Справа № 127/3193/18
Провадження №11-кп/801/67/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілої ОСОБА_12 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000066 від 08.01.2017,
за апеляційною скаргою прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2019 року, якою повернуто обвинувальний акт прокурору щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Жмеринка Вінницької області, з вищою освітою, неодруженої, працюючої у ДВНЗ "КНЕУ імені Вадима Гетьмана" на посаді старшого інспектора режимно-секретного відділу, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українки, громадянки України, уродженки с. Рів Жмеринського району Вінницької області, із середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,
які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2019 року клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 про повернення обвинувального акта прокурору - задоволено.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2017 р. за №0000066 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України повернуто прокурору.
В апеляційній скарзі прокурор Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 просить ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2019 року через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства скасувати, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 направити до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду згідно вимог статті 314 КПК України.
В доводах апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції при дослідженні та наданні оцінки реєстру матеріалів досудового розслідування під час підготовчого судового засідання вийшов за межі повноважень. Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд. Вважає, що слідчим при складанні обвинувального акта дотримано вимог ч.2 ст.291 КПК України, оскільки в ньому слідчим органу досудового розслідування викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Також вважає не суттєвими та формальними посилання суду на те, що у обвинувальному акті належним чином не зазначено прізвище, ім`я, по-батькові та займана посада слідчого та прокурорів (вказано лише ініціали імені та по-батькові), оскільки як при затвердженні, так і підписанні вказаного рішення ім`я та по-батькові прокурора та слідчого зазначено повністю.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 подану нею апеляційну скаргу підтримала та наполягала на її задоволенні, посилаючись на викладені в ній доводи.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в судовому засіданні просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.
Потерпіла ОСОБА_12 не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали суду першої інстанції.
Потерпіла ОСОБА_13 повідомлена судом належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотання про здійснення провадження за її особистої присутності не заявляла, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України кримінальне провадження розглянуто у її відсутність.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Відповідно вимог до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України судовий розгляд відбувся у відсутності потерпілої ОСОБА_13 , яка не з`явилася до суду, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомила про поважні причини свого неприбуття.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно із ч. 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершує досудове розслідування.
За змістом положень ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Вимоги до обвинувального акту визначені ст.291 КПК України, а їх недотримання прокурором є безумовним порушенням права обвинуваченого на захист.
Так п.5 ч. 2 ст.291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Постановляючи судове рішення, що оскаржується стороною обвинувачення, суд першої інстанції встановив та виходив з того, що при складанні та затвердженні обвинувального акта не було вжито достатніх заходів, необхідних для дотримання вимог статей 109, 110, 291, 293 Кримінального процесуального кодексу України та має наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд. А також, позбавляє сторону захисту належним чином здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення під час судового розгляду, а потерпілих позбавляє на належну реалізацію ними своїх процесуальних прав, що безперечно, порушує права як обвинувачених, так і потерпілих, які гарантуються кожній особі, зокрема статтями 20-24, 42, 56 Кримінального процесуального кодексу України.
З таким висновком суду першої інстанції також повністю погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
Зокрема, як вбачається з матеріалів кримінального провадження 13 лютого 2018 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України. Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 затверджений прокурором Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області 02.02.2018 року. Також до обвинувального акта додано реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_9 , а також розписку підозрюваної ОСОБА_8 про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Статтею 293 КПК України передбачено, що одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику.
В підготовчому судовому засіданні в суді першої інстанції, а також в суді апеляційної інстанції знайшло своє підтвердження посилання обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника, що одночасно з переданням обвинувального акта до суду обвинувачена ОСОБА_8 копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування не отримувала, оскільки після того як вона написала відповідну розписку, у неї погіршився стан здоров`я та її було доставлено в медичний заклад, після чого прокурором жодних дій для вручення їй обвинувального акта не вчинялося..
Окрім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження (а.к.п.8 т.1) на розписці підозрюваної, долученій до обвинувального акта відносно ОСОБА_8 , наявний підпис останньої про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування. Проте, апеляційний суд ставить під сумнів вказану розписку, оскільки колір чорнила ручки в проставлених графах від руки кількість їх аркушів та дата їх отримання відрізняється від кольору чорнила ручки зазначеного в графах особистого підпису ОСОБА_8 . Крім того, судом встановлено, що при складанні вказаної розписки захисник ОСОБА_8 присутнім не був.
Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок місцевого суду про те, що в даному випадку було допущено порушення вимог ст.293 КПК України, а саме право обвинуваченої на захист, у зв`язку з чим, з метою реалізації прав та обов`язків обвинуваченою ОСОБА_8 та її захисником передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування судом були вручені обвинуваченій під час підготовчого судового засідання в суді першої інстанції, в присутності її захисника, про що в матеріалах кримінального провадження міститься відповідна розписка.
Також правильним є посилання суду першої інстанції щодо допущення порушення вимог статті 109 КПК України. Встановлено, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування не міститься реквізитів всіх процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, що також не заперечувалось сторонами кримінального провадження в судовому засіданні як в суді першої, так і апеляційної інстанції.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо не дотримання вимог ст.ст.109, 110, 291, 293 КПК України при складанні та затвердженні та врученні підозрюваним обвинувального акта.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Таке недотримання вимог кримінального процесуального закону позбавляє сторону захисту належним чином здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення під час судового розгляду, а також позбавляє потерпілих на належну реалізацію ними своїх процесуальних прав, що беззаперечно порушує права як обвинувачених, так і потерпілих, які гарантуються кожній особі щодо забезпечення права на справедливий суд.
Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ч.1 та ч.3 ст.26 КПК України визначеного, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом; суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Згідно з положеннями ч.4 ст.22 КПК України, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором.
Відповідно до вимог ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Судом встановлено, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні вимогам закону не відповідає, що безумовно порушує право особи на захист, яка в законний спосіб просить суд надати можливість реалізувати своє право, у зв`язку з чим колегія суддів апеляційного суду переконана, що суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про неможливість призначення судового розгляду та повернення обвинувального акта прокурору на підставі п.3 ч. 3 ст.314 КПК України.
Доводи сторони обвинувачення в апеляційній скарзі про необґрунтоване повернення обвинувального акта прокурору висновків суду першої інстанції не спростовують. Суд першої інстанції не допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які б суперечили вимогам діючого національного законодавства.
Враховуючи викладені обставини, встановлені апеляційним судом, чинне законодавство України та практику ЄСПЛ, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України підлягає поверненню прокурору внаслідок невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України, у зв`язку з чим апеляційну скаргу сторони обвинувачення слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000066 від 08.01.2017 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, повернуто прокурору залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_14 ОСОБА_4