Справа 556/109/20
Номер провадження 1-кс/556/49/2020
У Х В А Л А
про відмову у задоволенні клопотання

18.03.2020 року.

Слідчий суддя Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП України в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП України в Рівненській області 23 січня 2020 року звернувся в суд із клопотанням, яке погоджене прокурором Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що Володимирецьким ВП провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000041 від 23.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. В ході досудового розслідування даного провадження виникла необхідність арешту речових доказів вантажного сідлового тягача: марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KOGEL-SNCO-24» д.н.з. НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 та лісоматеріалів які знаходяться у напівпричепі, а саме палетної заготовки в кількості 29.8 м. куб.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вказав, що на час розгляду клопотання встановлення походження лісоматеріалів.

Власник майна та його захисник в судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви, яким просили в задоволенні клопотання відмовити, оскільки, деревина належать йому на законних підставах.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Зокрема, встановлено, що 22.01.2020 року надійшло повідомлення начальника СРПП Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , про те, що 22.01.2020 року о 23 год. 41 хв. в с. Більська Воля Володимирецького району, було зупинено вантажний сідловий тягач марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KOGEL-SNCO-24» д.н.з. НОМЕР_2 , належні ОСОБА_4 , під керуванням невідомого водія, який перевозив пиломатеріали без документів, що підтверджують походження деревини.

Слідчим Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 в ході огляду місця події було вилучено вантажний сідловий тягач марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KOGEL-SNCO-24» д.н.з. НОМЕР_2 та лісоматеріали що знаходяться у напівпричепі - палетну заготовку в кількості 29.8 м. куб.

Відомості за даним фактом 23.01.2020 року внесено до ЄРДР за №0000041 за ч.1 ст.246 КК України.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В даному провадженні слідчий своєчасно звернувся з обгрунтованим клопотанням про арешт речових доказів для досягнення певіної мети в ході досудового розслідування, а саме для встановлення законності походження лісоматеріалів.

В той же час, внаслідок обєктивних обставин, а саме у зв"язку із спливом значного часу з часу звернення з клопотанням, внаслідок апеляційного перегляду ухвали Володимирецького районного суду від 23.01.2020 року, на час нового розгляду клопотання про арешт майна мета кримінального провадження досягнута, оскільки власником майна надано документи для підтвердження походження лісопродукції, зокрема товарно транспортні накладні, накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (а.с.35-69). Дана обставина підтверджена також і прокурором.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали клопотання та долучені докази, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

У відповідності до ст.169, ч.3 ст.173 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Копія судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, копія судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 169, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000041, а саме на вантажний сідловий тягач: марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіп марки «KOGEL-SNCO-24» д.н.з. НОМЕР_2 та лісоматеріали палетну заготовку в кількості 29,8 метрів кубічних - відмовити.

Тимчасово вилучене майно - вантажний сідловий тягач: марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіп марки «KOGEL-SNCO-24» д.н.з. НОМЕР_2 та лісоматеріали палетну заготовку в кількості 29,8 метрів кубічних - негайно повернути власнику у відповідності до п.2) ч.1 ст.169 КПК України, про що повідомити слідчого суддю.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про відмову у накладенні арешту на майно може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1