Справа № 674/330/19
Провадження № 1-кп/676/74/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2020 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області кримінальне провадження №000079 від 13 грудня 2012 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою загальною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2011 року близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які засуджені вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2011 року за вчинення цих же суспільно небезпечних діянь, з метою заподіяння тілесних ушкоджень та вчинення хуліганства на автомобілі «ГАЗ-52», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , керування яким здійснював ОСОБА_10 , приїхали до господарства АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_13 . З метою доведення до логічного завершення свого злочинного наміру, спрямованого на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, а також з метою грубого порушення громадського порядку, ігноруючи існуючі правила та норми поведінки в суспільстві та виражаючи явну неповагу до суспільства, ОСОБА_8 в товаристві вказаних вище осіб зайшов на подвір`я зазначеного господарства, де ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , грубо порушуючи громадський порядок, підійшли до ОСОБА_13 , який знаходився біля вхідних дверей житлового будинку, та руками безпричинно нанесли удари в область його голови та тулуба, завдавши фізичного болю, моральних страждань та внаслідок отримання яких ОСОБА_13 впав на землю. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи загальноприйняті норми громадського порядку, зайшли в приміщення житлового будинку, де руками, ногами та із застосуванням заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень дерев`яних палиць вдвох почали наносити удари в область голови, тулуба, рук та ніг ОСОБА_14 , який лежав на ліжку в приміщенні житлової кімнати будинку. При цьому ОСОБА_11 застосував до ОСОБА_14 заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень та завдання фізичного болю електрошоковий пристрій, яким наносив удари електричним струмом в область шиї, надключичну область зліва, по зовнішній поверхні правого плеча та по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки. В цей час обвинувачений ОСОБА_8 разом із ОСОБА_12 , грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи загальноприйняті норми громадського порядку, на подвір`ї домогосподарства підійшли до ОСОБА_13 , який лежав біля вхідних дверей будинку, і руками та із застосуванням заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень дерев`яних палиць нанесли удари в область тулуба, рук та ніг ОСОБА_13 .

Внаслідок спільних, умисних хуліганських дій обвинуваченого ОСОБА_8 з іншими співучасниками потерпілий ОСОБА_13 отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді 1 синця в проекції правої ключиці з розповсюдженням на підключичну область, 1 синця по верхній поверхні правого плечового суглобу з розповсюдженням на передню та зовнішню поверхні, 1 синця по зовнішній поверхні правого плеча в с/3, а також 7 саден по задній поверхні правого ліктьового суглоба.

Після цього обвинувачений ОСОБА_8 разом із ОСОБА_12 зайшли у приміщення житлового будинку, де також, руками, ногами та із застосуванням дерев`яних палиць, до втрати потерпілим ОСОБА_14 свідомості нанесли йому удари в область голови, тулуби, рук та ніг.

А після того, як внаслідок отриманих ударів ОСОБА_14 знепритомнів та втратив свідомість, то ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , з метою доведення свого злочинного наміру, спрямованого на грубе порушення громадського порядку, до логічного завершення, виражаючи явну неповагу до суспільства, усвідомлюючи безпорадний стан ОСОБА_14 , за усною вказівкою ОСОБА_11 , взяли ОСОБА_14 за руки та ноги, винесли його із житлового будинку господарства, перенесли до автомобіля ГАЗ-52, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на проїжджій частині вул. Івана Франка біля господарства №85, погрузили на кузов вказаного автомобіля та поїхали в напрямку с. Іванківці Дунаєвецького району, де на польовій дорозі стягнули ОСОБА_14 із кузова автомобіля на землю. Після цього, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , взявши ОСОБА_14 за руки та ноги, перенесли його у лісосмугу, що розташована на західній околиці с. Велика Побійна біля польової дороги, яка веде в напрямку с.Сивороги Дунаєвецького району, де залишили у безсвідомому стані біля дерева.

Всього за вказаних обставин обвинувачений ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 спільно заподіяли ОСОБА_14 легкі тілесні ушкодження, які не мають причинного зв`язку із настанням смерті, у вигляді крововиливу на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лівій лобно-скроневій ділянці, рани на верхній губі зліва, синців та садни лобної ділянки зліва, синців лобної ділянки справа, синців обличчя у виличній ділянці справа, в ділянці повік правого ока, на верхній губі по середній лінії з розповсюдженням на слизову оболонку, на нижній губі справа з розповсюдженням на слизову оболонку, синця в ділянці передньої та задньої поверхонь лівої вушної мушлі, садни обличчя в надбрівній ділянці зліва, на верхній повіці лівого ока, на лівому скаті носу, садни - в надключичній ділянці зліва, в проекції тіла грудини, в ділянці правого соска, по середньо-ключичній лінії справа в проекції 6-8 ребер, по зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, по задній поверхні правого плечового суглобу, по задній поверхні лівого плеча в нижній третині та задній поверхні лівого ліктьового суглобу, по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки в середній третині, по передній поверхні правого колінного суглобу, по зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, по передній поверхні правої гомілки у верхній та середній третинах, синців - по середньо-сосковій лінії справа в проекції реберної дуги, по передньо-підпахвинній лінії зліва з розповсюдженням на підсоскову ділянку зліва, по передній поверхні правого плеча в середній третині, по передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, по передній поверхні лівої гомілки в середній третині з розповсюдженням на внутрішню поверхню, по тильній поверхні лівої стопи, а також ТЯЖКІ тілесні ушкодження, що в своєму клінічному перебігу ускладнились загрозливими для життя явищами (правобічним пневмогемотораксом зі зменшенням об`єму легені, легенево-серцевою недостатністю та гемоперитонеумом 700 мл, перитонітом та ендогенною інтоксикацією), які мають прямий причинний зв`язок із настанням 07 серпня 2011 року смерті ОСОБА_14 , у вигляді закритої травми грудної клітки у вигляді переломів 6-7 ребер справа по передьо-підпахвовій лінії та переломів 8-9 ребер справа по середньо-лопатковій лінії із крововиливами в м`які тканини навколо переломів, розриву правої легені по зовнішній поверхні із крововиливом навколо, з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді синців по середньо-лопаточній лінії справа в проекції 7-9 ребер, по передньо-підпахвовій лінії справа в проекції реберної дуги, закритої травми живота у вигляді повного розриву підшлункової залози між головкою та тілом з крововиливом в товщу залози, розриву кореня брижі тонкої кишки, розриву брижі ободової кишки, з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді синця по передній поверхні живота дещо вправо від пупка.

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння (умисне тяжке тілесне ушкодження), вчиненому групою осіб та таке, що спричинило смерть потерпілого, а також у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб та із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 121 та ч. 4 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , частково визнавши вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.121 та ч.4 ст.296 КК України, та не визнавши вини за ч.3 ст.135 КК України, дав суду показання, що в обідню пору 04 серпня 2011 року разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 знаходилися в центрі с.Іванківці Дунаєвецького району біля магазину. В ході спілкування ОСОБА_10 розповів, що його побив в с.Велика Побійна Дунаєвецького району ОСОБА_14 та забрав мобільний телефон. ОСОБА_11 запропонував поїхати до ОСОБА_14 та забрати телефон, з чим ОСОБА_10 погодився. Після чого усі шестеро на автомобілі ГАЗ-52 під керуванням ОСОБА_10 приїхали в с.Хутір Дунаєвецького району, де проживав ОСОБА_14 . Не виявивши ОСОБА_14 вдома, переїхали в с. Велика Побійна Дунаєвецького району, де в магазині з`ясували, що ОСОБА_14 може знаходитися за місцем проживання ОСОБА_13 . Прибувши до домоволодіння ОСОБА_13 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 зайшли на подвір`я, де ОСОБА_11 почав стукати у вхідні двері будинку, але ніхто не відчиняв. Проте, згодом двері відчинив ОСОБА_13 , якого ОСОБА_11 вдарив кулаком в область грудної клітки, від якого ОСОБА_13 впав на землю. Тоді ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зайшли до будинку, а ОСОБА_13 залишився лежати. Він та ОСОБА_12 підійшли до ОСОБА_13 , підняли його та посадили на табуретку. Потім він зайшов у будинок, де побачив, що ОСОБА_14 сидів схилений на ліжку, ОСОБА_11 стояв навпроти ОСОБА_14 , а ОСОБА_10 стояв збоку. Між ними розпочалася словесна перепалка на рахунок телефону грошових коштів, в ході якої ОСОБА_14 пристав із ліжка та хотів нанести ОСОБА_11 удар. В цей момент ОСОБА_11 дістав електрошокер та вдарив ним в область шиї ОСОБА_14 , від чого останній впав. Електрошокер ОСОБА_11 застосовував до ОСОБА_14 близько 15-20 секунд із переривами 2-3 секунд. Далі вони почали цікавитися у ОСОБА_14 де телефон. Спочатку ОСОБА_14 говорив, що телефон під подушкою, а потім, що під матрацом. Далі він ( ОСОБА_8 ) вийшов з будинку, а коли через 3-5 хвилин зайшов, то ОСОБА_14 уже лежав на підлозі. В цей момент ОСОБА_14 почав підійматися та наближатися до нього ( ОСОБА_8 ), а тому він наніс ОСОБА_14 по спинні два удари дерев`яною палицею довжиною 40-60 см, яку підібрав там же у приміщенні будинку, і ОСОБА_14 ліг назад. Після чого він знову вийшов з приміщення будинку, а в будинок зайшов ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . На вулиці чув як працював електрошокер. Повернувшись через 3-5 хвилин до будинку, побачив, що ОСОБА_14 лежав на спині, ОСОБА_11 стояв біля голови ОСОБА_14 , ОСОБА_10 поруч, а ОСОБА_12 за ним. ОСОБА_11 сказав, щоб він брав ОСОБА_14 за ноги і допоміг винести останнього та погрузити на кузов автомобіля, щоб той пройшовся так, як пройшовся ОСОБА_10 . Тоді ж він ногою наніс два удари ОСОБА_14 по ногам. Після чого віддав палицю ОСОБА_10 , щоб вона йому не заважала. В ОСОБА_12 також була дерев`яна палиця, проте де вона в подальшому поділася, йому не відомо. Далі ОСОБА_11 взяв ОСОБА_14 за руки, а він і ОСОБА_12 за ноги та почали виносити з будинку. Оскільки вони не проходили у дверний прохід, він залишив ОСОБА_14 та вийшов на вулицю. ОСОБА_11 ніс ОСОБА_14 за руки, а ОСОБА_12 за ноги. Виходячи на вулицю з будинку, він руками відштовхнув від себе ОСОБА_13 , який стояв у дверях, від чого останній впав на землю, але після цього він разом із ОСОБА_12 підняли ОСОБА_13 та посадили на табуретку. Саме в цей момент сусідка почала сваритися, щоб вони не били ОСОБА_13 . Тоді ОСОБА_11 , взявши ОСОБА_14 за руки, а ОСОБА_17 та ОСОБА_10 за ноги, погрузили того на кузов автомобіля ГАЗ-52. Після цього, всі сіли в автомобіль: ОСОБА_10 за кермо, він і ОСОБА_12 в кабіну, а ОСОБА_11 та ОСОБА_18 залізли на кузов, де знаходилися ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , який такі не злазив із кузова. Коли він сів у кабіну, то чув на кузові звуки, характерні для нанесення ударів, які продовжувалися впродовж 2-3 хвилин. Перед тим як вони від`їхали, ОСОБА_12 дістав мобільний телефон та віддав його ОСОБА_10 . Виїхавши на польову дорогу в сторону с. Іванківці, ОСОБА_11 постукав по кабіні і вони зупинилися. Поки він вийшов із кабіни, то ОСОБА_14 уже лежав на землі. ОСОБА_11 запропонував залишити ОСОБА_14 . Він разом із ОСОБА_12 відтягнули ОСОБА_14 в сторону та залишили його сидячи при дорозі біля дерева. При цьому ОСОБА_14 щось говорив, але нічого не було зрозуміло. Після чого вони приїхали в с.Іванківці, де розійшлися по домах. Наступного дня разом із ОСОБА_15 поїхали в Російську Федерацію на роботу і як в подальшому відбувалися події йому не відомо. Зі слів батьків йому відомо, що вони відшкодували потерпілому ОСОБА_7 9000 грн., проте коли саме і за яких обставин йому не відомо. Вину за ч.2 ст.121 КК України визнає частково, оскільки наніс ОСОБА_14 по спині два удари дерев`яною палицею та по ногам два удари ногами, але вважає, що цими ударами не заподіяв остатньому тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_14 .. Також частково визнає вину за ч.4 ст.296 КК України, оскільки штовхнув ОСОБА_13 , проте не визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_8 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково, суд, дослідивши безпосередньо докази в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого у вчиненні зазначених вище суспільно небезпечних діяннях повністю підтверджується наступними доказами.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_7 рідного брата потерпілого ОСОБА_14 , який в судовому засіданні суду повідомив, що 04 серпня 2011 року близько 14 години йому зателефонувала знайома та повідомила, що до місцевого бару приїхав ОСОБА_12 із групою хлопців та шукають його брата. Він одразу на своєму автомобілі поїхав додому в с.Велика Побійна Дунаєвецького району. Приїхавши до будинку матері, де вона проживала разом із братом, мати також повідомила, що до її будинку приїжджала група чоловіків, які шукали брата. Пізніше йому зателефонували та повідомили, що брата побили за місцем проживання ОСОБА_13 та на автомобілі кудись повезли. Після цього він поїхав шукати брата та шукав орієнтовно до 18-19 год., проте так і не знайшов брата. Наступного дня близько 08 год. він прийшов до будинку матері, де побачив побитого брата, який повідомив йому, що його побили мешканці с.Іванківці. Після цього він завіз брата в лікарню, де останній ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_8 не має, проте просив призначити останньому максимальне покарання, передбачене санкціями інкримінованих кримінальних правопорушень.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , з показань якої в судовому засіданні встановлено, що 04 серпня 2011 року в період часу з 13 год. до 15 год. за місцем свого проживання АДРЕСА_2 по сусідству на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_13 , почула шум. Вийшовши на територію свого подвір`я, побачила на порозі біля вхідних дверей будинку ОСОБА_13 шестеро незнайомих їй чоловіків, у руках яких були палиці. 2-3 з чоловіків били ОСОБА_13 та не реагували на її зауваження та прохання припинити знущання над останнім. Після цього, вона зайшла в приміщення свого будинку, звідки зателефонувала в сільську раду та повідомила про дану подію. Вийшовши з будинку, побачила, що на подвір`ї у ОСОБА_13 лежав ОСОБА_14 . Після чого вона знову зайшла до свого будинку та зателефонувала в сільську раду, на що секретар сільської ради повідомив, що уже викликав поліцію. Вийшовши з будинку вона повідомила вказаній вище групі чоловіків, що вже їде поліція і щоб вони забирались. Тоді четверо з чоловіків взяли ОСОБА_14 за руки та ноги, перенесли його до вантажівки голубого кольору, яка стояла на проїжджій частині біля домоволодіння ОСОБА_13 , закинули на кузов вантажівки та, нанісши йому удари, поїхали. Після чого сусід ОСОБА_13 пояснив їй, що його побили через ОСОБА_14 , наче останній забрав у когось із них телефон.

