ун. № 759/7358/19
пр. № 1-кп/759/817/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002462 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 , інші учасники потерпілий: ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 03.04.2019 у вечірній час знаходився у приміщенні закладу «Космолот», що по вул. Ірпінська, 63/5 в м. Києві, де проводив дозвілля разом з ОСОБА_8 , а саме вживали спиртні напої. Під час проведення дозвілля у ОСОБА_5 виник умисел скоїти крадіжку чужого майна, яке належить ОСОБА_8 , а саме чоловічої сумки, яка лежала на стільці поряд з останнім. Цього ж вечора, приблизно о 20 год., продовжуючи знаходитись у вказаному закладі, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що ОСОБА_8 знаходився в іншому приміщенні закладу і за його діями ніхто не спостерігав, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав чуже майно, яке належить останньому, а саме чоловічу сумку, вартістю 500 гривень, в якій знаходилися належні йому речі: мобільний телефон марки «Номі», вартістю 800 гривень; планшет «Хуавей», вартістю 3000 гривень; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 ; ключ запалення до автомобіля «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 ; дисконтні картки, а всього майна на загальну суму 4300 гривень. З викраденим майном ОСОБА_5 з місця скоєння злочину втік, завдавши потерпілому матеріальну шкоду.
Крім цього, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 03.04.2019 приблизно о 23 год., продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та, знаходячись по вул. Осіння, 30 в м. Києві, помітив припаркований поряд автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким, як йому було відомо, користувався ОСОБА_8 та ключі від замка запалення якого, він перед цим викрав. При цьому в нього виник умисел на незаконне заволодіння вказаним автомобілем «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 ., який належить ОСОБА_9 та яким користувався ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшов до автомобіля «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 та за допомогою, перед цим викраденим ключем від замка запалення, запустив двигун автомобіля та керуючи ним, з місця скоєння злочину зник, повторно незаконно заволодівши вищевказаним автомобілем. 04.04.2019 автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким незаконно заволодів ОСОБА_5 , було виявлено за адресою: АДРЕСА_2 та вилучено.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, не визнав у повному обсязі та показав, що з потерпілим він проживав у хостелі в одній кімнаті. За запрошенням потерпілого 03.04.2019 вони пішли до кафе відмітити день народження останнього. В кафе вони вживали алкогольні напої та грали в автомати. Через деякий час він виявив відсутність потерпілого, думав, що останній пішов у хостел і забув свою сумку. Він, оглянувши приміщення і не виявивши потерпілого, взяв сумку останнього, яка лежала на стільці поряд з ним,та пішов у хостел. При вході співробітники хостелу, почувши від нього запах алкоголю, попросили зібрати речі та виселитися з хостела, оскільки стан алкогольного сп`яніння є однією з умов негайного виселення. Він швиденько зібрав свої речі в кімнаті, однак на виході зустрів потерпілого, якому віддав належний останньому мобільний телефон та планшет. Свій паспорт і документи він не вспів забрати з адміністрації хостелу, оскільки потерпілий накинувся на нього та почав наносити тілесні ушкодження: кидати його зі сходів, викрутив вухо. В цей час приїхала поліція та швидка медична допомога, медики зашивали йому вухо. Пізніше він побачив, що в нього залишилася сумка потерпілого. Він поїхав до хостелу, щоб віддати сумку, в хостелі сказали, що потерпілого теж виселили через алкогольне сп`яніння, умислу на викрадення сумки потерпілого він не мав. Вийшовши з хостелу, він побачив автомобіль потерпілого. З сумки потерпілого він дістав ключі від автомобіля, відкрив його, увімкнув двигун та поїхав в сторону Академмістечка, потім в м. Ірпені він зупинився, щоб відпочити. Дозволу на користування автомобілем потерпілий йому не надавав, проте він не мав наміру викрадати його автомобіль.

