Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/488/20 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.115 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2020 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у дистанційно у режимі відео конференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 травня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Батуріно, Голишманівського району Тюменської області, росіянину, громадянину України, не одруженому, не працюючому, без постійного місця реєстрації, тимчасово проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України є особою, що немає судимості, обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто з 05 травня 2020 року по 03 липня 2020 року включно.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 травня 2020 року ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто з 05 травня 2020 року по 03 липня 2020 року включно.

Органом досудового розслідування, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Прокурором до суду подано письмове клопотання про продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ОСОБА_8 не має постійного місця проживання та реєстрації, скоїв особливо тяжкий злочин, перебуваючи на свободі може вплинути на свідків, продовжити злочинну діяльність та переховуватися від суду, тобто у справі наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, строк покарання за який передбачений до 15 років позбавлення волі, обвинувачений постійного місця проживання та реєстрації не має, що на думку суду свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Будь-яких даних про наявність підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Суд врахував матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, та прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`яку до завершення з`ясування обставин справи.

Зазначив, що під час розгляду клопотання колегія суддів суду першої інстанції не прийняла до уваги його пояснення згідно яких злочин, в якому його звинувачують він не скоював, вина його не доведена. Висновок колегії суддів, про наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України вважає безпідставним.

Також вказав, що колегія суддів не звернула увагу на п.2 ч.2 ст.87 КПК України, де він зазначає про те, що оговорив себе під тиском з боку правоохоронних органів. Колегія суддів відхилила його клопотання про призначення експертизи та повторному виклику свідків, чим порушила ст. 410 КПК України.

Крім того зазначив, що колегія суддів ігнорує його доводи та використовуючи обставини, які склалися в країні (карантин) продовжує безпідставно продовжувати строк тримання під вартою.

Вказав, що перебуває під вартою з 13.11.2017 року та за цей час по тим чи іншим обставинам вину в скоєному злочині довести не можуть. Єдине на що опираються при винесенні ухвал про продовження запобіжного заходу це ст. 177 КПК України, хоча ризики, передбачені цією статтею в ході судового розгляду змінилися, а деякі взагалі надумані.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження №401/41/18, в провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002151 від 13.11.2017 відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Прокурором до суду подано письмове клопотання про продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ОСОБА_8 не має постійного місця проживання та реєстрації, скоїв особливо тяжкий злочин, перебуваючи на свободі може вплинути на свідків, продовжити злочинну діяльність та переховуватися від суду, тобто у справі наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання під час судового засідання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено колегією суддів в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження №401/41/18, 05.05.2020 року в судовому засіданні судом першої інстанції в порядку ст.331 КПК України, було розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , з обґрунтуванням доцільності продовження даного запобіжного заходу.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений постійного місця проживання та реєстрації не має, що на думку суду свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Крім того, судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, строк покарання за який передбачений до 15 років позбавлення волі, такі обставини в сукупності з мірою покарання, яка загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування від суду, ризику вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що будь-яких даних про наявність підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу протилежного є безпідставними. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не встановлено.

Апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вищезазначені обставини на переконання колегії суддів є виправданими та необхідними елементами, ризиками, що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи і які на час розгляду клопотання не зникли та продовжують існувати.

Крім того, на переконання колегії суддів матеріали виділеного провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою та обвинуваченим і його захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.
Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та скасування ухвали суду першої інстанції та застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 травня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто з 05 травня 2020 року по 03 липня 2020 року включно залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9 Ремез