печерський районний суд міста києва
Справа № 757/546/20-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:
10.01.2020 ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, посилаючись на наступні факти та обставини.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.07.2019 за клопотанням прокурора у кримінальному провадженні в порядку забезпечення заходів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000972 від 26.04.20 ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364 КК України, накладено арешт на готівкові грошові кошти у розмірі 210 630 гривень, 7270 доларів США та 40 польських злотих, тимчасово вилучених 09.07.2019 при проведенні обшуку в нежитлових приміщеннях, будівлях та спорудах (А-2, Б-2), розташованих за адресою АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 .

Проте, як зазначено в клопотанні, при накладенні арешту, поза увагою слідчого судді залишилась та обставина, що наведені в клопотанні органу досудового розслідування підстави для арешт майна не відповідали фактичним обставинам справи, оскільки вказані грошові кошти є власними заощадженнями ОСОБА_5 , частково набуті від підприємницької діяльності та як заробітна плата під час роботи ОСОБА_6 за кордоном, що підтверджується відповідними документами. Вказані грошові кошти не є речовим доказом, відтак арешт накладений необґрунтовано.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката в обґрунтування клопотання, прокурора, який заперечував проти його задоволення, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Судовим розглядом встановлено, що Департаментом організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000972 від 26.04.2019 за ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України, яке здійснюється Другим управлінням організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Державного бюро розслідувань.

09.07.2019 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.06.2019 проведено обшук в нежитлових приміщеннях, будівлях та спорудах (А-2, Б-2), розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) у ході якого тимчасово вилучено наступні речі та документи, відомості, перелік яких не зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку:

-записник зеленого кольору з записами, на якому міститься напис «Страхова компанія Універсальна»;

-74 купюри зовні схожі на купюри номіналом 500 гривень;

-72 купюри зовні схожі на купюри номіналом 100 доларів США;

-1 купюра зовні схожа на купюру номіналом 50 доларів США;

-1 купюра зовні схожа на купюру номіналом 5 доларів США;

-330 купюр зовні схожих на купюру номіналом 500 гривень;

-10 купюр зовні схожих на купюру номіналом 200 гривень;

-50 купюр зовні схожих на купюру номіналом 100 гривень;

-1 купюра зовні схожа на купюру номіналом 500 гривень;

-3 купюри зовні схожих на купюру номіналом 200 гривень;

-3 купюри зовні схожих на купюру номіналом 100 гривень;

-4 купюри зовні схожих на купюру номіналом 50 гривень;

-1 купюра зовні схожа на купюру номіналом 20 гривень;

-1 купюра зовні схожа на купюру номіналом 10 гривень;

-2 купюри зовні схожих на купюру номіналом 10 польських злотих;

-1 купюра зовні схожа на купюру номіналом 20 польських злотих;

-1 купюра зовні схожа на купюру номіналом 10 доларів США;

-1 купюра зовні схожа на купюру номіналом 5 доларів США.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22/07/2019 за клопотанням прокурора ОСОБА_7 в порядку забезпечення заходів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000972 від 26.04.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.361, ч.2 ст.361 КК України, накладено арешт на зелений записник з написом «страхова компанія УНІВЕРСАЛЬНА» та готівкові грошові кошти у розмірі: 210 630 гривень, 7270 доларів США та 40 польських злотих, тимчасово вилучених 09.07.2019 при проведенні обшуку в нежитлових приміщеннях, будівлях та спорудах (А-2, Б-2), розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_5 .

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016 ( далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Отже, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.07.2019 слідує, що арешт на грошові кошти був накладений, з метою збереження речових доказів.

Будь-яких інших правових підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею в вищевказаній ухвалі не наведено.

Між тим, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000972 від 26.04.2019 здійснюється за ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України.

З огляду на диспозицію ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України, яка і визначає предмет доказування в кримінальному провадженні, немає жодних правових підстав для висновку, що арештовані грошові кошти навіть теоретично можуть зберегти на собі сліди вчинення вказаних злочинів або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження за вказаними статтями.

За результатами судового розгляду клопотання заявника, слідчим суддею беззаперечно встановлено, що грошові кошти набуті у визначений законом порядок.

За таких обставин формальне визнання слідчим грошових коштів речовим доказом в кримінальному провадженні, досудове розслідування в якому здійснюється за ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України, за переконанням слідчого судді, не може слугувати підставою для подальшого обмеження права власності ОСОБА_5 , оскільки є неспівмірним з завданнями кримінального судочинства.

За таких обставин та враховуючи, що предметом судового розгляду клопотання є грошові кошти, у зв`язку з чим стверджувати про можливість настання внаслідок скасування арешту таких наслідків як приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрата, знищення, перетворення, пересування та передача майна ( ч. 2 ст. 170 КПК України) не надається можливим, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту на майно - задоволити.

Сксувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.07.2019 ( справа 757/36034/19-к), а саме на грошові кошти в сумі 210630 гривень, 7270 доларів США та 40 польських злотих, які бути вилучені 09.07.2019 під час обшуку в нежитлових приміщеннях, будівлях і спорудах ( А-2, Б-2), розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , що направі власності належить ОСОБА_5 ( ІПН НОМЕР_1 ).

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1