КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 27 травня 2020 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2019 року,

за участі: прокурора потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Бориспільської місцевої прокуратури в Київській області ОСОБА_10 , про арешт майна, а саме: автомобіля марки «HONDA» моделі «CR-V» сірого кольору з прикріпленим державним номерним знаком « НОМЕР_1 » з номером кузова НОМЕР_2 . Крім того, передано вказаний транспортний засіб, свідоцтво про його реєстрацію та брилок з ключем, як речові докази ОСОБА_6 , у порядку ст. 100 КПК України, на відповідальне зберігання, із забороною їх відчуження чи розукомплектування згаданого транспортного засобу.

В обґрунтування рішення слідчий суддя вказав, що підстави, на які посилається слідчий для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження є завчасними. Разом з тим, з метою виконання постанови слідчого від 20 жовтня 2019 року про призначення відповідної експертизи та постанови слідчого про визнання транспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію та ключів від автомобіля речовими доказами, в порядку ст. 100 КПК України, прийшов до висновку, що вказане майно слід передати ОСОБА_6 на відповідальне зберігання із зобов`язанням останньої не здійснювати розкомплектування та відчуження транспортного засобу.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2019 року в частині передачі раніше згаданого майна в порядку ст. 100 КПК України на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , із забороною його відчуження та постановити нову ухвалу, якою оскаржувану ухвалу в частині відмови у накладенні арешту на майно ОСОБА_6 залишити без змін.

Зокрема, автор апеляційної скарги зазначає про недотримання слідчим суддею вимог КПК України, оскільки, 05 листопада 2019 року слідчий звернувся до суду з клопотанням лише про накладення арешту на майно, однак, суд за особистою ініціативою, протизаконно вирішив ті питання про які слідчий та сторони у судовому засіданні не зверталися.

Крім того, представник звертає увагу суду на те, що слідчий вже звертався до суду з аналогічним клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «HONDA» моделі «CR-V» сірого кольору з прикріпленим державним номерним знаком « НОМЕР_1 » з номером кузова НОМЕР_2 , у задоволенні якого було відмовлено вмотивованим, законним рішенням суду, у зв`язку з невідповідністю звернення слідчого вимогам ст. ст. 94, 98 КПК України.

Адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час і місце судового засідання були завчасно проінформовані, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Оскільки вищевказана ухвала слідчого судді оскаржена, лише в частині передачі згаданого транспортного засобу в порядку ст. 100 КПК України на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді лише в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора і потерпілої, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити в силі ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів провадження, Бориспільським відділом поліції Головного управління Національної поліції у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого 09 березня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000529, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням виявлено, що у період часу з 19 год. 05 хв. 08 березня 2017 року по 08 год. 00 хв. 09 березня 2017 року, невстановлена особа, діючи умисно та з корисливих мотивів, незаконно заволоділа автомобілем марки «НОNDА» моделі «СR-V» 2011 року випуску, сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_3 , вартістю близько 540 000 гривень, який знаходився на стоянці біля будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , і який належить ОСОБА_8 , чим заподіяла останній великої матеріальної шкоди.
06 листопада 2019 року слідчий СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Бориспільської місцевої прокуратури в Київській області ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на згаданий автомобіль.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого. При цьому, передано транспортний засіб, свідоцтво про його реєстрацію та брилок з ключем, як речові докази ОСОБА_6 , у порядку ст. 100 КПК України, на відповідальне зберігання, із забороною їх відчуження чи розукомплектування згаданого транспортного засобу.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає незаконним, необґрунтованим і невмотивованим, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З матеріалів провадження видно, що слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання слідчого у зв`язку з тим, що підстави, на які посилався слідчий для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є завчасними. Крім того, слідчим не усунуто недоліки виявлені при розгляді аналогічного клопотання раніше.
Поряд з цим, слідчий суддя вирішив передати транспортний засіб «НОNDА» моделі «СR-V» 2011 року випуску, сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про його реєстрацію та брилок з ключем, як речові докази ОСОБА_6 , у порядку ст. 100 КПК України, на відповідальне зберігання, із забороною їх відчуження чи розукомплектування згаданого транспортного засобу.
Однак, з матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий звернувся з клопотанням, в порядку Глави 17 КПК України, якою регулюється арешт майна, і просив лише накласти арешт на згаданий вище транспортний засіб, проте, слідчий суддя самостійно вирішив передати майно на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , у порядку ст. 100 КПК України, яка відноситься до Глави 4 цього Кодексу «Докази і доказування» і регулює питання зберігання речових доказів і вирішення питання про спеціальну конфіскацію, вийшовши таким чином за межі судового розгляду.
Більш того, вказані питання, на думку колегії суддів не можуть вирішуватись в одному провадженні, оскільки вони розглядаються за різною процедурою, передбачають внесення окремого клопотання слідчим, прокурором, по різному виконуються.

На підставі викладених обставин, ухвала слідчого судді в частині передачі транспортного засобу в порядку ст. 100 КПК України на відповідальне зберігання ОСОБА_6 є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а апеляційна скарга представника задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2019 року, в частині якою передано автомобіль марки «HONDA» державний номерний знак « НОМЕР_1 », свідоцтво про його реєстрацію та брилок з ключем як речові докази ОСОБА_6 , у порядку ст. 100 КПК України, на відповідальне зберігання, із забороною відчуження чи розукомплектування згаданого транспортного засобу, - скасувати.

В іншій частині ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2019 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/577/2020 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1