Єдиний унікальний номер 205/1523/18
Провадження №1-в/205/165/20
Єд.унік.№205/1523/18
У Х В А Л А

16 березня 2020 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: адвоката ОСОБА_4

представника ДУ «ДВК №89» - ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в м.Дніпро, клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування терміну попереднього ув`язнення у строк покарання,-

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про зарахування терміну попереднього ув`язнення у строк покарання. В обґрунтування свого клопотання, засуджений посилається на те, що вироком Апеляційного суду Полтавської області від 07 грудня 2004 року, його було визнано винуватим та засуджено за ст.ст.93 п.п. «а», «и», «і»; 123 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) та ст.189 ч.4 КК України (в редакції 2001 року) до довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна. Зазначений вирок набрав законної сили 14 липня 2005 року, але, незважаючи на це, до квітня 2006 року він перебував у слідчому ізоляторі, після чого був відправлений для відбування покарання до виправної колонії, у зв`язку з чим, на його думку, йому належить перерахувати термін попереднього ув`язнення з моменту затримання до моменту відправлення його зі слідчого ізолятора до виправної колонії.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 , а також захисник ОСОБА_4 , підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне клопотання задовольнити частково, а також перевіривши надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, у ч.5 ст.72 КК України внесено зміни у відповідності до яких - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно із пунктом 2 Прикінцевих положень, вказаного вище Закону, він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

У ч.5 ст. 72 КК України зазначено, що в строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді та тримання особи під вартою як запобіжний захід.

Відповідно до ст.539 КПК України, клопотання, пов`язане з виконанням вироку щодо особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Апеляційного суду Полтавської області від 07 грудня 2004 року, ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ст.ст.93 п.п. «а», «и», «і»; 123 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) та ст.189 ч.4 КК України (в редакції 2001 року) до довічного позбавлення волі, з конфіскацією належного йому майна. Згідно із зазначеним вироком, строк покарання ОСОБА_6 відраховується з 15 липня 2001 року. Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 14 липня 2005 року, вирок Апеляційного суду Полтавської області від 07 грудня 2004 року залишено без змін.

Таким чином, як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, який на даний час відбуває покарання у Дніпропетровській ВК №89, ОСОБА_6 по кримінальному провадженню тримався в місцях попереднього ув`язнення, в межах строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою: з 15 липня 2001 року до 14 липня 2005 року.

За таких обставин та урахуванням правових позицій, які містяться в постанові Верховного Суду України від 26 жовтня 2017 року у справі №344/7495/16-к, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування йому строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання є законним та частково обґрунтованим, а тому засудженому ОСОБА_6 необхідно цей строк зарахувати у відповідності до ст.72 КК України, а саме: з розрахунку, що один попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. Подальше, після набрання вироком законної сили, перебування засудженого ОСОБА_6 в слідчому ізоляторі, не є попереднім ув`язненням в розумінні Закону України «Про попереднє ув`язнення» та КПК України, у зв`язку з чим перерахунку не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 72 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_6 , про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України задовольнити частково.

Засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення: з 15 липня 2001 року до 14 липня 2005 року, включно, за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 07 грудня 2004 року, зарахувати в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ст.72 КК України, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк, з моменту вручення копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1