Справа № 750/5620/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/265/20
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

06.02.2020 м. Чернігів

Суддя судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали апеляційної скарги представника потерпілих адвоката ОСОБА_3 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2019 року відносно ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:

Не погоджуючись з вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2019 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілих подав на нього апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Вимогами ч. 1 ст. 408 КПК України, визначено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Згідно вимог ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок, окрім іншого, у разі необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення, а також необхідності застосування більш суворого покарання.

Виходячи зі змісту оскаржуваного вироку та апеляційної скарги представника потерпілих, останній просить призначити обвинуваченій більш суворе покарання, що погіршує становище останньої, що не відповідає вище вказаним вимогам закону.

Статтею 393 КПК України встановлено, що апеляційну скаргу мають право подати, окрім іншого, потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.

Згідно інформації, наявної в матеріалах кримінального провадження, права та інтереси потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 представляє адвокат ОСОБА_3 .

Однак, в апеляційній скарзі та ордері на надання правової допомоги представник потерпілих адвокат ОСОБА_3 двічі зазначає прізвище потерпілої ОСОБА_7 з різними ініціалами, а про потерпілу ОСОБА_6 взагалі не вказує.

З урахуванням вищевикладеного, вважаю, що апелянту необхідно надати час для виправлення зазначених недоліків, а апеляційна скаргу представника потерпілого залишити без руху.

Крім того, з метою усунення непорозумінь, які можуть виникнути при читанні апеляційної скарги, її бажано подати до суду у надрукованому виді.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника потерпілих - адвоката ОСОБА_3 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2019 року відносно ОСОБА_4 - залишити без руху та надати апелянту 5-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання вимог даної ухвали апеляційна скарга буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_2