ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/7004/18
Провадження № 1-кп/201/223/2020
УХВАЛА
12 травня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001278 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Туніс, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:
прокурор ОСОБА_4
обвинувачений Беннасер Вард
захисник ОСОБА_5
перекладач ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309 КК України.
В підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту, з тих підстав, що під час досудового розслідування обвинувальний акт її підзахисному був вручений на українській та російській мові, хоча останній є громадянином Тунісу та розуміє лише арабську мову, що є порушенням його права на захист. Крім того, слідчі дії також були проведені без захисника, що є також порушенням права на захист, оскільки з моменту виявлення слідчим, що особа не розуміє мови якою ведеться кримінальне провадження залучення захисника є обов`язковим, а тому обвинувальний акт слід повернути прокурору.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Прокурор заперечував проти клопотання про повернення обвинувального акту, оскільки обвинувачений під час досудового розслідування стверджував що розуміє російську мову, у зв`язку з чим останньому й було залучено перекладача з української на російську та прийнято процесуальне рішення вручити обвинувальний акт у двох примірниках на російській та українській мові.

Суд, заслухавши думку учасників, приходить до наступного висновку з огляду на наступне.

29.08.2018 під час підготовчого судового засідання обвинуваченим було заявлено клопотання про залучення перекладача з російської на українську, а тому було оголошено перерву для виклику перекладача котрий був залучений обвинуваченому під час досудового розслідування.
10.10.2018 у зв`язку з неявкою перекладача котрий приймав участь під час досудового розслідування, судом було постановлено ухвалу про залучення перекладача з української на російську.
Однак в проміжок часу з 10.10.2018 до 10.02.2020 суд неодноразово звертався до керівництва координаційного центру з надання правової допомоги призначити обвинуваченому перекладача, однак перекладач залучений не був з тих підстав, що обвинуваченому не надається безоплатна правова допомога, а тому центр не має підстав для призначення перекладача.
10.02.2020 у судовому засіданні була оголошена перерва для надання часу обвинуваченому залучити перекладача самостійно за власні кошти.
12.05.2020 у судове засідання прибув перекладач з української на арабську мову. На запитання у обвинуваченого, чому з української на арабську, а не на російську, обвинувачений пояснив, що він російську мову розуміє, але не розуміє юридичних термінів.
В підготовчому судовому судом встановлено, що обвинуваченому не вручався обвинувальний акт на арабській мові.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, зокрема, вимогам ст.. 291 КПК України.

Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

До загальних засад кримінального провадження, згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, який встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суд неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.

Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поширюється не лише на випадки коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а й на інші випадки очевидного порушення вимог КПК України під час досудового слідства.

Той факт, що повернення обвинувального акту має здійснюватися не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках передбачених КПК України, підтверджується і висновком викладеним у постанові Верховного Суду України № 5-111кс15 від 25.06.2015 р.

Як встановлено в судовому засіданні обвинувачений являється громадянином Тунісу і не володіє ані українською, ані російською мовами в мірі достатній для розуміння висунутого обвинувачення.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваний має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

Однак в судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому не було вручено обвинувальний акт в перекладі на арабську мову, а лише було вручено обвинувальний акт на українській та російській мові.

Невручення обвинуваченим обвинувального акту на арабській мові призвело до порушення права на захист обвинуваченого, яке не може бути усунуто під час підготовчого судового засідання та судового розгляду, оскільки саме на стадії досудового слідства, через розуміння суті обвинувачення, сторона захисту має можливість реалізувати свої права зі збирання та подання доказів.
Вказана обставина є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, відповідно до п.2 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості як анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Однак як вбачається з обвинувального акту, громадянство обвинуваченого ОСОБА_7 відсутнє, що є також однієї з підстав для повернення обвинувального акту.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001278 постановою старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 20.06.2018 було залучено захисника ОСОБА_5 .
Обвинувальний акт було складено 14.11.2017, тобто вже за участі захисника ОСОБА_5 яка розуміючи що її підзахисний являється громадянином Тунісу, не роз`яснила права обвинуваченому про залучення перекладача з арабської мови та отримання обвинувального акту з перекладом на арабську мову.
Далі, після направлення обвинувального акту з 22.06.2018 до 12.05.2020 захисник ОСОБА_5 не звертала уваги на те, що майже два роки судом були виконані спроби залучити захисника з української на російську, як в цей час її підзахисний не розуміє російської, а володіє лише арабською, що й стало підставою для звернення з клопотання захисника для повернення обвинувального акту, що призвело до порушення розумності строків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1, 2 ст. 309 КК України повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 для усунення недоліків вказаних в ухвалі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Повний текст ухвали буде проголошено 14.02.2020 року о 15-00 годині.

Суддя: ОСОБА_1