У судових дебатах обвинувачений змінив свої показання, зазначивши, що сумку потерпілого він викрадав лише з метою заволодіння автомобілем «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки знав, що там знаходяться ключі від даного автомобіля.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що він з обвинуваченим познайомився у хостелі на вул. Осінній, 30 в м. Києві, де проживали декілька днів з обвинуваченим в одній кімнаті. 03.04.2019 він запросив обвинуваченого до закладу «Космолот», що по вул. Ірпінська, 63/5 в м. Києві,з нагоди свого дня народження. В закладі вони обидва вживали їжу та спиртні напої, грали в ігрові автомати. В якийсь момент він вийшов на п`ять хвилин до туалету. Повернувшись звідти орієнтовно о 22 год., обвинуваченого в закладі вже не було, а також не було його сумки, в якій знаходилися: мобільний телефон марки «Номі», вартістю 800 гривень; планшет «Хуавей», вартістю 3000 гривень; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 ; посвідчення водія на його ім`я; ключ запалення до автомобіля «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 ; дисконтні картки.
На вході до хостелу він зустрів обвинуваченого, який вже з нього виходив з великою сумкою. На його вимогу обвинувачений віддав телефон і планшет. Сумку, в якій були: ключі від машини і документи, обвинувачений йому не повернув. Він-потерпілий викликав поліцію, однак, зважаючи на те, що обвинуваченому медики надавали невідкладну медичну допомогу (йому хтось викрутив вухо), то працівники поліції обвинуваченого не затримували. Обвинувачений, скориставшись тим, що його відпустили працівники поліції, незаконно заволодів автомобілем «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на парковці біля хостелу за адресою: м. Київ, вул. Осіння, 30 та яким користувався він-потерпілий. Будь-яких тілесних ушкоджень обвинуваченому він не завдавав.

На даному автомобілі він працював таксистом. Приблизно опівночі він зателефонував своєму директору про викрадення автомобіля. За допомогою навігаційної системи вдалося розшукати даний автомобіль в м. Ірпені, він був припаркований в тупіку, в автомобілі на місці водія перебував обвинувачений, який спав, його не могли розбудити, тому автомобіль відкрили через багажник. До м. Ірпеня він прибув разом з поліцейськими. Посвідчення водія на його ім`я та дисконтні картки йому повернули в поліції.

Автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 належить фірмі, в якій він працював, конкретно якій особі він не знає.

Під час додаткового допиту потерпілий уточнив, що автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_9 , саме в її він його орендував, ключі і технічний паспорт йому надала ОСОБА_9 . Однак договору оренди даного автомобіля в нього немає і він не може його надати.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що працює поліцейським в Управлінні патрульної поліції м. Києва. Під час несення служби йому на планшет прийшло повідомлення про незаконне заволодіння транспортним засобом по вул. Осінній, біля хостелу. Також з оперативної інформації було відомо, що потерпілий раніше звертався до правоохоронних органів з приводу крадіжки сумки, в якій знаходилися документи потерпілого та документи на автомобіль. Він разом з іншими поліцейськими прибули до м.Ірпінь, де було виявлено припаркований біля гаража автомобіль білого кольору «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований у Донецькій області, на машині було найменування таксі жовтого та синього кольору. На місці водія перебував обвинувачений в стані сильного алкогольного сп`яніння, останній спав та автомобіль не відкривав. Під час огляду автомобіля було виявлено: ключі від даного автомобіля, а також велику сумку, всередині якої була сумка потерпілого з його речами та документами.

Свідок ОСОБА_11 , який працює поліцейським в Управлінні патрульної поліції м. Києва, та виїжджав разом з ОСОБА_10 на місце виявлення автомобіля «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , у судовому засіданні надав аналогічні показання як і свідок ОСОБА_10 , додатково зазначивши, що обвинуваченого затримували вони-співробітники патрульної поліції, орієнтовно через 30-40 хвилин після затримання приїхала слідчо-оперативна група. В обвинуваченого вони зафіксували ознаки алкогольного сп`яніння: був чіткий запах алкоголю і не виразна мова.

У судовому засіданні безпосередньо досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення:

