Справа №591/2002/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/591/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне заволодіння транпортним засобом
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/2002/17 за зміненою апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. В. Чернеччина, Сумського району, Сумської області та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла змінена апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , в якій він просить змінити вирок суду відносно ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, до покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці 24 дні без конфіскації майна.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу змінено та звільнено останнього з під варти в залі суду, у зв`язку з відбуттям покарання.

В обґрунтування вимог зміненої апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи фактичні обставини, доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого посилається на допущення судом неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що застосування ст. 69 КК України може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, однак суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання лише одну обставину щире каяття, та не врахував, що ОСОБА_7 вину визнав повністю, розкаявся, прохав проводити розгляд в порядку ст.. 349 КПК України.

Крім того, прокурор зазначає про порушення судом вимог ст. 73 КК України при призначенні покарання у днях.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він 29 листопада 2016 року близько 19 год. 20 хв., діючи за попередньою змовою з особою, матеріали кримінального провадження відносно якої були виділені, перебуваючи біля будинку № 43 по вул. Харківській в м. Суми, незаконно заволоділи транспортним засобом «ЗАЗ 1102» д.н. НОМЕР_1 , вартістю 19125,20 грн,. належним потерпілому ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав змінену апеляційну скаргу, пояснення захисника, який погодився зі зміненою апеляційною скаргою та прохав її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглянув вказане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КК України, і з урахуванням зазначеного вирок суду в частині фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржується.

З оскаржуваного судового рішення встановлено, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці 24 дні, допустив неправильне застосування кримінального закону, зокрема ст.73 КК України.

Загальні засади призначення покарання - це основоположні вимоги про порядок і межі призначення покарання, якими зобов`язаний керуватись суд, призначаючи покарання у конкретному кримінальному провадженні.

Вказані засади викладені в частині першій статті 65 КК, зі змісту якої вбачається, що суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати усі положення Загальної частини цього Кодексу, які пов`язані з призначенням покарання.

Відповідно до ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у днях не відповідає вимогам наведеного закону, а тому вирок суду у цій частині підлягає зміні, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчинені злочину і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Як убачається з судового рішення, призначаючи покарання, суд врахував щире каяття у вчиненому.

При цьому поза увагою залишилося повне визнання вини з боку обвинуваченого, який погодився на розгляд кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України.

Отже, беручи до уваги позицію потерпілого, який на суворості покарання не наполягав, повідомив суду про відсутність будь яких претензій до обвинуваченого, через повернення йому викраденого майна, відсутність обтяжуючих покарання обставин, характеризуючи дані особи обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках не перебуває, має задовільний стан здоров?я та задовільно характеризується, відсутність тяжких наслідків від скоєного, повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, перебування на утриманні у обвинуваченого малолітнього сина, колегія суддів погоджується зі зміненими доводами прокурора, щодо пом`якшення обвинуваченому покарання до 1 рік 2 місяці позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду відносно ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, задовольнивши таким чином змінену апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Змінену апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2019 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3 х місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4