ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1054/20 Справа № 191/4066/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2020 року про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Дніпропетровської області, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 30.05.2007 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 07.06.2007 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 05.12.2012 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
по даній справі засуджений:
- 20.12.2016 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з 07.11.2016 року по 07.03.2017 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

встановила:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та постановлено засудженого звільнити умовно-достроково з місць позбавлення волі на не відбутий строк покарання - 05 місяців 2 дні.
Рішення суду обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_7 відбуваючи покарання в СВК № 94, зарекомендував себе з позитивної сторони, на теперішній час працевлаштований на дільниці «ЗАЗ», має три заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, мав два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, станом на 07.03.2019 року відбув 2/3 строку призначеного судом покарання, соціально-корисні зв`язки добрі, на 05.02.2020 року не відбута частина покарання складає 5 місяців 2 дні, вину у скоєному злочині визнає, усвідомлює повністю та розкаюється у вчиненому, а тому є підстави вважати, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення та до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.
Прокурор не погодився з даним рішення суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та ухвалити нову рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення
Посилається на те, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано, що у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим від 24.05.2017 року, 24.11.2017 року, 23.05.2018 року, 25.08.2018 року та 27.11.2018 року зазначено, що той не став на шлях виправлення.
І лише 10.11.2019 року зроблено запис, що ОСОБА_7 довів своє виправлення.
Вказує, що за висновком комісії установи від 29.03.2019 року, було прийнято рішення, що ОСОБА_7 не довів своє виправлення, тому застосування до нього вимог ст. 81 КК України задоволенню не підлягає.
Вважає, що судом також також не було в повній мірі враховано дані про особу засудженого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, за час відбування покарання в ДУ Синельниківська виправна колонія (№ 94) характеризується позитивно, мав 2 стягнення та 3 заохочення.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційні вимоги та просила їх задовольнити.
Засуджений заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора. Вважав ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Із роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", видно, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд дослідивши всі обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення подання адміністрації колонії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.
Так, ОСОБА_7 засуджено вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2016 року за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Згідно вимог ч.5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 07.11.2016 року по 07.03.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 07 листопада 2016 року.
Кінець строку відбування покарання 07 червня 2020 року.
З 29.03.2016 року відбуває покарання в ДУ Синельниківська ВК (№ 94). За період відбування покарання характеризується позитивно, має 2 погашені стягнення та 3 заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.
Працевлаштований на дільниці ЗАЗ. До роботи ставиться сумлінно та відповідально, проявляє розумну ініціативу.
До представників адміністрації установи завжди ввічливий, тактовний.
На заходи виховного характеру, які відвідує регулярно, реагує вірно.
Правил особистої гігієни дотримується, охайний.
В колективі відділення не конфліктний, товаришує з засудженими, які мають потенційно позитивну спрямованість, користується серед них авторитетом.
Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, ними дорожить.
Провину в скоєному злочині визнає, в заподіяному розкаюється.
Враховуючи дані про особу засудженого його поведінку під час відбування покарання, колегія суддів погоджується з висновком адміністрації установи та суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою, ставленням до праці, розумінням щодо скоєного, довів своє виправлення.
Тому доводи прокурора про те, що судом не в повній мірі враховано дані про особу ОСОБА_7 , який раніше неодноразово засуджений, мав 2 стягнення, які погашені в установленому законом порядку, що в щоденнику індивідуальної роботи лише 10.11.2019 року зроблено запис, що ОСОБА_7 довів своє виправлення, на думку колегії суддів, є не обґрунтовані. Дані факти були взято до уваги судом в сукупності з іншими обставинами по справі, їм було надано належної правової оцінки.
Отже, сукупність наведених даних приводять до висновку про безпідставність апеляційних вимог прокурора, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2020 року про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: