Справа № 751/8547/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/209/20
Категорія - ст. 81 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимої, незаміжньої, до засудження не працюючої, проживаючої до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 22.03.17 року вироком Барського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, -

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника ЧВК-44 ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Засуджена ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила застосувати відносно неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України, оскільки нею відбуто більше 2/3 частин строку покарання, за період відбування якого вона увесь час працює, до роботи ставиться сумлінно, відвідує заходи виховного та пізнавального характеру, бере участь у програмі «Духовне відродження», має вісьмох дітей, які чекають на неї вдома, вказує, що у повній мірі визнала протиправну поведінку та вважає, що своєю поведінкою довела виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2019 року у застосуванні до засудженої ОСОБА_7 умовно - дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України відмовлено.

В основу свого рішення судом покладено висновок комісії установи відбування покарання від 30.08.2018, яка розглядала питання зміни умов тримання засудженої ОСОБА_7 та дійшла висновку, що остання «не стає на шлях виправлення» та висновок такої ж комісії від 27.06.2019 при розгляді питання щодо заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким (ст. 82 КК України), яка дійшла висновку, що засуджена «не стала на шлях виправлення», а також рішення від 28.11.2019 року з приводу питання доцільності застосування умовно-дострокового звільнення, під час якої комісія дійшла висновку, що остання «не довела своє виправлення», тому суд першої інстанції, з огляду ще й на психологічну характеристику, відповідно до якої остання «не готова до самокерованої право слухняної поведінки», дійшов висновку про відсутність підстав для застосування відносно неї пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, захисник засудженої адвокат ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду та прийняти нову, якою задовольнити клопотання ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції не дано належної оцінки зібраним у справі доказам, зокрема, тому, що засуджена працевлаштована на швейному виробництві на ручні роботи, відсоток її особистого внеску на задовільному рівні з 2018 року, має ряд захворювань, проходила курс лікування, після повернення продовжила працювати, виконуючи відсоток особистого внеску, виконує усі умови та обов`язки щодо належного відбування покарання, є матір`ю вісьмох дітей, з якими підтримує соціальний зв`язок, тому вважає, що остання заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Заслухавши доповідача, захисника засудженої, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора та представника ЧВК-44, які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із матеріалів особової справи та з характеристики засуджена ОСОБА_7 відбула більшу частину строку покарання, за увесь час відбування покарання характеризується посередньо, поведінка не є сумлінною, неодноразово притягувалась до дисциплінарної відповідальності за порушення установленого порядку відбування покарання в установі, стягнення погашені у встановленому порядку, заохочення не оголошувались, перебувала на профілактичному обліку як злісний порушник встановленого порядку відбування покарання згідно ст. 133 КВК України, загалом до праці відноситься задовільно, відсоток особистого внеску на задовільному рівні, не довела виявлену довіру з боку держави, будучи двічі умовно-достроково звільненою, вчинила новий злочин під час іспитового строку.

Під час судового засідання у справах такої категорії суди повинні приділяти особливу увагу як поясненням засудженого, так і представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Так, із витягу з протоколу засідання комісії від 28.11.2019 року по розгляду матеріалів на застосування ст. 81 КК України (а.о.с. 222) вбачається, що комісія дійшла висновку не направляти матеріали до суду на умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , так як засуджена не довела свого виправлення, що знайшло своє відображення і у характеристиці на засуджену. Раніше комісією установи розглядалося питання можливості застосування пільги, передбаченої ст. 82 КК України, у якій також було відмовлено на підставі того, що остання не стає на шлях виправлення.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання засудженої прийшов обґрунтованого висновку про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, внаслідок чого не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 417, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4