Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

1 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяви обвинуваченого ОСОБА_14 та захисника ОСОБА_15 про відвід суддям,

у с т а н о в и л а :

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13.01.2017 року ОСОБА_14 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 289, ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14, ч.3 ст.289, ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, і йому призначено покарання:

- за ч.1 ст.263 КК України 5 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.1 ст.14, ч.3 ст.289 КК України 6 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.3 ст.289 КК України 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання ОСОБА_14 визначено шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_12 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14, ч.3 ст.289, ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, і йому призначено покарання:

- за ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.1 ст.14, ч.3 ст.289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.3 ст.289 КК України 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим ОСОБА_12 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_13 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14, ч.3 ст.289, ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, і йому призначено покарання:

- за ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.1 ст.14, ч.3 ст.289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.3 ст.289 КК України 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим ОСОБА_13 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_16 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14, ч.3 ст.289, ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.1 ст.263 КК України 5 років позбавлення волі;

за ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.1 ст.14, ч.3 ст.289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.3 ст.289 КК України 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за п.п.6, 12, ч. 2 ст.115 КК України 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим ОСОБА_16 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Згідно з ст.35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду для розгляду кримінального провадження визначено колегію у складі суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_14 заявив відвід колегії суддів, який обґрунтовує тим, що суд порушив його право на захист, оскільки в судовому засіданні 07.05.2019 року не прийняв відмову від захисника ОСОБА_7 . У зв`язку з цим 17.05.2019 року він направив до Державного бюро розслідувань заяву про вчинення суддями Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 кримінального правопорушення. А тому вважає, що судді не можуть брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості.

Захисник ОСОБА_15 заявив відвід судді ОСОБА_1 , яка у складі колегії суддів брала участь у цьому кримінальному провадженні, вирішуючи питання стосовно підсудності. Враховуючи те, що порушення правила підсудності згідно з п.6 ч.2 ст.412 КПК України є підставою для скасування вироку суду першої інстанції, вважає, що головуючий не має права брати участі у цьому кримінальному провадженні.

Заслухавши думку прокурора і представника потерпілої ОСОБА_6 , які не вбачали підстав для задоволення відводів, думку захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на підтримку заяв про відвід, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяв про відвід належить відмовити.

Згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

На переконання колегії суддів, такі обставини відсутні. Відмова в задоволенні клопотання про відмову від захисника не дає підстав вважати, що судом було порушено право обвинуваченого ОСОБА_14 на захист. Участь захисника у цьому кримінальному провадженні згідно з ч.1 ст.52 КПК України є обов`язковою, і в судове засідання, яке відбулося 07.05.2019 року, з всіх обраних ОСОБА_14 захисників з`явився лише адвокат ОСОБА_7 , відмова від якого належним чином обґрунтована обвинуваченим не була, а тому в задоволенні клопотання було відмовлено. Що стосується звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Державного бюро розслідувань, про що колегії суддів стало відомо в судовому засіданні, то це свідчить про незгоду ОСОБА_14 з прийнятим судом апеляційної інстанції рішенням за наслідками розгляду його клопотання і не є передбаченою законом обставиною, яка виключає участь суддів у кримінальному провадженні.

Крім того, у відповідності з положеннями ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді апеляційної інстанції. Суддя який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж кримінальному провадженні в судах першої і касаційної інстанції, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.03.2015 року у складі суддів ОСОБА_17 , ОСОБА_1 , ОСОБА_18 подання голови Голосіївського районного суду м. Києва про вирішення питання про направлення цього кримінального провадження на розгляд до іншого суду було задоволено, а кримінальне провадження направлено на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва.

Між тим, суддя ОСОБА_1 не брала участь у цьому кримінальному провадженні під час досудового розслідування, а так само в суді апеляційної інстанції, наслідком чого було б скасування ухвали суду апеляційної інстанції, оскільки вирішення питання передачі кримінального провадження з одного суду до іншого не є участю в розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції в розумінні положень п.24 ч.1 ст.3 КПК України. Що стосується доводів захисника ОСОБА_15 про порушення правила підсудності під час розгляду вказаного кримінального провадження, то вони будуть перевірені під час апеляційного розгляду.

Отже, підстави для задоволення заяв обвинуваченого і захисника про відвід колегії суддів відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

У задоволенні заяв обвинуваченого ОСОБА_14 та захисника ОСОБА_15 про відвід суддям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3