Справа № 373/1705/19
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

14 лютого 2020 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження, -

в с т а н о в и в:

13 лютого 2020 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Клопотання обгрунтовують тим, що причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.187 КК України, підтверджуються даними, зібраними органом досудового розслідування. Метою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 є ризики, передбачені ст.177 КПК України: можливість знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не знайдено грошові кошти, враховуючи і їх великий розмір, та предмети, зовні схожі на пістолети; можливість незаконного впливу на інших причетних до даного кримінального провадження осіб, оскільки двоє з них та їх місцезнаходження ще не встановлені. Ризики, що існували при обранні та продовженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати. На даний час в ході досудового розслідування вищезазначеного кримінального провадження не отримано висновки ряду експертиз; триває аналіз моніторингу мобільних з`єднань, встановлених на місцях можливого підходу-відходу та на місці вчинення злочину; продовжують вживатися заходи щодо встановлення співучасників даного кримінального правопорушення; не складено повідомлення про підозру в остаточній редакції, не відкрито сторонам кримінального провадження його матеріали, не складено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, тому досудове розслідування не може бути завершене до закінчення дії ухвали слідчого судді про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання з вище зазначених підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 вважають клопотання необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Адвокат ОСОБА_5 зазначила, що зміст клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не змінився з часу продовження йому такого запобіжного заходу у січні 2020 року; його зміст не відповідає вимогам ст. 184 КПК України; будь-яких інших доказів, ніж наданих вже раніше не зібрано та не додано до даного клопотання; наявність заявлених ризиків не підтверджено. Крім того, на протязі трьох місяців перебування ОСОБА_4 під вартою його навіть не допитано та не проведено жодної слідчої дії за його участі. Вважає, що до підозрюваного може бути застосовано інший більш м`який запобіжний захід, в тому числі і домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 також зазначив, що протягом строку його перебування під вартою з листопада 2019 року за його участі не проведено жодної слідчої дії, навіть не допитано; при проведенні обшуку за місцем його проживання не було знайдено ніяких належних ТОВ «ТОРГРУП» документів чи речей; біологічні зразки для проведення відповідної експертизи були ним надані добровільно ще 17 листопада 2019 року, однак чи використанні вони для проведення експертизи, не знає.

Слідчий підтвердив, що слідчі дії за участю підозрюваного ОСОБА_4 не проводилися.

Як вбачається з наданих матеріалів клопотання, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 29 вересня 2019 року близько 04 год. 10 хв. спільно із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами чоловічої статі, притримуючись заздалегідь обумовленого плану, вступивши у попередню змову, переслідуючи корисливий мотив та мету власного збагачення за рахунок чужого майна, попередньо розділивши між собою ролі, шляхом пошкодження паркану, проникли на територію автопарку ТОВ «ТОРГРУП», що розташований по вул. Шевченка, 1-а в с. Переяславське Переяслав-Хмельницького району Київської області. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом нападу, застосовуючи грубу фізичну силу, погрожуючи фізичною розправою із використанням предмету, зовні схожого на пістолет, проти їх волі, зв`язали охоронця автостоянки ТОВ «ТОРГРУП» ОСОБА_9 та охоронця автогаража ТОВ «ТОРГРУП» ОСОБА_10 , шляхом віджиму пошкодили металопластикове вікно та проникли до адміністративного приміщення ТОВ «ТОРГРУП», звідки викрали металевий сейф, в середині якого знаходилися грошові кошти в сумі 880000 грн., що належать ОСОБА_11 , документи та печатки товариства. З викраденими речами зникли в невідомому напрямку.

16 листопада 2019 року о 09 год. 41 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення (злочину).

16 листопада 2019 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року було встановлено незаконність затримання ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 15 січня 2020 року.

Ухвалою судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2020 року ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування по 16 лютого 2020 року.

Ухвалою слідчого судді від 12 лютого 2020 року продовжено строк досудового розслідування до 4 місяців по 16 березня 2020 року.