Даними протоколу усної заяви (повідомлення) про злочин від 05 серпня 2011 року (т.2 а.с.12), відповідно до якого потерпіла ОСОБА_20 повідомила про заподіяння 05 серпня 2011 року невідомими особами її сину ОСОБА_21 тілесних ушкодження.

Даними протоколу огляду місця події від 05 серпня 2011 року з доданими до нього схемою та таблицями-ілюстраціями (т.2 а.с.15-28), відповідно до яких оглянуто домоволодіння потерпілого ОСОБА_13 АДРЕСА_2 , на території якого ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 заподіяли потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_13 тілесні ушкодження та вчинили хуліганські дії.

Даними протоколу огляду місця події від 05 серпня 2011 року з доданими до нього схемою та таблицями-ілюстраціями (т.2 а.с.46-55), відповідно до яких в ході огляду місця події, яким є частина польової дороги, що веде від с.Іванківці Дунаєвецького району до с.Сивороги Дунаєвецького району, на відстані 7 метрів від проїжджої частини в траві під кущами виявлено та вилучено дерев`яну палицю чотирьохгранної форми сірого кольору довжиною 64 см., якою, зі слів обвинуваченого ОСОБА_8 він наносив удари потерпілому ОСОБА_14 .

Даними протоколу огляду місця події від 05 серпня 2011 року з доданими до нього схемою та таблицями-ілюстраціями (т.2 а.с.56-66), відповідно до яких оглянуто місце події місце залишення ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 потерпілого ОСОБА_21 після заподіяння йому тілесних ушкоджень, яким є частина лісополоси, що знаходиться на відстані 500 м в східному напрямку від краю лісу за с.Іванківці Дунаєвецького району до с.Сивороги Дунаєвецького району, а саме частина лісополоси, що розташована праворуч від польової дороги, яка веде з с.Велика Побійна Дунаєвецького району до с.Іванківці Дунаєвецького району на відстані 1.1 км від перехрестя цієї дороги та дороги, яка веде з с.Іванківці Дунаєвецького району до с.Совороги Дунаєвецького району. В ході огляду виявлено, що трава смуги відводу в одному місці на відстані 2.5-3 м від лісополоси прим`ята та від цього місця проходять дві стежки поза дерево, за яким земля та бур`яни прим`яті, сухі та являють собою прим`яту галявину шириною від 1.5 до 8 м.

Даними протоколу огляду місця події від 06 серпня 2011 року з доданими до нього таблицями-ілюстраціями (т.2 а.с.71), відповідно до яких оглянуто домоволодіння АДРЕСА_3 , на території якого виявлено та вилучено автомобіль «ГАЗ-52», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 добиралися із с.Іванківці Дунаєвецького району до місця проживання ОСОБА_13 в с.Велика Побійна Дунаєвецького району та після заподіяння тілесних ушкоджень перевозили потерпілого ОСОБА_14 .

Висновком експерта №29 від 21 лютого 12 березня 2020 року (т.8 а.с.60-72), наданого за результатами проведення комісійної судово-медичної експертизи із врахуванням висновку експерта №95 від 08 серпня 19 вересня 2011року (т.2 а.с.155-159) та даними цього висновку, підтверджено виявлення на трупі потерпілого ОСОБА_14 тілесних ушкоджень у вигляді:

-закритої травми грудної клітки у вигляді переломів 6-7 ребер справа по передьо-підпахвовій лінії та переломів 8-9 ребер справа по середньо-лопатковій лінії із крововиливами в м`які тканини навколо переломів, розриву правої легені по зовнішній поверхні із крововиливом навколо, з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді синців по середньо-лопаточній лінії справа в проекції 7-9 ребер, по передньо-підпахвовій лінії справа в проекції реберної дуги, в сукупності мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, що в своєму клінічному перебігу ускладнились загрозливими для життя явищами (правобічним пневмогемотораксом зі зменшенням об`єму легені та легенево-серцевою недостатністю), - згідно п. 2.1.3.л/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995р. №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», в даному випадку мають прямий причинний зв`язок із настанням смерті (тілесні ушкодження групи «а»);

