Справа № 138/3139/19
Провадження №11-кп/801/228/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

засудженого в режимі відеоконференції: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.12.2019, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, а саме: 17.06.2015 Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.309, ч.1 ст.315, ч.2 ст.307, ст.69, ст.70, ст.75, ст.76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки 1 місяць, вироком Апеляційного суду Вінницької області від 12.10.2015 вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 17.06.2015 стосовно ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання, скасовано та засуджено за ч.1 ст.309, ч.1 ст.315, ч.2 ст.307, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна .

про умовно-дострокове звільнення.

встановив:
В.о. начальника Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» та голова Спостережної комісії при Могилів-Подільській райдержадміністрації звернулись в Могилів-Подільський міськрайсуд з клопотанням, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_7 , який відбуває покарання в місцях позбавлення волі з 23.11.2015, в тому числі з 05.12.2017 в Могилів-Подільській виправній колонії №114, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом першої інстанції було встановлено, що станом на 18.12.2019 ОСОБА_7 відбув більше 2/3 строку покарання: 4 роки 25 днів, до відбуття залишилося 1 рік 11 місяців 6 днів. За час відбування покарання характеризується позитивно, в установі працевлаштований на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахо-фабрика» різноробочим, мав 6 стягнень в період 2016-2018 років, які погашені в установленому законом порядку, та за цей період лише 1 заохочення 10.10.2018. Рішенням комісії ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія №114» 30.11.2018 йому було відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, у зв`язку з тим, що він не став на шлях виправлення. Лише після цього засуджений кардинально змінив свою поведінку і отримав 4 заохочення за виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки. Тому, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 лише став на шлях виправлення і жодним чином ще не довів свого виправлення, як цього вимагає ст.81 КК України, а тому відмовив в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення в порядку ст.81 КК України.

В своїй апеляційній скарзі адвокат просив скасувати ухвалу суду, як незаконну, задовільнити клопотання про умовно-дострокове звільнення, посилаючись на недотримання судом норм статей 537, 539 КПК України та статті 81 КК України при вирішенні клопотання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого та його адвоката, які підтримали доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який не заперечив проти задоволення поданої апеляційної скарги, дослідивши її доводи та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про скасування ухвали суду та постановлення нової на користь засудженого із наступних підстав.

Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч.3 ст.81 частину призначеного судом покарання.

Відповідно до частини 3 статті 154 КВК України за наявності всіх підстав, необхідних для звернення із клопотанням до суду, адміністрація установи виконання покарання при відбутті необхідної частини строку, зобов`язана розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення.

Відповідно до норм частини 1 статті 539 КПК України засудженому та керівництву установи надано право звертатися із клопотанням про умовно дострокове звільнення.

Відмова засудженому в задоволенні клопотання лише із підстав, що йому 30.11.2018 комісією установи відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку ст.82 КК України, як особі, що не стає на шлях виправлення є порушенням норм КПК та його конституційного права на захист.

Суд першої інстанції визнав наявність формальних обставин для звільнення засудженого умовно-достроково.

Щодо рішення суду по суті клопотання засудженого, то апеляційним судом встановлено, що засуджений, мав 6 стягнень в період 2016-2018 років, які погашені в установленому законом порядку, а тому на них не можна обґрунтовувати висновки про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 , зважаючи на те, що він 4 рази заохочувався лише за 2019 рік, після відмови комісії в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку ст.82 КК України. Після постановлення ухвали місцевого суду, щодо ОСОБА_7 було подання на ще одне заохочення.

Також засуджений протягом тривалого часу сумлінно працював різноробочим на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахо-фабрика». Він належно поводився в установі відбування покарань.

Надана характеристика на засудженого та довідка щодо кількості заохочень, які переважають кількість стягнень є підтвердженням викладеного.

Крім того, було встановлено, що комісія ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» встановила, що ОСОБА_7 довів своє виправлення та може бути представлений до умовно-дострокового звільнення, а сам засуджений приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу.

На переконання суду, сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом відбутого більше ніж 2/3 частини строку призначеного покарання, засуджений ОСОБА_7 довів своє право на умовно-дострокове звільнення, що місцевим судом було не належно оцінено.

На підставі викладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 409, 411, 419 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовільнити.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.12.2019 щодо відмови в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання в.о. начальника Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» та голови Спостережної комісії при Могилів-Подільській райдержадміністрації задовільнити.

Звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання, призначеного за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 12.10.2015 на 1 рік 10 місяців 3 дні.

Копію ухвали направити для виконання.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Виготовлено із автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді ОСОБА_9

21.01.2020