Справа № 577/1183/20
Провадження № 1-кп/577/303/20

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника цивільного
позивача ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, пенсіонера, не судимого, інваліда 3 групи,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 29 січня 2020 року близько 17 год. 15 хв., керуючи технічно справним автомобілем «FORD FIESTA», державний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Генерала Тхора в м. Конотоп в бік вул. Червоної Калини. ОСОБА_4 , рухаючись в темний час доби по вул. Генерала Тхора в м. Конотоп в районі КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», у порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не обрав швидкісний режим транспортного засобу в допустимих межах видимості дороги і в момент виникнення небезпеки для руху, не застосував своєчасно гальмування, внаслідок чого допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які переходили проїзну частину справа наліво відносно руху автомобіля. Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 106 від 23.03.2020 року у ОСОБА_7 на час госпіталізації у відділення мали місце: деформація в ділянці лівої гомілки, рана та садно в тім`яній ділянці голови. Знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП КМР КЦРЛ відділення 69 з 29.01.2020 року по 18.02.2020 року з діагнозом: множинна травма: закритий оскольчатий перелом лівої в/гомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням, подвійний перелом лівої м/гомілкової кістки зі зміщенням, перелом С2 хребця, забійна рана тім`яної ділянки голови. Ушиб м/тканин правої гомілки, ушиб грудної клітки, ЗЧМТ, струс головного мозку. Рентгенологічно: скалковий перелом нижньої третини діафазів кісток лівої гомілки з кутовим зміщенням 25 гр, косий перелом верхньої третини м/гомілкової кістки з незначним зміщенням. Згідно КТ: визначається перелом С2 позвонка зліва, лінія перелому починається біля корня зуба С2, орієнтована косо вліво по передній поверхні дужки розповсюджується на лівий поперечний відросток з порушенням його цілісності. По ступеню важкості ЗЧМТ, струс головного мозку, садно згідно Правил судово- медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень. Рана - так як для загоєння її необхідно час більше 6, але менше 21 дня, згідно Правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних пошкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Перелом кісток лівої гомілки не є небезпечним для життя, але потягнув за собою тривалий розлад здоров`я, тому згідно Правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних пошкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Перелом С2 хребця - по небезпечності для життя в момент спричинення, згідно Правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Згідно з висновком судової авто-технічної експертизи № 60/55 від 26.03.2020 року ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «FORD FIESTA» державний номер НОМЕР_1 , допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року і введені в дію з 01.01.2002 року, передбачених пунктами: 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Допущене ОСОБА_4 порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочину, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому. Цивільний позов визнає.
Крім того, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України підтверджується наступними доказами, які були надані суду стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні, а саме: протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 29.01.2020 року та фототаблицею до нього (а. 35-42 наданих матеріалів), висновком експерта № 17 від 06.02.2020 року (а. 43-50 наданих матеріалів), висновком судово-медичної експертизи № 106 від 03.03.2020 року (а. 51-54 наданих матеріалів), протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_4 від 12.03.2020 року (а. 55-61 наданих матеріалів), висновком судової авто-технічної експертизи № 60/55 від 26.03.2020 року ( а. 62-67 наданих матеріалів), постановою про визнання та приєднання речових доказів від 30.01.2020 року (а. 68 наданих матеріалів), ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.02.2020 року (а. 69 наданих матеріалів).
Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 286 ч. 2 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вину у вчинені злочину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, повністю відшкодував завдану шкоду потерпілому, ці обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 на обліку у психіатричному та наркологічному диспансері не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, є інвалідом ІІІ групи, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, завдану шкоду потерпілому відшкодував повністю в добровільному порядку, враховуючи думку потерпілого, який просить суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його волі, а тому при наявності вказаних обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину, суд вбачає підстави для призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, зі звільненням його від реального відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України, як міри достатньої для виправлення та попередження інших кримінальних правопорушень.
Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та контролю з боку органу пробації та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Цивільний позов фінансового управління Конотопської міської ради в Сумській області про стягнення з обвинуваченого витрат в розмірі 9981 грн. 54 коп. на стаціонарне лікування потерпілого від злочину підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст. 1206 ЦК України.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 128, 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь фінансового управління Конотопської міської ради Сумської області 9981 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят одну) грн. 54 коп. витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_7 .
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2020 року, на автомобіль «FORD FIESTA», державний номер НОМЕР_1 (а. 69 наданих матеріалів) скасувати.
Речові докази по справі: автомобіль «FORD FIESTA», державний номер НОМЕР_1 , який зберігається на спеціальному майданчику Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області (а.с. 69 наданих матеріалів) повернути власнику ОСОБА_9 ;
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1