-закритої травми живота у вигляді повного розриву підшлункової залози між головкою та тілом з крововиливом в товщу залози, розриву кореня брижі тонкої кишки, розриву брижі ободової кишки, з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді синця по передній поверхні живота дещо вправо від пупка, які в сукупності мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, що в своєму клінічному перебігу ускладнились загрозливими для життя явищами (гемоперитонеумом 700 мл, перитонітом та ендогенною інтоксикацією), згідно п. 2.1.3.л/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені вище вказаним наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995р. №6, в даному випадку мають прямий причинний зв`язок із настанням смерті (тілесні ушкодження групи «б»);

-крововиливу на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лівій лобно-скроневій ділянці, рана на верхній губі зліва, синці та садна лобної ділянки зліва, синці лобної ділянки справа, синці обличчя у виличній ділянці справа, в ділянці повік правого ока, на верхній губі по середній лінії з розповсюдженням на слизову оболонку, на нижній губі справа з розповсюдженням на слизову оболонку, синець в ділянці передньої та задньої поверхонь лівої вушної мушлі, садна обличчя в надбрівній ділянці зліва, на верхній повіці лівого ока, на лівому скаті носу, садна - в надключичній ділянці зліва, в проекції тіла грудини, в ділянці правого соска, по середньо-ключичній лінії справа в проекції 6-8 ребер, по зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, по задній поверхні правого плечового суглобу, по задній поверхні лівого плеча в нижній третині та задній поверхні лівого ліктьового суглобу, по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки в середній третині, по передній поверхні правого колінного суглобу, по зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, по передній поверхні правої гомілки у верхній та середній третинах, синці - по середньо-сосковій лінії справа в проекції реберної дуги, по передньо-підпахвинній лінії зліва з розповсюдженням на підсоскову ділянку зліва, по передній поверхні правого плеча в середній третині, по передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, по передній поверхні лівої гомілки в середній третині з розповсюдженням на внутрішню поверхню, по тильній поверхні лівої стопи, які в сукупності і кожне окремо мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що у живої людини мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів (згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені вище вказаним наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995р. №6), в даному випадку не мають причинного зв`язку із настанням смерті (тілесні ушкодження групи «в»).

Враховуючи колір синців та розташування кірочок саден і рани, описані лікарем-судово-медичним експертом, можна говорити, що зовнішні тілесні ушкодження терміном виникнення не більше 2-3 діб до настання смерті. Враховуючи дані медичної карти №5852 стаціонарного хворого Дунаєвецької ЦРЛ (яка викладена у висновку експерта №95 судово-медичної експертизи від 08.08.2011р.-19.09.2011р.), згідно якої ОСОБА_14 поступив 05.08.2011р. з наявністю зовнішніх тілесних ушкоджень, та у нього була встановлена наявність переломів ребер справа, пневмогемотораксу справа, розрив кореня брижі тонкої кишки, розрив брижі ободової кишки, повний розрив підшлункової залози з гемоперитонеумом, можна говорити, що ці тілесні ушкодження могли утворитись до госпіталізації ОСОБА_14 в Дунаєвецьку ЦРЛ.

Усі тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів. В зв`язку з тим, що в наявних тілесних ушкодженнях не відобразились індивідуальні ознаки травмуючих предметів, тому конкретно встановити якими саме травмуючими предметами були заподіянні тілесні ушкодження ОСОБА_14 не представляється можливим.

Проте, судово-медичною експертною комісією встановлено, що тілесні ушкодження:

- групи «а» утворились від ударів тупими твердими предметами із обмеженою травмуючою поверхнею, якими в даному випадку з більшою ймовірністю могли бути взуті ноги сторонньої особи (осіб) або подібні до них предмети;

- групи «б» могли утворитись від сильного удару тупим твердим предметом з продовгуватою контактуючою поверхнею, яким в даному випадку могла бути як дерев`яна палиця, вилучена під час огляду місця події 05.08.2011р., так і край підметки підошви взуття сторонньої особи, або подібний до них предмет;

- групи «в»: рана верхньої губи зліва, крововилив на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лівій лобно-скроневій ділянці, синці та садна обличчя, синець лівої вушної мушлі могли утворитись від ударів тупими твердими предметами із обмеженою контактуючою поверхнею. У випадку заподіяння саден обличчя такими предметами з більшою ймовірністю могли бути взутті ноги сторонньої особи (осіб) або подібні до них предмети; у випадку заподіяння рани верхньої губи, синців обличчя, синця лівої вушної мушлі такими предметами з більшою ймовірністю могли бути кулаки сторонньої особи (осіб) або подібні до них предмети. Не виключно, що якась частина саден та синців обличчя могли утворитись і при падінні з висоти власного зросту та ударі об тупі тверді предмети.

Садна в надключичній ділянці зліва, в проекції тіла грудини, в ділянці правого соска, по середньо-ключичній лінії справа в проекції 6-8 ребер, по зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, по задній поверхні правого плечового суглобу, по задній поверхні лівого плеча в нижній третині та задній поверхні лівого ліктьового суглобу, по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки в середній третині, по передній поверхні правого колінного суглобу, по зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, по передній поверхні правої гомілки у верхній та середній третинах, могли утворитись за механізмом «удар-тертя» від дії тупих твердих предметів, що діяли по дотичній до тіла, не виключно, що садна по задній поверхні правого плечового суглобу, по задній поверхні лівого плеча в нижній третині та задній поверхні лівого ліктьового суглобу, по передній поверхні правого колінного суглобу, по зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, по передній поверхні правої гомілки у верхній та середній третинах, могли утворитись і при неодноразових падіннях з висоти власного зросту та ударі до тупих твердих предметів з послідуючим тертям об них.

Два синці по передній поверхні правого плеча в середній третині могли утворитись від дії тупих твердих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею, якими в даному випадку могли бути і пальці рук сторонньої особи або подібні до них предмети.

Синці по середньо-сосковій лінії справа в проекції реберної дуги, по передньо-підпахвинній лінії зліва з розповсюдженням на підсоскову ділянку зліва, по передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, по передній поверхні лівої гомілки в середній третині з розповсюдженням на внутрішню поверхню, по тильній поверхні лівої стопи могли утворитись від дії тупих твердих предметів, якими в даному випадку могли бути і кулаки, і взуті ноги сторонньої особи (осіб) або подібні до них предмети.