На підтвердження зазначених в клопотанні обставин слідчим подано витяг з ЄРДР, рапорт чергового про отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення та протокол про прийняття такої заяви; протокол огляду місця події; постанову про визнання речових доказів; протоколи допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколи допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; дані про отримання та проведення опрацювання інформації, отриманої від операторів телекомунікацій; ухвали слідчих суддів про призначення експертиз в даному кримінальному провадженні та супровідні про їх направлення на виконання; постанову слідчого про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та висновок такої експертизи; повідомлення про підозру ОСОБА_4 , копію ухвали слідчого судді про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та ухвалу слідчого судді про продовження строку досудового розслідування до 4 місяців по 16 березня 2020 року.

Інших матеріалів у встановлений ст. 184, ст. 185 КПК України строк та порядок подано не було.

Отже, з врахуванням приписів вищезазначених статей КПК України та не виконання їх слідчим чи прокурором, при розгляді клопотання слідчий суддя не бере до уваги подані прокурором договір про надання поворотної фінансової допомоги, копію ухвали про надання дозволу на обшук, протокол обшук, постанову при визнання речовими доказами та лист ТОВ «ТОРГРУП» від 30.12.2019.

Слідчим та прокурором доведено поважність неможливості закінчення досудового розслідування до закінчення дії ухвали про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зважаючи на їх характер, специфіку та суб`єктів проведення, зокрема закінчення призначених експертиз, аналіз моніторингу телефонних з`єднань, проведення розшукових заходів по встановленню інших причетних до кримінального правопорушення осіб, проведення розшукових заходів по встановленню місця знаходження знарядь вчинення злочинів.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема, підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вважаю, що прокурором та слідчим, з врахуванням стадії кримінального провадження, не вдаючись до оцінки наданих доказів з приводу їх належності та допустимості, а лише щодо їх достатності, доведені обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 цього Кодексу.

Також, прокурором та слідчим доведенні і обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 цього Кодексу. Зокрема існування ризику впливу на свідків, зважаючи на безпосередність дослідження судом доказів.

Ризик знищення речових доказів слідчий суддя також вважає актуальним, оскільки на даний час органом досудового розслідування ще не відшукано все викрадене майно та можливі знаряддя злочину.

Щодо ризику переховування від слідства чи суду в зв`язку із тяжкістю покарання, що може загрожувати підозрюваному, слід зазначити наступне.

Практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»).

ОСОБА_4 утримується під вартою вже 3 місяці.

Відповідно до положень ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Слідчим суддею продовжено строк досудового розслідування до 4 місяців.

Разом з тим, в судовому засіданні було з`ясовано, що протягом трьох місяців за участі підозрюваного ОСОБА_4 не проведено жодної процесуальної дії.

Таким чином вважаю, що прокурором та слідчим, з врахуванням часу тривання досудового розслідування, загальної тенденції до зменшення наявних при обранні запобіжного заходу та його продовженні ризиків, відсутності будь-яких інших доказів наявності таких ризиків, ніж ті, які були зазначені слідчим та прокурором при обранні та продовженні запобіжного заходу раніше, не проведення жодних процесуальних дій з підозрюваним на протязі тривалого часу, не доведено наявність існування на даний час ризику ухилення від слідства чи суду, та обставин недостатності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризиків (п.3 ч.1 ст. 194 КПК України).

Підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, сім`ю, двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 цього Кодексу, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В силу ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка, зокрема, обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Санкція ч. 3 ст. 187 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи зазначене прокурором та слідчим обгрунтування поданого клопотання та додані до нього матеріали, вважаю, що до підозрюваного може бути застосований інший вид запобіжного заходу, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 184-186, 193, 194, 196, 202, 309, 395 КПК України,
у х в а л и в:

В задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло по АДРЕСА_1 цілодобово за виключенням часу, необхідного для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000453 від 29 вересня 2019 року.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, негайно доставити ОСОБА_4 до місця його проживання по АДРЕСА_1 та звільнити з-під варти.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прибувати за кожною вимогою до слідчого судді чи суду або до іншого органу державної влади, як-то: прокуратури, органу досудового розслідування в межах даного кримінального провадження;

- утримуватися від спілкування із особами, які визнані потерпілими в даному кримінальному провадженні, свідками, іншими підозрюваними, за виключенням часу під час проведення слідчих дій в межах даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії даної ухвали: по 16 березня 2020 року.

Передати дану ухвалу для виконання до Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1