Справа № 346/523/20
Провадження № 1-кп/346/355/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, щодо якої

розглядається клопотання ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 27.11.2019 року за № 0001199, в кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 185 КК України, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, особи з інвалідністю ІІ групи, не судимої, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2019 року близько 20:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кафе «Даніель», що в м. Коломия, по вул. С.Стрільців, 11, Івано-Франківської області, умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, спрямованих на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, таємно викрала зі столу мобільний телефон марки «Хіаоmі Mі А2», вартістю 4 000 грн. із вмонтованою картою пам`яті об`ємом 8 Гб, вартістю 60 грн., які належали потерпілій ОСОБА_6 . Вказаним діянням ОСОБА_7 спричинила ОСОБА_6 майнову шкоду в загальному розмірі 4 060 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердила факти та обставини вчинення нею вищевказаного суспільно небезпечного діяння. Вона, її захисник і законний представник не заперечують проти застосування до ОСОБА_4 примусового заходу медичного характеру, вказаного в клопотанні.

Відповідно до правил ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст.93 КК України, ч. 2 ст. 513 КПК України, до осіб, які вчинили суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, застосовуються примусові заходи медичного характеру.

Пленум Верховного Суду України у п.3 своєї постанови № 7 від 03.06.2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" роз`яснив, що зазначені примусові заходи мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Відповідно до положень ч.2 ст.292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст.291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Згідно з ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Судом встановлено, що відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 15.01.2020 року № 6/2020 ОСОБА_4 страждає параноїдною шизофренією. На період часу, що відноситься до інкримінованого їй злочину, ОСОБА_4 перебувала і перебуває у стані, при якому не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. За станом психічного здоров`я підекспертна ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Тому до неї слід застосувати вказаний примусовий захід медичного характеру.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 19, 92-94 КК України, керуючись ст.ст. 292, 369-372, 503, 512, 513 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1