Справа № 456/1244/16-к
Провадження № 1-кп/456/14/2020
УХВАЛА

28 січня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_13 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_14

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

встановив:

В судовому засіданні захисник ОСОБА_12 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт. Покликається на те, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий, має постійне місце проживання, уставлений спосіб життя, та тривалий час перебування обвинуваченого під вартою. Крім того 26.11.2015 року прийнятий Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». Зазначеним законом внесені зміни до ст.72 КК України. Відповідно до ч.2 ст.72 КК України визначено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. А тому наявні всі обставини зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав заявлене клопотання захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти заявленого клопотання захисника за безпідставністю, покликаючись на те, що вироку по даному кримінальному провадженні не ухвалено, а тому суд не вправі застосовувати ч.2 ст.72 КК України та звільняти обвинуваченого з-під варти до завершення розгляду справи по суті.

Суд, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, приходить до висновку, що клопотання захисника про зміну запожіного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 не підлягає до задоволення та обраний ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Останній не одружений, не має на утриманні дітей чи непрацездатних осіб, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у місці його проживання, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд вважає безпідставним покликання захисника на Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року та на ч.2 ст.72 КК України, оскільки вирок по даному кримінальному провадженні не ухвалено.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання чи схиляння їх до зміни даних ними показань.

Таким чином, суд враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, а тому вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1