Справа 556/1969/18
Номер провадження 1-кп/556/44/2020
У Х В А Л А
11.02.2020 року. Володимирецький районний суд Рівненської області
в складі колегії суддів: головуючої судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4
за участю прокурора - ОСОБА_5
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави у виділених матеріалах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-
В провадженні Володимирецького районного суду знаходяться виділені матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
В ході досудового розслідування, 25.01.2017 року, відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, одночасно визначено розмір застави у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128000 гривень.
В подальшому, на підставі ухвали слідчого суді від 25.01.2017 року, ОСОБА_7 було звільнено з під варти під заставу у зв`язку з внесенням розміру застави.
30.06.2017 року обвинувальний акт у даному кримінальному проваддженні скеровано до суду.
Обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово в судові засідання не з`являвся, причину неявки суду не повідомляв.
А тому, 13.11.2018 року прокурор заявив клопотання про заміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 із застави на тримання під вартою, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що в період застосованого запобіжного заходу у виді застави обвинувачений порушив обов`язки, передбачені раніше обраним йому запобіжним заходом.
Одночасно, відповідно до ст. 188 КПК України, прокурором заявлено клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 13.11.2018 року задоволено клопотання прокурора Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури, надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу.
06.12.2018 року судом винесено ухвалу, якою оголошено розшук ОСОБА_7 і зазначено, що в разі розшуку обвинуваченого невідкладно затримати та доставити до Володимирецького районного суду Рівненської області.
Ухвалами Володимирецького районного суду Рівненської області від 14.06.2019 року, 21.10.2019 року, 05.02.2020 року, надавався дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 з метою приводу.

Вказане свідчить, що ОСОБА_7 , будучи звільнений з під варти внаслідок внесення застави, покладені на нього обов`язки не виконав.

Зазначається, що під час розгляду виділених матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_7 неодноразово в судове засідання не з`являвся, причини неявки не повідомив. На підтвердження поважності причини неявки у судове засідання не надано належних документів.

І оскільки в даний час продовжують зберігатися ризики, а саме:

- ризик переховуватися від суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_8 втік з місця злочину та тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, відносно останнього застосовувався, привід, оголошувався в розшук та надавалися дозволи на затриманян з метою приводу;

- ризик вчинення інших злочинів, який підтверджується тією обставиною, що ОСОБА_7 не працює, не має будь-якого законного джерела доходу, стороною обвинувачення подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 . Заставу у розмірі 128000 грн. повернути в дохід держави.

Обвинувачений та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заперечували проти зміни запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, пояснили, що обвинувачений ОСОБА_7 хворів, належним чином не був повідомлений про час та місце судового засідання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду від 25.01.2017 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави у сумі 128000 гривень.

У зв`язку з внесенням застави ОСОБА_7 звільнено з-під варти.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку із внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно ч.6 ст. 182 КПК України, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язанні із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У відповідності до ч.8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Метою застосування запобіжного заходу є запобігання ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. В клопотанні про застосування запобіжного заходу прокурор зазначає про наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду та можливість вчинити інше правопорушення. На обґрунтування можливості обвинуваченого переховуватись від суду прокурор зазначає те, що ОСОБА_7 не має постійного місця роботи, немає законного джерела доходу, не з"являвся на виклики суду.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 не працює, що вказує на відсутність в нього самостійних джерел існування. в період розгляду в суді справи по його обвинуваченню,ухилявся від явки до суду, був оголошений в розшук.

Зазначені обставини вказують на існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду.

Одночасно, прокурором доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 .

За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Аналізуючи при цьому в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які враховуються при обранні запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193-196, 331, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора щодо зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави, задовольнити.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , змінити з застави на тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Строк дії запобіжного заходу рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_7 , а саме з 7 години 40 хвилин 11 лютого 2020 року. Строк дії запобіжного заходу рахувати до 7 години 40 хвилин 11 квітня 2020 року.

Заставу в розмірі 128000 гривень внесену у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України ( номер справи 556/1969/18, номер кримінального провадження 1-кп/44/2020) за ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на підставі ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 25.01.2017 року на депозитний рахунок (рахунок №0559, МФО 820172, банк одержувача Держказначейська служба України м. Київ, Володимирецький районний суд Рівненської області, ) звернути в дохід держави ( отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030200) та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України та використовувати у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3