УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" березня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
перекладача ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження, № 0005033, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 серпня 2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, Челябинської області, м. Верхньоуральська, громадянина Російської Федерації, офіційно не працюючого, раніше не судимого, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження №0005033 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. Обґрунтовуючи дане клопотання прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначених під час обрання запобіжного заходу, з метою їх запобігання, а саме: що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, на момент вчинення злочину ніде не працював, не має постійних законних джерел та засобів до існування, не має стійких соціальних зв"язків, вів антисоціальний спосіб життя.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання прокурора заперечував, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений перебуває у шлюбі, має постійне місце проживання у м. Харкові, має постійну реєстрацію. Зазначив, що прокурором не доведено наявність ризиків, на які він посилається. Крім того, надав до суду характеристику від 04.03.2020 року на ув"язненого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затверджену начальником державної установи "Харківський слідчий ізолятор" полковником внутрішньої служби ОСОБА_7 , за підписами начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_8 , заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи підполковника внутрішньої служби ОСОБА_9 , відповідно до якої він характеризується добре, стягнень та заохочень не має, має позитивні наміри на майбутнє.
Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечував, клопотання захисника підтримав.
Вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлене прокурором клопотання підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника слід відмовити, виходячи з наступного.
Згідно ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: можливість переховування від суду; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у скоєні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливе, а тому, суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 08.05.2020 року.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Виходячи із приведених обставин, що оцінено у сукупності із тяжкістю інкримінованого злочину та тяжкістю ймовірного покарання, суд вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України і підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави, оскільки даний злочин вчинений із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини.
За таких обставин, суд задовольняє клопотання прокурора та залишає обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.05.2020 року, в задоволені клопотання захисника відмовляє.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 369 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 - відмовити.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», та продовжити строк тримання його під вартою на 60 днів, тобто до 08.05.2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1