- протокол огляду місця події від 04.04.2019, відповідно до якого встановлено місце викрадення сумки, яка належить ОСОБА_8 , з документами: м. Київ вул. Ірпінська, 63/5 в м. Києві (а.к.п. 52-54);
- протокол огляду місця події від 04.04.2019, відповідно до якого оглянуто кімнату хостелу за адресою: м. Київ, вул. Осіння, 30, в якій проживали обвинувачений разом з потерпілим (а.к.п. 69-70);
- протокол огляду місця події від 04.04.2019 з ілюстративною фототаблицею, відповідно до якого на ділянці місцевості за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Покровська, 1 виявлено автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 без видимих зовнішніх пошкоджень, в салоні автомобіля виявлено: обвинуваченого ОСОБА_5 , сумку чорного кольору, документи на ім`я ОСОБА_8 (паспорт, ідентифікаційний код, посвідчення водія), свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.к.п. 39-51);
- протокол огляду місця події від 04.04.2019, відповідно до якого на ділянці місцевості за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Покровська, 1 виявлено автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 та особу чоловічої статті, яка представилась ОСОБА_5 , останній перебував на місці водія (а.к.п. 37-38);
- протокол проведення слідчого експерименту від 04.04.2019 з відеозаписом, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_5 відтворив обстановку та обставини події щодо таємного викрадення сумки ОСОБА_8 з телефоном, планшетом, документами та ключем запалення до автомобіля «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.к.п. 61-64, 68);
- протокол проведення слідчого експерименту від 04.04.2019 з відеозаписом, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_5 відтворив обстановку та обставини події щодо незаконного заволодіння автомобілем «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.к.п. 65-68);
- копію договору зберігання від 25.12.2018, в якому зазначено, що ОСОБА_9 передає ОСОБА_8 на зберігання автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , однак вказана копія не засвідчена, більш того не підписана особою, яка передає даний автомобіль на зберігання ОСОБА_9 (а.к.п. 112-113).
Розглянувши дане кримінальне провадження, допитавши потерпілого, свідків, обвинуваченого, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується наступними доказами.

Так, відповідно до показань потерпілого ОСОБА_8 він разом з обвинуваченим ОСОБА_5 проводили дозвілля в закладі «Космолот», що по вул. Ірпінська, 63/5 в м. Києві, де вживали спиртні напої та грали в автомати. Скориставшись тим, що він по потребі, відійшов на декілька хвилин, обвинувачений викрав його сумку, в якій знаходилися: мобільний телефон марки «Номі», вартістю 800 гривень; планшет «Хуавей», вартістю 3000 гривень; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 ; посвідчення водія на його ім`я; ключ запалення до автомобіля «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 ; дисконтні картки.
Показання потерпілого ОСОБА_8 за даним епізодом повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які зазначили, що під час огляду автомобіля «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Покровська, 1 було виявлено: ключі від даного автомобіля, а також велику сумку, всередині якої була сумка потерпілого ОСОБА_8 з його речами та документами.

Показання потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за даним епізодом також узгоджуються з письмовими доказами: протоколом огляду місця події від 04.04.2019, відповідно до якого встановлено місце викрадення сумки, яка належить ОСОБА_8 , з документами: м. Київ вул. Ірпінська, 63/5 в м. Києві (а.к.п. 52-54); протоколом огляду місця події від 04.04.2019 з ілюстративною фототаблицею, відповідно до якого на ділянці місцевості за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Покровська, 1 виявлено автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 без видимих зовнішніх пошкоджень, в салоні автомобіля виявлено: обвинуваченого ОСОБА_5 , сумку чорного кольору, документи на ім`я ОСОБА_8 (паспорт, ідентифікаційний код, посвідчення водія), свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.к.п. 39-51); протоколом огляду місця події від 04.04.2019, відповідно до якого на ділянці місцевості за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Покровська, 1 виявлено автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 та особу чоловічої статті, яка представилась ОСОБА_5 , останній перебував на місці водія (а.к.п. 37-38); протоколом проведення слідчого експерименту від 04.04.2019 з відеозаписом, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_5 відтворив обстановку та обставини події щодо таємного викрадення сумки ОСОБА_8 з телефоном, планшетом, документами та ключем запалення до автомобіля «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.к.п. 61-64, 68).
Вищевказані показання потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за даним епізодом є логічними, послідовними, узгоджуються з вищезазначеними письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, не суперечать один одному. Тому вказані докази є належними, допустимими та достовірними, у зв`язку з чим суд кладе їх в основу обвинувального вироку.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що в нього не було умислу на викрадення сумки, яка належить потерпілому ОСОБА_8 , з речами та документами не підтверджені доказами. Вказані показання обвинуваченого суд розцінює як захисну версію обвинуваченого, яка не підтверджена в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши обставини кримінального провадження за епізодом таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 , перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 за даним епізодом доведена в повному обсязі, підтверджується сукупністю досліджених доказів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за даним епізодом за ч. 1 ст. 185 КК України вірно, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Проаналізувавши вищезазначені докази щодо обвинувачення ОСОБА_5 у незаконному заволодінні транспортним засобом автомобілем «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , вчиненим повторно, тобто за ч. 2 ст. 289 КК України, оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 за вказаним епізодом не підтверджена, виходячи з наступного.