За даними судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 (висновок експерта №95 від 08.08.2011р.-19.09.2011р.) тілесних ушкоджень, які б свідчили про активне чи пасивне переміщення тіла потерпілого, не встановлено. Але, не виключається можливість, що продовгуваті поперечно спрямовані садна в проекції тіла грудини, в ділянці правого соска, по середньо-ключичній лінії справа в проекції 6-8 ребер могли утворитись і при короткочасному волочінні і тертю тіла потерпілого в поперечному напрямку, відносно поздовжньої вісі тіла, об поверхню тупих твердих предметів, що могло бути і при переміщенні та транспортуванні потерпілого. Також, не виключається, що садна нижніх кінцівок (по передній поверхні правого колінного суглобу, по зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, по передній поверхні правої гомілки у верхній та середній третинах) також могли утворитись і при транспортуванні потерпілого.

За наявними судово-медичними даними встановити послідовність заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 не представляється можливим. Враховуючи наявність, характер та локалізацію тілесних ушкоджень, можна говорити, що в ділянку голови могло бути заподіяно не менше 8 травматичних дій; в ділянку грудної клітки могло бути заподіяно не менше 8 травматичних дій; в ділянку передньої черевної стінки могло бути заподіяно не менше 1 травматичної дії; в ділянку верхніх кінцівок могло бути заподіяно не менше 6 травматичних дій; в ділянку нижніх кінцівок могло бути заподіяно не менше 7 травматичних дій. Таким чином, ОСОБА_14 могло бути заподіяно не менше 30 травматичних дій.

За даними судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 (висновок експерта №95 від 08.08.2011р.-19.09.2011р.) тілесних ушкоджень, характерних для самооборони не встановлено. Хоча не виключається, що садно зовнішньої поверхні правого плеча в середній третині та садна задньої поверхні нижньої третини лівого плеча і задньої поверхні лівого ліктьового суглобу, могли утворитись і коли потерпілий міг прикриватись руками від ударів в обличчя.

Усі тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_14 , окрім тих, які є слідами медичних ін`єкцій та оперативних втручань, могли утворитись при заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому іншою особою (особами) в строк та за обставин, що вказані в обвинувальному акті від 13 грудня 2012 року, а саме 04.08.2011р. при нанесені ударів ОСОБА_8 разом з іншими особами руками, ногами та із застосуванням дерев`яних палиць в ділянку голови, тулуба, рук та ніг ОСОБА_14 , з подальшим транспортуванням потерпілого на кузові автомобіля.

А причиною смерті ОСОБА_14 стала поєднана закрита травма грудної клітки та живота у вигляді переломів 6-7 ребер справа по передьо-підпахвовій лінії та переломів 8-9 ребер справа по середньо-лопатковій лінії із крововиливами в м`які тканини навколо переломів, розриву правої легені по зовнішній поверхні із крововиливом навколо, які ускладнились правобічним пневмогемотораксом зі зменшенням об`єму легені, повного розриву підшлункової залози між головкою та тілом з крововиливом в товщу залози, розриву кореня брижі тонкої кишки, розриву брижі ободової кишки, які ускладнились гемоперитонеумом 700 мл та перитонітом, що призвело до ендогенної інтоксикації та легенево-серцевої недостатності, які і явились безпосередньою причиною смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09 год. 30 хв. в Дунаєвецькій ЦРЛ.

Даними протоколу огляду місця події від 08 серпня 2011 року з доданими до нього таблицями-ілюстраціями (т.2 а.с. 73-76), відповідно до яких слідчим у приміщенні моргу Дунаєвецького МРВ СМЕ проведено огляд трупа ОСОБА_14 , на тілі якого під час огляду виявлено тілесні ушкодження, які зазначені експертом у висновку №95 від 08 серпня 19 вересня 2011року.

Даними висновку судово-медичної експертизи № 253 від 10 серпня 2011 року (т.2. а.с. 161) підтверджено заподіяння під час вчинення хуліганських дій обвинуваченим ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_13 легких тілесних ушкоджень у вигляді 1 синця в проекції правої ключиці з розповсюдженням на підключичну область, 1 синця по верхній поверхні правого плечового суглоба з розповсюдженням на передню та зовнішню поверхні, 1 синця по зовнішній поверхні правого плеча в с/з, 7 саден по задній поверхні правого ліктьового суглоба. Цим же висновком експерта підтверджено ті обставини, що зазначені тілесні ушкодження в ОСОБА_13 могли утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, можливо за обставин та в час, що вказані в обставинах кримінального провадження.

Даними протоколу відтворення обстановки та обставин події із застосуванням відеозапису від 20 вересня 2011 року (т.2 а.с. 123-126) та переглянутого в судовому засіданні відповідного відеозапису, згідно з яким ОСОБА_11 у присутності свого захисника та понятих, що виключало можливість вчинення будь-якого тиску та примусу на нього, у довільній формі розповів як та за яких обставин він разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 вчиняли хуліганство та наносили тілесні ушкодження ОСОБА_14 , від яких він в подальшому помер. Так, ОСОБА_11 пояснив, що 4 серпня 2011 року в дообідню пору біля сільського магазина с. Іванківці Дунаєвецького району зустрів ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , який поскаржився, що його побили в с. Велика Побійна і відібрали гроші та телефон, яким зараз користується ОСОБА_14 . ОСОБА_10 попросив допомоги у тому, щоб повернути свій телефон, тому він ( ОСОБА_11 ) пішов додому, переодягнувся, взяв електрошокер та всі разом поїхали на автомобілі ОСОБА_10 в с. Велика Побійна. Не знайшовши ОСОБА_14 за місцем постійного проживання, поїхали до будинку його товариша, де не зважаючи на твердження господаря про відсутність ОСОБА_14 , знайшов його в одній з кімнат на ліжку сплячим. Вдарив його електрошокером в обличчя, але телефон той не віддавав, тому вдарив струмом ще й по руках. Почувши крики хлопців біля будинку, вийшов та з`ясував, що телефон вони знайшли, після чого штовхнув в ході суперечки власника будинку за те, що товаришує з бандитом. Повернувшись в будинок, сказав ОСОБА_22 та ОСОБА_23 витягнути п`яного ОСОБА_14 на вулицю. Кисилюк біля будинку вдарив власника домоволодіння по обличчі, від чого той впав і за нього заступилися сусіди. З`ясувавши обставини побиття ОСОБА_10 , запропонував аналогічним чином вчинити й з ОСОБА_14 : викинути за селом, щоб пройшовся і подумав над своєю поведінкою, що й було зроблено. П`яного і сплячого ОСОБА_14 він ( ОСОБА_11 ), ОСОБА_10 та ОСОБА_8 витягли з кузова автомобіля ОСОБА_10 та залишили в лісопосадці, після чого поїхали додому. Заперечив нанесення побоїв померлому.

Даними протоколу відтворення обстановки та обставин події із застосуванням відеозапису від 20 вересня 2011 року та переглянутого в судовому засіданні відповідного відеозапису (т.2 а.с. 129-132), згідно з яким ОСОБА_12 у присутності свого захисника та понятих, що виключало можливість вчинення будь-якого тиску та примусу на нього, у довільній формі розповів, фактично підтвердивши основні моменти, наведені вище. Наголосив на тому, що нікому не наносив ударів, навпаки боронив померлого від ОСОБА_11 , який хотів його бити у лісопосадці.

Даними протоколу відтворення обстановки та обставин події із застосуванням відеозапису від 20 вересня 2011 року та переглянутого в судовому засіданні відповідного відеозапису (т.2 а.с. 140-143), згідно з яким ОСОБА_10 у присутності свого захисника та понятих, що виключало можливість вчинення будь-якого тиску та примусу на нього, у довільній формі розповів, фактично підтвердивши основні моменти, наведені вище. Додатково підтвердив, що за добу до події його дійсно побила компанія хлопців та ОСОБА_14 , який забрав його телефон та кошти, після чого викинули за селом. Наголосив, що після повернення телефона просив ОСОБА_11 , ОСОБА_22 та ОСОБА_12 не чіпати ОСОБА_14 . ОСОБА_11 запропонував вивезти ОСОБА_14 на автомобілі, як його ( ОСОБА_10 ) кривдники вчинили з ОСОБА_10 . По дорозі він чув звук працюючого електрошокера. На вимогу ОСОБА_11 зупинив автомобіль в полі, ОСОБА_11 стягнув ОСОБА_14 на землю і всі на автомобілі поїхали в с.Іванківці. Бачив, що біля будинку ОСОБА_11 бив власника домоволодіння, в будинку ОСОБА_11 бив ОСОБА_14 електрошокером по всьому тілу, а ОСОБА_8 дубинкою по тулубу. Ці електрошокер та дубинку ОСОБА_11 приніс в пакеті з дому, коли ходив переодягатися перед поїздкою в с.Велика Побійна.

Зазначені показання обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту повністю узгоджуються з висновками експерта №95 від 08 серпня - 19 вересня 2011 року, №29 від 21 лютого 12 березня 2020 року та № 253 від 10 серпня 2011 року щодо механізму заподіяння потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_13 тілесних ушкоджень.

На підставі п. 8 Перехідних положень КПК України судом визнаються допустимими докази, здобуті в порядку КПК України 1960 року, який діяв на момент вчинення ряду процесуальних дій у цьому провадженні.

Затримання обвинуваченого ОСОБА_8 на території РФ, де він переховувався, підтверджено даними протоколу затримання підозрюваного від 22 грудня 2017 року (т. 3 а.с. 226-227), згідно з яким його було затримано в м. Обнінськ Калужської області Російської Федерації.

Як вбачається з протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 21 лютого 2019 року (т.4 а.с.94-95) слідчим СВ Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_24 на підставі ухвали слідчого судді отримано тимчасовий доступ до документів матеріалів кримінальної справи №6/4893 (№1-170/11) в 2-х томах по обвинуваченню ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.296 та ч.3 ст.135 КК України, які перебували у володінні Дунаєвецького районного суду Хмельницької області, з виготовленням їх копії, які постановою цього слідчого від 21 лютого 2019 року (т.4 а.с.97-98) визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

А з досліджених у судовому засіданні копій вироку Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2011року (т.7 а.с.31-44) та ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області від 05 квітня 2012 року (т.7 а.с.93-98), які містилися в матеріалах зазначеної вище кримінальної справи, підтверджено факт засудження ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за вчинення спільно із обвинуваченим ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.296 КК України, за тих же обставин, які ставляться в вину останньому у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.4 ст.296 КК України, частково підтверджується і наданими стороною захисту доказами.

Зокрема, показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_25 , з яких встановлено, що влітку 2011 року близько 19 год. вона прийшла до свого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований по АДРЕСА_2 , де побачила за столиком ОСОБА_14 та незнайомого їй чоловіка, якого ОСОБА_14 називав «Олег». Попросивши їх покинути магазин, для того, щоб прибрати, останні вийшли на вулицю та сіли за столик під магазином. Близько 20 год. вона закрила магазин та разом із ще одним продавцем пішли додому, а ОСОБА_14 та « ОСОБА_26 » залишилися під магазином. Наступного ранку, відчинивши магазин о 09 год., орієнтовно через 30 хв. до магазину прийшов ОСОБА_14 та повідомив їй, що напередодні ввечері хлопці під магазином вчинили бійку і один із них загубив телефон, який знаходиться у нього. Через деякий час до магазину зайшов ОСОБА_13 та разом із ОСОБА_14 пішли. При цьому ОСОБА_14 хотів залишити їй телефон, проте вона відмовилася брати телефон. Тоді ОСОБА_14 сказав, що якщо прийдуть хлопці і будуть запитувати за телефон, то сказати, що телефон знаходиться у нього. Близько 13 год. до магазину під`їхало п`ятеро хлопців на вантажівці, двоє з яких зайшли до магазину та почали розпитувати за ОСОБА_14 , зокрема чи не було його в магазині. Повідомивши цим хлопцям, що ОСОБА_14 був разом із ОСОБА_13 та пішли до останнього додому, вони поїхали.

Показаннями свідка ОСОБА_27 , який в судовому засіданні повідомив, що в серпні 2011 року (пам`ятає точно, що це була субота) близько 19 год. 00 хв., працюючи водієм маршрутки та здійснюючи перевезення пасажирів по маршруту зі сторони м.Дунаєвці, побачив побитого ОСОБА_14 , який рухався йому назустріч зі сторони м.Дунаєвці до місця свого проживання хутора ОСОБА_28 . При цьому ОСОБА_14 рухався своєю звичною ходою, під час руху не падав, не спотикався, обличчя в нього було подряпане з правої сторони та опухле, а зігнутою в лікті правою рукою тримався за черевну порожнину. Інших тілесних пошкоджень у ОСОБА_14 не бачив. На ранок йому повідомили, що ОСОБА_14 помер. Деталі події йому не відомі, про обставини події відомо лише зі слів інших людей.

