Кримінальне провадження №1-кп/760/1663/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0006576 від 30 червня 2019 рокупо обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дружба Компаніївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, без місця реєстрації та постійного місця проживання, не одруженого, дітей не має, із середньою спеціальною освітою, працюючого неофіційно, раніше судимого: вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 20.01.2014 за ст. 122 ч. 1, ст. 296 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі та вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 09.06.2016 за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

29.06.2019 приблизно 14 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на Центральному залізничному вокзалі міста Києва, розташованому за адресою: місто Київ, вул. Вокзальна, 1, зустрів раніше незнайому ОСОБА_8 , з якою почав спілкуватися та у подальшому спільно вживати алкогольні напої.

Після розпиття спиртних напоїв ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прослідували до лісопосадки, розташованої поблизу залізничних колій, неподалік будинку, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ушинського 30/2, де продовжили вживати алкогольні напої та спілкуватися.
Того ж дня, приблизно о 22 год. 00 хв., у лісопосадці поблизу залізничних колій, неподалік будинку, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ушинського 30/2, між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків стався словесний конфлікт, під час якого у останнього виник умисел направлений на позбавлення життя ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у виді позбавлення потерпілої життя та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 , діючи умисно, витягнув з кишені одягу ніж та наніс останнім ОСОБА_8 удар в область шиї, тобто в життєво важливі органи людини, заподіявши потерпілій наскрізне поранення шиї зліва, а саме: колото-різану рану на лівій задньо-бічній поверхні шиї в нижній третині з переходом на ділянку трапецієвидного м`язу, рановим каналом, що відходить від неї медіально ззаду-наперед, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, поздовжньо поперечна артерія шиї, який закінчується на лівій передньо-бічній поверхні грудної клітки в проекції 1-го ребра по середньо-ключичній лінії, та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Після чого, ОСОБА_7 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, направленого на позбавлення життя, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тримаючи в руці ніж, наніс удар ОСОБА_8 в напрямку грудей, однак не довів злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_8 схопила лезо ножа правою рукою, та як наслідок запобігла завданню ушкодження грудей, отримавши тілесні ушкодження у вигляді різаної рани по задньому краю правої кисті в проекції середньої третини 5-ї п`ясної кістки.

У свою чергу, ОСОБА_8 , скориставшись раптовою неуважністю ОСОБА_7 , побігла в напрямку житлових будинків, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , де на той час перебували сторонні люди, до яких потерпіла звернулася за допомогою, у зв`язку з чим, ОСОБА_7 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

У подальшому потерпіла ОСОБА_8 була невідкладно госпіталізована до медичного закладу і останній надана своєчасна медична допомога.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, щиро розкаявся у скоєному. Пояснив, що познайомився із потерпілою на залізничному вокзалі в м. Києві. Разом із нею деякий час він розпивав алкогольні напоїна вокзалі, потім вони пішли до лісопосадки, розташованої поблизу залізничних колій, де продовжували розпивання алкогольних напоїв. Під час цього, потерпіла почала його ображати поганими словами. Обвинувачений просив припинити це, однак вона на його прохання не зважала.

На ґрунті виниклих неприязних стосунків під час розпивання алкогольних напоїв з потерпілою ОСОБА_8 , в ході даного словесного конфлікту у обвинуваченого виник умисел, направлений на позбавлення життя її життя. З цією метою він витягнув з кишені одягу ніж та наніс потерпілій удар в область шиї, потім хотів нанести удар в область грудей, однак ОСОБА_8 схопила ніж рукою та запобігла наступному удару, після чого втекла в бік жилих будинків. Обвинувачений її не переслідував, а, навпаки, добровільно звернувся до правоохоронних органів.

Показання обвинуваченого ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого доведеною, оскільки ОСОБА_7 , вчинив незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Виходячи із змісту висновку судово-медичної експертизи № 446 від 08.08.2019 ОСОБА_7 на будь-який психічний розлад не страждає та не страждав. В період часу, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого він підозрюється, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Потерпілим від кримінального провадження є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цивільний позов на досудовому слідстві та під час судового розгляду не заявлявся.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, його спосіб життя та молодий вік, а також те, що він визнав свою вину, розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину. Судом також враховано його особу, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, тому суд, з урахуванням вищезазначеного, не вбачає підстав для застосування до нього ст.ст. 69 та 75 КК України, оскільки вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, оскільки обвинувачений становить небезпеку для суспільства.

Однак, враховуючи щире каяття, беззаперечне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, суд приходить до висновку, що обвинуваченому можливо призначити найменший строк покарання у вигляді позбавлення волі, передбачений санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, що буде достатнім та дієвим для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Доля речових доказів по даному провадженню визначена згідно зі ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів слід покласти на обвинуваченого.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 100, 122-124, 349, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на сім років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбуття покарання за даним вироком строк затримання та строк тримання ОСОБА_7 під вартою починаючи з 03 червня 2019 року із розрахунку день за день..

До набрання вироку законної сили обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.

Речові докази: спец пакет № 7055073, опечатаний паперовою биркою з відтиском печатки «ВСМЦ», спец пакет № ЕХРО212446, опечатаний паперовою биркою з відтиском печатки «ВСМЦ», два паперові конверти білого кольору, опечатані паперовою биркою з відтиском печатки «ВСМЦ», чотири паперові конверти коричневого кольору, опечатані паперовою биркою з відтиском печатки «ВСМЦ» - залишити зберігати в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів 1892,90 грн.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3