Відповідно до примітки до ст. 289 КК України під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

Однак, згідно матеріалів даного кримінального провадження, органом досудового розслідування не встановлено ані власника даного транспортного засобу, ані користувача: документи, які б підтверджували право власності або право користування автомобілем «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , в матеріалах справи відсутні.
Так, згідно постанови слідчого від 04.04.2019, свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та зазначено про необхідність його передачі на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, проте квитанції, яка б засвідчувала факт передачі даного свідоцтва на зберігання, в матеріалах справи немає.
Даних про те, кому передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 та ключ запалення до вказаного автомобіля на зберігання до вирішення даного кримінального провадження по суті матеріали справи не містять.
Більш того, в матеріалах справи відсутня навіть копія свідоцтва про реєстрацію автомобіля «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , в т.ч. в належний спосіб засвідчена, що позбавляє суд встановити власника даного транспортного засобу.
Відповідно до розписки, яка надана до суду як доказ, автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , передано ОСОБА_12 на підставі його заяви. Однак, вказана особа у даному кримінальному провадженні не визнана ані потерпілим, ані свідком.
В обвинувальному акті зазначено, що автомобілем «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , користувався ОСОБА_8 . Потерпілим у даному кримінальному провадженні визнано лише ОСОБА_8 . Однак, згідно матеріалів даного кримінального провадження, органом досудового розслідування особу на ім`я ОСОБА_9 встановлено не було, її не допитано ані в якості потерпілого, ані в якості свідка з метою з`ясування обставин щодо встановлення власника та належного користувача даного транспортного засобу, в т. ч. і щодо ОСОБА_8 .
Матеріалами справи не підтверджено факту, що ОСОБА_8 є належним користувачем даного транспортного засобу. Так, надана стороною обвинувачення копія договору зберігання від 25.12.2018, в якому зазначено, що ОСОБА_9 передає ОСОБА_8 на зберігання автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 належним чином не засвідчена, більш того не підписана особою, яка передає даний автомобіль на зберігання ОСОБА_9 .
Відповідно до вимог статті 85 КПК належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Зважаючи на те, що копія договору зберігання від 25.12.2018 не підписана особою, яка передає автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 на зберігання ОСОБА_9 , судна підставі ст. 85 КПК України даний доказ визнає неналежним доказом.
Тобто, стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б засвідчували, що ОСОБА_9 є власником автомобіля «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , а ОСОБА_8 належним користувачем даного транспортного засобу.

Більш того, матеріали даного кримінального провадження не містять заяви (власника або належного користувача) про вчинення кримінального правопорушення незаконного заволодіння автомобілем «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , і відповідно, протоколу про прийняття заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно із ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.
Досліджені в судовому засіданні докази, надані стороною обвинувачення, не підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_5 за даним епізодом, оскільки органом досудового розслідування не встановлено власника автомобіля «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 та належного користувача, які б підтверджували факт умисного, протиправного вилучення вказаного транспортного засобу всупереч їх волі.

Отже, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення та стороною захисту в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано достатніх та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за епізодом незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, а відтак ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 289 КК України необхідно визнати невинуватим та виправдати за відсутністю складу даного кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину за ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, має батьків: матір інваліда другої групи, батька, який має ряд захворювань, обвинувачений на консультативних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, також суд враховує конкретні обставини, спосіб, обстановку вчиненого ним злочину, його відношення до скоєного.
Обставин, щопом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді арешту у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільного позову за даним кримінальним провадженням не заявлено. Процесуальних витрат за даним кримінальним провадженням немає.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.
ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 289 КК України та виправдати за відсутністю складу даного кримінального правопорушення.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання, а саме з 03.04.2019.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 зарахувати строк його попереднього ув`язнення, а саме: з 03 .04.2019 по 05.12.2019з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі та вважати ОСОБА_5 таким, що відбув покарання за даним вироком.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати.
Звільнити ОСОБА_5 з-під варти у залі судового засідання у зв`язку з повним відбуттям покарання за даним вироком.
Речові докази: документи та речі, які належать потерпілому ОСОБА_8 та передані йому на зберігання, передати за належністю законному володільцю; документи та речі, які належать ОСОБА_5 та передані на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, повернути ОСОБА_5 ; автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_12 , передати за належністю законному володільцеві.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1