Провадження № 1-кс/643/7847/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2019 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000869 від 20.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
встановив:
Клопотанням, погодженим з прокурором, яке надійшло на розгляд слідчому судді, слідчий ставить питання про надання тимчасовий доступ до оригіналів матеріалів кримінального провадження № 0000057 від 19.02.2019 за ч. 4 ст. 358 КК України, досудове розслідування в якому здійснюється слідчими ІНФОРМАЦІЯ_1 , які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю виготовлення належним чином завірених копій матеріалів вказаного кримінального провадження у повному обсязі.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що Другим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000869 від 20.09.2019 за ч. 4 ст. 358 КК України, за заявою ОСОБА_4 від 20.09.2019, згідно якої її колишній чоловік ОСОБА_5 , який є діючим працівником органів ІНФОРМАЦІЯ_3 , підробив та надав до кадрового підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_3 довідки, які слугували підставою для надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку.
Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи та обґрунтування щодо вмотивованості поданого до суду клопотання, доходжу наступного висновку.

Звертаючись з даним клопотанням, слідчий залишив поза увагою ту обставину, що збирання доказів, в тому числі і речових, відбувається через інститут слідчих дій.

Неправильне розуміння органом досудового розслідування положень кримінального процесуального закону фактично зумовлює підміну слідчих дій заходом забезпечення кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Так, слідчий суддя, згідно з ч. 4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли б бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України слідчий повинен надати докази обставин, на які він посилається.

Крім того, згідно п. 3,5,6 ч. 2 ст. 160 КПК України слідчий повинен зазначити речі і документи до яких планується отримати тимчасовий доступ, значення речей і документів, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах.

З огляду на таємницю досудового розслідування, що є передумовою захисту сфери особистого життя людей, які стали учасниками процесу, а забезпечення нерозголошення даних кримінального провадження і є однією з гарантій захисту прав і свобод людини, потрібно враховувати, що не може бути виправданим потребами досудового розслідування застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасовий доступ до речей і документів, а також отримання матеріалів інших кримінальних проваджень (копій документів, які містяться у справі, тощо) щодо справ, які перебувають у провадженні слідчого, або справ, досудове розслідування по яким ще не завершено та не відкриті матеріали досудового розслідування.
Враховуючи, що слідчим не обґрунтовано важливість та необхідність встановлення обставин у кримінальному провадженні, саме шляхом надання тимчасового доступу до вищевказаного кримінального провадження, а також неможливість іншими способами довести вищевказані обставини, слідчий суддя приходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відтак, приходжу висновку, що клопотання слідчого обґрунтовано лише формально, що має наслідком відмови в його задоволенні.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на недопустимість зловживання правом повторного звернення з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів без будь-яких змін та виправлень після попередньої відмови у задоволенні аналогічного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 159, 163-166 КПК України, слідчий суддя -
постановив :
В задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1