При цьому суд на підставі ст.85 КПК України визнає неналежними надані стороною обвинувачення докази дані протоколів огляду місця події від 05 серпня 2011 року з доданими до нього таблицями-ілюстраціями (т.2 а.с.30-36, 38-45), відповідно до яких оглянуто домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_12 , та домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживав ОСОБА_8 , оскільки зазначені докази прямо чи непрямо не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, та інших обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Також суд у відповідності до вимог ст.ст.23, 86, 89 КПК України визнає недопустимим наданий стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доказ протокол судового засідання у кримінальній справі №6/4893 (№1-170/11) по обвинуваченню ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.296 та ч.3 ст.135 КК України, в частині показань у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_13 , оскільки останній безпосередньо судом не допитувався в судовому засіданні та його показання суд усно не отримував, а відповідно до приписів статті 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно (частина 1). Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених КПК України. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених КПК України (частина 2).

Крім того, відповідно до вимог ст.ст.86 та 89 КПК України судом визнається недопустимим доказом висновок експерта №2 від 20-30 січня 2020 року, наданий одноособово лікарем судово-медичним експертом Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_29 за результатами проведення повторної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 (т.8 а.с.2-10), оскільки він не відповідає вимогам пунктів 2.4, 2.4.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, відповідно до яких участь кількох експертів є обов`язковою при проведенні повторних експертиз за матеріалами кримінальних та цивільних справ, проведення якої здійснюється у відділах комісійних експертиз бюро судово-медичних експертиз управлінь охорони здоров`я обласних виконавчих комітетів, а відповідно до приписів частини першої статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Таким чином, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов таких висновків.

Дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , що виразились в умисному заподіянні тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння (умисне тяжке тілесне ушкодження), вчиненому групою осіб та таке, що спричинило смерть потерпілого, а також у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб та із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, мали місце. Зазначені дії містять склади кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.4 ст.296 КК України відповідно. Обвинувачений ОСОБА_8 винен у вчиненні цих кримінальних правопорушень та підлягає покаранню за їх вчинення.

Часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_8 вини у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.121 та ч.4 ст.296 КК України, розцінюється судом як його намагання уникнути відповідальності за вчиненні тяжкі суспільно небезпечні діяння, а його твердження, що він не заподіював потерпілому ОСОБА_14 тяжких тілесних ушкоджень та потерпілому ОСОБА_13 легких тілесних ушкоджень, оцінюються критично, оскільки вони повністю спростовуються зазначеними вище доказами в їх сукупності. При цьому, сам ОСОБА_8 не заперечив у судовому засіданні тієї обставини, що наніс потерпілому ОСОБА_14 дерев`яною палицею, що в подальшому була виявлена та вилучена 05 серпня 2011 року під час огляду місця події, два удари по спині. Крім того, обвинувачений ОСОБА_10 під час проведення за його участі відтворення обстановки та обставин події із застосуванням відеозапису у присутності свого захисника та понятих, що виключало можливість вчинення будь-якого тиску та примусу на нього, також підтвердив ту, обставину, що ОСОБА_8 бив дубинкою ОСОБА_14 по тулубу. А висновком експерта №29 від 21 лютого 12 березня 2020 року (т.8 а.с.60-72), наданого за результатами проведення комісійної судово-медичної експертизи із врахуванням висновку експерта №95 від 08 серпня 19 вересня 2011року (т.2 а.с.155-159) підтверджено ті обставини, що виявлені на трупі ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота у вигляді повного розриву підшлункової залози між головкою та тілом з крововиливом в товщу залози, розриву кореня брижі тонкої кишки, розриву брижі ободової кишки, з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді синця по передній поверхні живота дещо вправо від пупка, які в сукупності мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, що в своєму клінічному перебігу ускладнились загрозливими для життя явищами (гемоперитонеумом 700 мл, перитонітом та ендогенною інтоксикацією), та в даному випадку мають прямий причинний зв`язок із настанням смерті могли утворитись від сильного удару тупим твердим предметом з продовгуватою контактуючою поверхнею, яким в даному випадку могла бути і дерев`яна палиця, вилучена під час огляду місця події 05.08.2011р.

Узгодженість дій обвинуваченого ОСОБА_8 та засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які попередньо зорганізувались з метою вчинення насильницьких дій щодо потерпілого ОСОБА_14 , та відшукавши останнього, завдали йому значну кількість ударів руками, ногами, дерев`яними палицями та електрошокером за короткий проміжок часу, заподіявши при цьому множинну кількість тілесних ушкоджень, дають суду беззаперечні та обгрунтовані підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_8 та засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 як співвиконавців злочинів, передбачених ч.2 ст.121 та ч.4 ст.296 КК України.

Разом з тим, з обвинувачення ОСОБА_8 по епізоду за ч.4 ст.296 КК України підлягає виключенню кваліфікуюча ознака вчинення хуліганства із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, яка зазначена прокурором в обвинувальному акті у правовій кваліфікації цього кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, з наступних мотивів.

Так, диспозицією частини четвертої статті 296 КК України передбачена кримінальна відповідальність за дії, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Як вбачається з обвинувального акту в його останній редакції, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, прокурором в обвинувачення ОСОБА_8 та іншим співучасникам ставиться в вину лише вчинення хуліганства із застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень дерев`яної палиці та електрошокового пристрою. Вчинення ж хуліганства із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, в цій частині обвинувального акту прокурором в вину ОСОБА_8 та інших співучасникам не ставиться. А тому, вказана кваліфікуюча ознака хуліганства, як зайва, підлягає виключенню з обвинувачення ОСОБА_8 .

Крім того, стороною обвинувачення ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він 04 серпня 2011 року близько 16 години в с. Велика Побійна Дунаєвецького району, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 та власником якого є ОСОБА_13 , після навмисного заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , в ході якого вони умисно наносили удари руками, ногами та заздалегідь заготовленими для спричинення тілесних ушкоджень металевою та дерев`яними палицями та удари електричним струмом електрошоковим пристроєм в область голови, тулубу, рук та ніг ОСОБА_14 , спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок отримання яких ОСОБА_14 втратив свідомість, усвідомлюючи безпорадний стан ОСОБА_14 , з метою залишення ОСОБА_14 , який перебував у небезпечному для життя стані, в небезпеці, взяли ОСОБА_14 за руки та ноги та винесли його із житлового будинку господарства та перенесли його до автомобіля марки ГАЗ-52, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на проїжджій частині вул. Івана Франка біля господарства №85. Після цього, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 погрузили ОСОБА_14 на кузов автомобіля та ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 сіли в кабіну автомобіля та після того як ОСОБА_11 сів на кузов автомобіля, вони поїхали в напрямку с. Іванківці Дунаєвецького району. Рухаючись польовою дорогою в напрямку с. Іванківці ОСОБА_10 , який здійснював керування автомобілем, з метою доведення свого злочинного наміру, спрямованого на залишення в небезпеці, до логічного завершення, зупинив автомобіль та спільно із ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 стягнули ОСОБА_14 із кузова автомобіля на землю. Після цього, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 перенесли ОСОБА_14 , взявши його за руки та ноги, у лісосмугу, що розташована на західній околиці с. Велика Побійна біля польової дороги, яка веде в напрямку с. Сивороги Дунаєвецького району, де залишили ОСОБА_14 , який перебував у безсвідомому стані, біля дерева. Внаслідок навмисних дій ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , перебуваючи в небезпечному стані та не маючи можливості вжити заходів до самозбереження, помер.

