ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/7/20 Справа № 695/3961/19 Категорія: ст.ст.131,170,173 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

власника авто ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ДП «Золотоніське лісове господарство» на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2019 року про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и л а :

Старший слідчий СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 06.12.2019 року звернувся до слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням, погодженим прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001134 від 06.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 06.12.2019 близько о 08 год. 00 хв. в адміністративних межах с. Благодатне, Золотоніського району, Черкаської області в лісному масиві виявлено водія автомобіля марки «ЗИЛ 131», д.н.з. « НОМЕР_1 », який не є працівником лісу. В автомобілі на момент проведення огляду було завантажено 7 дерев породи сосна.

У ході виїзду на місце події працівниками Золотоніського ВП було проведено огляд місця події 06.12.2019 в період часу з 08.46 по 12.45 та вилучено зазначений автомобіль «ЗИЛ 131», д.н.з. « НОМЕР_1 », 1984 року випуску, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 являється ОСОБА_8 , житель АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 та 7 (сім) колод дерева.

По даному факту СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області розпочато кримінальне провадження за №0001134, відомості про яке внесені до ЄРДР 06.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України.

Постановою слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 від 06.12.2019 вилучене майно визнано речовими доказами.

З метою забезпечення збереження речових доказів слідчий просив накласти арешт на вилучене майно.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2019 року клопотання слідчого задоволено частково. Накладено арешт на автомобіль марки «ЗИЛ 131», д.н.з. « НОМЕР_1 », 1984 року випуску, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , житель АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони відчудження будь-яким способом. Накладено арешт на 7 (сім) колод дерева, які були вилучені 06.12.2019 у період часу з 08 год. 46 хв. до 12 год. 45 хв. слідчим СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 під час проведення ОМП в адміністративних межах с. Благодатне, Золотоніського району, Черкаської області в лісному масиві. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ДП «Золотоніське лісове господарство» подав апеляційну скаргу, в якій просить відмовити в задоволенні клопотання слідчої ОСОБА_12 про арешт майна в повному обсязі.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги адвокат ОСОБА_7 вказує, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушення норм матеріального та процесуального законодавства, без об`єктивного з`ясування обставин справи, без підтвердження їх доказами, дослідженими під час судового засідання. Зазначає, що матеріалами клопотання про арешт майна, слідчим не наведено даних, щодо наявності факту вчинення кримінального правопорушення та доказів на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України; відсутнє посилання на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення; не доведено відповідність транспортного засобу та деревини на які необхідно накласти арешт критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а під час огляду місця події слідчим було порушено вимоги ч.5 ст.237 КПК України, а саме: вилучено автомобіль та деревину, які не мають нікого відношення до кримінального провадження внесеного до ЄРДР за ч.2 ст.246 КК України, крім того, вилучені предмети не були належним чином оглянуті та опечатані відповідно до вимог закону, що в подальшому унеможливлює використовувати їх як докази в даному кримінальному провадженні.

Вказує, що 16.10.2019 року між ДП «Золотоніське лісове господарство» та ФОП ОСОБА_13 було укладено договір №281-19/к купівлі-продажу лісоматеріалів відповідно до їх переліку і саме на виконання умов вказаного договору, для отримання лісоматеріалів, 06.12.2019 року ФОП ОСОБА_13 в черговий раз направив до Деньгівського лісництва автомобіль «ЗИЛ 131» д.н.з. НОМЕР_1 1994 року випуску, належного ОСОБА_8 з яким укладено договір транспортни послуг від 02.10.2019 року, під керуванням водія ОСОБА_14 . Законність походження деревини, а також дій по її реалізації підтверджується: - лісорубним квитком від 07.11.2019; - актом лісопатологічного і санітарного обстеження насаджень від 11.10.2019 з переліком заходів з поліпшення санітарного стану лісів від 07.10.2019; - картою технологічного процесу у кварталі 67, виділ 6.2 Деньгівського лісництва ДП «Золотоніський лігсосп» №447 від 05.11.2019 року; - договором купівлі-продажу лісопродукції №281-19/к від 16.10.2019 року; - договором про надання транспортних послуг від 02.10.2019 року.

При цьому, зазначив адвокат, в судовому засіданні слідча ОСОБА_12 підтвердила, що під час огляду місця події 06.12.2019 року, їй були наданні документи, підтверджуючі законності проведення лісозаготівельних робіт, а будь-якої незаконної порубки під час огляду місця події виявлено не було. Однак, слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду накладаючи арешт на автомобіль та деревину належним чином не врахувала вищевказаних обставин та в порушення вимог ст.170-173 КПК України безпідставно обмежила право власності ДП «Золотоніське лісове господарство» на заготовлену в порядку визначену законом лісопродукцію, а ОСОБА_8 на право розпоряджатися своїм автомобілем.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 та власник майна ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу адвоката з мотивів в ній зазначених, просили її задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Статтею 131КПК України визначено, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею при розгляді даного клопотання дотримано не було .

У відповідності до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим. Рішення відповідає цим критеріям, якщо воно ухвалене у відповідності із нормами матеріального та процесуального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доками, дослідженими під час судового розгляду, належним чином оціненими в їх сукупності та з наведенням належних та достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Однак, як вбачається з ухвали слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2019 року, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя не вказав, яким саме із критеріїв, зазначених у ч.2 ст. 167 КПК України, відповідає майно, на яке накладено арешт, та не навів жодного мотиву в підтвердження своїх висновків.

Зазначаючи в своїй ухвалі про те, що арештовані речі відповідають критеріям статті 98 КПК України, суддя не вмотивував, яким саме чином арештовані лісоматеріали, мають відношення до речових доказів у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 246 КК України, з огляду на те, що у матеріалах відсутні дані, які б об`єктивно свідчили про встановлений факт незаконної порубки та наявності незаконно зрубаної деревини.

Крім того, матеріали містять документи надані представником ДП «Золотоніське лісове господарство» та ФОП ОСОБА_8 на підтвердження законної вирубки, придбання та транспортування вилученої деревини.

Слідчим суддею не надано жодної оцінки тій обставині, що клопотання про арешт майна не містить жодних доказів, які б об`єктивно обґрунтовували факт завдання саме діями чи бездіяльністю останнього шкоди та її розміру, у кримінальному провадженні №0001134 за ч.2 ст. 264 КК України, як того вимагає ст. 171 КК України. Тобто не надано оцінки розумності та співмірності такого обмеження права власності.

У відповідності до ст. 170 КПК України визначено коло суб`єктів, яких суд може тимчасово позбавити можливості відчужувати певне майно та розпоряджатися ним, до таких належить: підозрюваний, обвинувачений, особи, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання та підтверджено в судовому засіданні прокурором та слідчим, станом на час перегляду справи в апеляційному порядку, підозри в кримінальному провадженні № 0001134 в рамках якого здійснено накладення арешту, нікому не пред`явлено. Так як і не проведено будь-яких інших слідчих дій в цьому кримінальному провадженні з моменту вилучення майна до дня перегляду справи. Тобто, враховуючи вищевикладене, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на його вчинення власникам арештованого майна, доведено не було.

Вказані обставини свідчать про істотне порушення норм процесуального права та згідно ст. 409 КПК України є безумовними підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про накладення арешту на вилучене майно, а саме: автомобіль марки «ЗИЛ 131», д.н.з. « НОМЕР_1 », 1984 року випуску, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , та 7 (сім) колод дерева, які були вилучені 06.12.2019 року.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ДП «Золотоніське лісове господарство» - адвоката ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2019 року про накладення арешту на майно, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволення клопотання старшого слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001134 від 06.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :