скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання засудженого про звільнення від покарання за хворобою немає.

Керуючись ст.ст. 370, 404, 405, 407, 419, 534, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського райсуду м. Одеси від 06.06.2019 року про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_8 за хворобою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4