Провадження №1-кп/748/3/20
Єдиний унікальний № 748/1271/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області
у складі:
головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження № 0000034 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, Компаніївського району, с. Коротяк,громадянина України, українця, із середньо-спеціальноюосвітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13.02.2020 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 21 січня 2016 року, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та вчинив самовільне залишення військової частини польова пошта НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

01 лютого 2016 року солдат ОСОБА_3 повернувся до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 № 22 від 01.02.2016 приступив до виконання службових обов`язків з військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.407 КК України, визнав повністю та показав, що його було призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період. Він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді оператора-навідника. 21.01.2016 він самовільно залишив військову частину в зв"язку із сімейними обставинами, повернувся до військової частини самостійно 01.02.2016. В скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду, вчинене військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне визнати щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік, дані, що характеризують його особу, те що він раніше судимий, відсутність інформації про притягнення його до адміністративної відповідальності, стан його здоров`я, згідно наданих суду даних, те, що на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання та служби, ставлення до вчиненого, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, і вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у межах санкції ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи особу ОСОБА_3 , те, що він з самого початку давав визнавальні покази, а отже співпрацював з органами досудового розслідування, щире каяття, його поведінку в судовому засіданні та бажання стати на шлях виправлення, а також обставини даної справи, що за період відсутності його в розташуванні військової частини нових злочинів не вчинив, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а виправлення та попередження вчинення нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, оскільки він як особа не становить небезпеки, а отже його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства протягом іспитового строку.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений 13.02.2020 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, а даний злочин ним було вчинено до постановлення вказаного вироку, а тому, виходячи зі змісту ч. 4 ст. 70 та ст. 72 КК України, та відповідно до роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судом кримінального покарання» такі вироки мають виконуватися самостійно.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і призначити йому за даний злочин покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, поклавши, у відповідності до ст. 76 КК України, наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13.02.2020, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн, виконувати самостійно.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1