В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
17 лютого 2020 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000275 від 08 серпня 2019 р., по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нововасилівка Врадіївського району Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, маючого загальну середню освіту, не одруженого, не перебуваючого на обліку Врадіївського РВК, непрацюючого, раніше засудженого 03 жовтня 2019 року Первомайським міськрайонного судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
- у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

31 липня 2019 року о 23.00 год. обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що по сусідству, у будинку потерпілої ОСОБА_5 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , ніхто не проживає, вирішив таємно викрасти з будинку будь-яке майно для подальшого використання для власних потреб. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 о 01.00 год. 01 серпня 2019 року, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через пошкоджене вікно проник до будинку потерпілої ОСОБА_5 , за вказаною вище адресою, звідки здійснив крадіжку емальованої каструлі об`ємом на 2 літри у комплекті з кришкою до неї, емальованої каструлі об`ємом на 3 літри у комплекті з кришкою до неї, емальованої каструлі об`ємом на 4,5 літри, електричної праски, після чого обвинувачений ОСОБА_3 залишив місце скоєння злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисним діями обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 427.08 грн..
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності його позицій, роз`яснивши обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, в оцінку інших доказів, досліджених органом досудового розслідування, не входив.

За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_3 як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, за ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до положень ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за останнім місцем проживання характеризуються посередньо, утриманців не має, перебуває з 09 вересня 2019 року на обліку у лікаря нарколога з діагнозом "синдром залежності від алкоголю", на обліку у лікаря психіатра не перебуває. Судимий вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2019 року за ч.3 ст.185 КК України, за злочин, скоєний 28 листопада 2018 року, яким призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, який набрав законної сили 05 листопада 2019 року.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить визнання вини, щире каяття у вчиненому.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинуваченим вчинено корисливий тяжкий злочин, обставини, мотиви, наслідки його вчинення для потерпілого, розмір заподіяної шкоди.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, відсутність у потерпілої претензій матеріального та морального характеру, правову позицію прокурора, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно положень ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 належить призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.
Враховуючи, що інкримінований злочин ОСОБА_3 був скоєний до постановлення попереднього вироку, при призначенні обвинуваченому остаточного покарання належить застосувати положення ч.4 ст.70 КК України, згідно якої якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами призначення покарань за сукупністю злочинів.

Відповідно до роз`яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові від 10 липня 2018 року у справі № 545/3663/16-к, самостійне виконання вироків є обов`язковим не лише у разі, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, що належить відбувати реально, а й у разі, коли особа звільняється від відбування покарання з випробуванням.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що даний злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив 31 липня 2019 року, тобто до ухвалення вироку Первомайським міськрайонного судом Миколаївської області від 03 жовтня 2019 року, за яким обвинувачений ОСОБА_3 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із звільненням на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Тому, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України не може бути визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Оскільки за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_3 призначено покарання із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України з випробуванням, тому при визначенні обвинуваченому остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України, вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2019 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає самостійному виконанню.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На піставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, зобов`язавши його у відповідності до ст.76 КК України:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Накладений ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області 20 вересня 2019 року арешт на електричний чайник ємкістю 2 л., побутову електричну праску "Ністр" з терморегулятором, емальовані каструлі: об`ємом 2 л у комплекті з кришкою, 3 л. у комплекті з кришкою, об`ємом 4,5 л.,- скасувати.
Речові докази:

- електричний чайник ємкістю 2 л., побутову електричну праску "Ністр" з терморегулятором, емальовані каструлі: об`ємом 2 л у комплекті з кришкою, 3 л. у комплекті з кришкою, об`ємом 4,5 л., які упаковані в полімерний пакет, опечатаний пломбою №7623691, які передано на зберігання до КДЗ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області- повернути ОСОБА_5 як законному власнику.

- фрагменти скла, упаковані до полімерного мішку опечатаного біркою пакет №1, які передано на зберігання до КДЗ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області- знищити.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Миколаївського апеляційного суду через Кривоозерський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
СУДДЯ: