Справа № 442/6773/19
Провадження № 1-кп/442/396/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001623 від 30.08.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича, Львівської області, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, депутатом не є, військовозобов`язаного, -

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.04.2019, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у виді 240 годин суспільно корисних робіт.

У подальшому 11.04.2019 Дрогобицьким міськрайонним відділом філії Державна установа «Центр пробації» у Львівській області взято на облік ОСОБА_4 під підпис ознайомлено з порядком та умовами відбування стягнення у виді суспільно корисних робіт згідно ст. 325-4 КУпАП.

Для відбування покарання у виді суспільно корисних робіт ОСОБА_4 було направлено в КП «Комбінат міського господарства» м. Дрогобич, яким видано наказ №12/04-1 від 12.04.2019 «Про прийняття гр. ОСОБА_4 на суспільно корисні роботи, для відбування призначеного постановою суду адміністративного правопорушення» та складено графік виходу на суспільно корисні роботи.

ОСОБА_4 ознайомлений під підпис з направленням для відбування призначеного постановою суду адміністративного правопорушення від 01.04.2019 до КП «Комбінат міського господарства» м. Дрогобич, однак, умисно не відбував призначене йому стягнення з 22.04.2019 та відмовився від відпрацювання суспільно корисних робіт, у зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності.

В подальшому ОСОБА_4 достовірно знаючи, що повинен дотримуватися встановлених законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, після його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП згідно постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.05.2019, продовжив ухилятись від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, що виразилось у невиході на суспільно корисні роботи, чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину. Також пояснив, що виправні роботи йому присудили за те що не сплачував аліменти, однак не пройшов їх до кінця. У вчиненому злочині щиро розкаюється, визнає та просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При таких обставинах суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 389-2 КК України, оскільки він, своїми протиправними діями вчинив злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засуджених є їхнє виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З урахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, то таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України вчинений злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховуєступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, раніше не судимого, на обліку у лікаря нарколога на обліку у лікаря-психіатра не знаходиться, позитивно характеризується по місцю проживання та обставини вчинення кримінального правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд враховує активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд дійшов до переконання, що наведені вище пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, передбаченого ст. 389-2 КК України, і впливають на можливість пом`якшення йому покарання, а тому виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів та досягнення мети у вихованні обвинуваченого в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Судових витрат та речових доказів немає.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389-2 КК України та обрати йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1