Зазначеними діями стороною обвинувачення ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебувала в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, якщо воно спричинило смерть особи.

Проте, в цій частині пред`явленого обвинувачення ОСОБА_8 необхідно визнати невинуватим та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в його діянні складу зазначеного кримінального правопорушення, оскільки у разі, коли особа своїми навмисними діями поставила потерпілого в небезпечний для життя стан і завідомо залишила його без допомоги, то її дії можуть кваліфікуватись за ч.3 ст.135 КК України лише при необережній формі вини до наслідків. Якщо буде встановлено, щодо наслідків умисну форму вини, зокрема, коли одна особа умисно спричиняє іншій особі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, і залишає її в небезпечному стані, внаслідок чого настала смерть потерпілого, то у такій ситуації особа повинна відповідати за умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого. Інкримінувати їй, крім того, злочин, передбачений ст.135 КК України не потрібно.

Таким чином судом встановлена відсутність в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України, що відповідно до вимог ч.7 ст.284, ч.1 ст.373 КПК України є безумовною підставою для прийняття судом рішення про визнання ОСОБА_8 невинуватим та його виправдання за вказаним обвинуваченням.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому судом враховується, що вчинені ОСОБА_8 злочини відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжкими, становлять підвищену суспільну небезпеку та характеризуються умисною виною, в тому числі з мотивів явної неповаги до суспільства та прагненням показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в ньому, протиставити себе іншим громадянам, суспільству і самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб.

ОСОБА_8 вперше притягається до кримінальної відповідальності (т.4 а.с.16), на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т.4 а.с.18,19), за місцем проживання характеризується позитивно (т.4 а.с.20).

Часткове добровільне відшкодування батьками обвинуваченого потерпілим завданої майнової та моральної шкоди визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 .

Вчинення злочину щодо особи похилого віку, визнається обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого.

Твердження сторони захисту про те, що зазначена обставина не повинна визнаватися судом як обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , оскільки йому не було відомо про вік потерпілого ОСОБА_13 , а отже і про те, що останній є особою похилого віку, не грунтуються на вимогах закону, позаяк на день вчинення інкримінованого ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння по відношенню до потерпілого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній досяг майже 70-ти річного віку, а тому ОСОБА_8 разом із іншими співучасниками не могли не усвідомлювати, що вчиняють протиправні дії щодо особи похилого віку.

Разом з тим, підлягає виключенню з обвинувачення ОСОБА_8 обставина, що обтяжує його покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки обвинувачений категорично заперечив той факт, що перед вчиненням інкримінованих діянь вживав будь-які алкогольні напої, а отже і ту обставину, що вчиняв кримінальні правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а прокурором зазначена обставина будь-якими належними, допустимими та достатніми доказами поза розумним сумнівом в судовому засіданні не доведена.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, внаслідок вчинення якого настала смерть людини, та обставини їх вчинення, особу винуватого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується за місцем проживання, а також його роль, як співучасника, у вчинених злочинах, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в наближених до мінімальних меж, передбачених санкціями ч.2 ст.121 та ч.4 ст.296 КК України.

При цьому, також суттєве значення при вирішенні питання при призначенні покарання обвинуваченому має той факт, що ОСОБА_8 для нанесення потерпілому ОСОБА_14 тілесних ушкоджень використав заздалегідь заготовлений предмет дерев`яну палицю. Вказане свідчить про особливу зухвалість дій обвинуваченого, нехтування елементарними правилами поведінки в суспільстві, злісну антигромадську поведінку, зневажливе ставлення до оточуючих та до людського здоров`я.

Крім того, фактичне невизнання обвинуваченим своєї вини у вчинених злочинах навіть під тиском беззаперечних доказів свідчить про відсутність розкаяння, почуття провини за скоєне, розуміння наслідків вчиненого та бажання залагодити провину.

А тому, на переконання суду призначення обвинуваченому реального покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій вчинених злочинів буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати принципу Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини, легітимної мети та невідворотності покарання.

При цьому, у зв`язку із вчиненням тяжких злочинів та з огляду на тяжкі наслідки їх вчинення, а також відсутністю декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд не вбачає підстав для застосування при призначенні ОСОБА_8 покарання вимог ст. 69 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України, враховуючи дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує та обтяжує покарання, форму вини й мотиви вчинення злочинів, тяжкість їх наслідків, обставини, за яких були вчиненні злочини, кількості вчинених злочинів та вид сукупності, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи ті обставини, що обвинуваченому ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити йому попередній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 не пред`являвся.

Матеріали кримінальної справи №6/4893 (№1-170/11) в 2-х томах та три DVD-R диски, на які скопійовано відеофайли з відеозаписами до протоколів відтворення обстановки та обставин місця події з участю обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які приєднанні до матеріалів кримінального провадження (т.4 а.с.97-98), необхідно залишити там же протягом усього часу їх зберігання, а долю інших речових доказів вирішено вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2011 року.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_8 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.135 КК України та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діянні обвинуваченого складу зазначеного кримінального правопорушення.

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.296 КК України, призначивши йому покарання:

-за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк вісім років;

-за ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 22 грудня 2017 року до дня набрання вироком законної сили включно відповідно до ч.2 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Обраний щодо ОСОБА_8 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Цивільний позов до ОСОБА_8 не пред`являвся.

Речові докази матеріали кримінальної справи №6/4893 (№1-170/11) в 2-х томах та три DVD-R диски, на які скопійовано відеофайли з відеозаписами до протоколів відтворення обстановки та обставин місця події з участю обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які приєднанні до матеріалів кримінального провадження (т.4 а.с.97-98), залишити там же протягом усього часу їх зберігання, а долю інших речових доказів вирішено вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2011 року.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1