УХВАЛА
іменем України
Справа № 147/133/20

Провадження № 1-кс/126/131/2020

"18" лютого 2020 р. м. Бершадь

Слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного

ОСОБА_5 , адвоката захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бершадь клопотання слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сичівка Христинівського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Слідчий ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що 15.02.2020 року близько 22 год. 20 хв. ОСОБА_7 поверталась з роботи до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходився її співмешканець ОСОБА_5 . Між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник конфлікт з приводу пізнього повернення з роботи. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень на ґрунті ревнощів почав наносити ОСОБА_7 удари кулаками обох рук по різних частинах тіла, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців та ссаден на різних частинах тіла. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 знепритомніла та в подальшому була доставлена до комунального неприбуткового підприємства «Тростянецька центральна районна лікарня», де померла.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сичівка Христинівського району Черкаської області, житель АДРЕСА_1 , українець. Громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше не судимий.

В ході досудового розслідування кримінального провадження зібрано достатньо доказів, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

16.02.2020 року о 2 год. 50 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України без ухвали слідчого судді за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

16.02.2020 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України. Запобіжні заходи до ОСОБА_5 не застосовувались.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, запобігання спробам незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявок до слідчого, прокурора та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність зазначених ризиків обґрунтовується наступними обставинами.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, за який передбачене покарання виключно у позбавленні волі на строк від 7 до 10 років. ОСОБА_5 зловживає алкогольними напоями, не працюючий. З огляду на страх перед невідворотно суворим покаранням за вчинене кримінальне правопорушення підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню неявками до слідчого, прокурора та суду. Підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків і змусити їх змінити показання.

З огляду на зазначені обставини запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою неможливо.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав зазначене клопотання і вказав, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, тому до нього слід застосувати запобіжний захід - тримання під вартою.

Слідчий ОСОБА_4 підтримав своє клопотання.

Захисник адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечують проти задоволення клопотання, захисник стверджує, що ризики, вказані в клопотанні, в судовому засіданні не підтверджені. ОСОБА_5 має сталі соціальні зв`язки, в нього на утриманні знаходиться малолітній син, непрацездатні батьки, він неофіційно займається суспільно корисною працею, одразу ж після вчиненого він приймав міри до відвернення негативних наслідків скоєного, визнав свою вину і сприяв слідству у досудовому розслідувані обставин скоєного. Тому просять застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем постійного проживання.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали поданого клопотання, суд вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину. 16.02.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Слідчим та прокурором в судовому засіданні не доведена наявність обставин, котрі є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних засобів передбачених ч.1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним ризикам або ризику, наявність хоча б одного з ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, не доведена, існує тільки вказівка на ймовірність цих ризиків, відсутні дані про те, що ОСОБА_5 зловживає спиртними напоями та характеристика з його місця проживання.

Тому суд вважає, що обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів електронного контролю буде відповідати як засадам кримінального провадження, загальним правилам застосування забезпечення кримінального провадження, так і меті застосування запобіжного заходу, передбаченими ст.ст. 7, 132, 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 195, 205, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сичівка Христинівського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сичівка Христинівського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 год. 00 хв. до 6 год. 00 хв. строком на два місяці із застосуванням засобів електронного контролю.

У разі необхідності строк тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1