Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/496/20 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія п.п.7,12 ч.2 ст.115 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянула у дистанційно у режимі відео конференцзв`язку у судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 , адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2020 року, якою кримінальне провадження відносно

ОСОБА_17 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п.7, 12 ч. 2 ст. 115, п.п.7, 12 ч. 2 ст.115КК України,

ОСОБА_18 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п.7, 12 ч. 2 ст. 115, п.п.7, 12 ч. 2 ст.115КК України,

ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п.7, 12 ч. 2 ст. 115, п.п.7, 12 ч. 2 ст.115КК України,

ОСОБА_15 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п.7, 12 ч. 2 ст. 115, п.п.7, 12 ч. 2 ст.115КК України

призначено до судового розгляду та продовжено ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 строк тримання під вартою на 2 (два) місяці з дня винесення даної ухвали, тобто по 08 червня 2020 року включно.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2020 року призначено до розгляду кримінальне провадження та обвинуваченим ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 продовжено строк тримання під вартою на 2 (два) місяці з дня винесення даної ухвали, тобто по 08 червня 2020 року включно.

Органом досудового розслідування, ОСОБА_17 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п.7, 12 ч. 2 ст. 115, п.п.7, 12 ч. 2 ст.115КК України, а саме у тому, що ОСОБА_18 , за попередньою змовою та разом з ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , особою яка невстановлена в ході досудового розслідування та іншою особою, відносно якої виділені матеріали в окреме провадження, 16.08.2019 близько 01 години, в нічний час, знаходячись неподалік магазину «West market», що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Чорновола 142А, а саме на перехресті вулиць Чорновола-Чайковського в м. Черкаси, біля зупинки громадського транспорту, діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, маючи єдиний умисел, направлений на умисне вбивство раніше незнайомих їм ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , з яким у останніх незадовго виник конфлікт з вказаними вище особами, поблизу вказаного місця, а саме в арці між 4 та 5 під`їздами будинку 142 по вул. В.Чорновола в м. Черкаси.
Так, ОСОБА_20 та його товариш ОСОБА_21 в нічній час доби 16.08.2019, повертаючись з магазину «West market», проходячи в арці між 4 та 5 під`їздами будинку 142 по вул. В.Чорновола в м. Черкаси, зустріли раніше незнайомих їм вищевказаних осіб, у кількості близько 5-ти чоловік, в цей же час ОСОБА_15 безпідставно застосував до ОСОБА_20 та його товариша ОСОБА_21 газовий балон «Терен», шляхом розпилення його вмісту в обличчя кожного, з метою привести їх у безпорадний стан, ОСОБА_17 намагався зірвати сумку, яка висіла через плече у ОСОБА_20 , а інші учасники, в тому числі і ОСОБА_14 намагаючись вивести із рівноваги смикали за руки та здійснювали поштовхи ОСОБА_20 , з метою показати свою перевагу в силі, проте їх діям перешкодили інші учасники події, а саме дружини потерпілих та їх спільний товариш ОСОБА_19 , які вибігли на шум та крики останніх, чим тимчасово зупинили злочинні дії нападників, оскільки ті побоялися бути викритими і розбіглися в різні сторони.
ОСОБА_20 разом з ОСОБА_21 повернулися до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Чорновола 142А, щоб промити очі від газу, куди також прибули дружина ОСОБА_20 - ОСОБА_22 , їх спільний товариш ОСОБА_19 , дружина ОСОБА_21 - ОСОБА_23 , також в цей час були присутні інші очевидці події - ОСОБА_24 та його дружина ОСОБА_25 , які перебували в дружніх відносинах з братами ОСОБА_26 та в цей вечір разом відпочивали в барі «Стейк Хата» за адресою: м. Черкаси, вул. Чорновола, 158.
В подальшому ОСОБА_21 та ОСОБА_23 повернулися додому і не брали участь у розвитку подальших подій. Біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ОСОБА_20 зустрів ОСОБА_17 , учасника конфлікту в арці, який мав місце декілька хвилин тому, між ними зав`язалася розмова, в ході якої ОСОБА_17 виявив дружні наміри по відношенню до потерпілого ОСОБА_20 , з метою послаблення його уваги та затримати на деякий час на вказаному місці, поки інші учасники, які втекли з місця подій у арці, підшукували знаряддя для спричинення нападу та вбивства.
В цей же час, 16.08.2019, приблизно о 01 годині ночі ОСОБА_27 в ході телефонної розмови по мобільному телефону повідомив своїм товаришам, особам, які приймали учать у конфлікті у арці, що тут, біля магазину «West market», поряд із ним тільки двоє тих осіб, що були в арці та вагітна жінка. Таким чином, останній дав знати своїм товаришам про їх майбутню фізичну перевагу. Через декілька хвилин після телефонного дзвінка, ОСОБА_18 , за попередньою змовою та разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншою особою, відносно якої виділені матеріали в окреме провадження, а також з ОСОБА_17 , протиправно, цілеспрямовано, реалізуючи свій спільний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , з хуліганських мотивів, грубо порушуючи при цьому громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, яке виразилося в нехтуванні загальнолюдськими правилами співжиття, ігноруючи норми моралі та правила поведінки, з особливою зухвалістю, безпідставно, маючи незначний привід, заздалегідь озброївшись предметами, для спричинення тілесних ушкоджень, зокрема, пістолетом, ножем та дерев`яними палицями, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту, біля магазину «West market», в присутності жінки з явними ознаками вагітності та інших очевидців, маючи та розуміючи значну перевагу в фізичній силі та по кількості осіб по відношенню до потерпілих ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , демонструючи свою зверхність, усвідомлюючи, що від використання вказаних предметів, дій кожного з них та застосуванням ножа, може настати смерть людини, нанесли останнім численні удари в життєво важливі органи, а саме в область голови та тулуба палицями, руками, ногами, ножем, в ході чого потерпілому ОСОБА_20 , були спричинені тілесні ушкодження, два з яких проникаючі поранення серця від дії ножа, в результаті яких настала смерть останнього, а потерпілому Мітрохіну 0.10. спричинені численні тілесні ушкодження в область голови та тулубу, проте, підозрювані не змогли довести свій намір на вбивство останнього до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, так як після вбивства ОСОБА_20 здійнявся галас від очевидців, зокрема від вагітної дружини ОСОБА_20 і підозрювані, усвідомлюючи, що в будь-який момент можуть приїхати працівники поліції і затримати їх на гарячому, з місця вчинення злочину зникли.
Зокрема, ОСОБА_18 , за попередньою змовою та разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , особою яка невстановлена в ході досудового розслідування та іншою особою, відносно якої виділені матеріали в окреме провадження, 16.08.2019 близько 01 години, в нічний час, знаходячись неподалік магазину «West market», що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Чорновола 142А, а саме на перехресті вулиць Чорновола-Чайковського в м. Черкаси, біля зупинки громадського транспорту, діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, маючи єдиний умисел, направлений на умисне вбивство, з хуліганських мотивів, з мотивів явної неповаги до суспільства, яке виразилося в нехтуванні загальнолюдськими правилами співжиття, ігноруючи норми моралі та правила поведінки, з особливою зухвалістю, безпідставно, вчинили наступне: ОСОБА_28 , спілкуючись з ОСОБА_20 , де також поруч перебувала його вагітна дружина ОСОБА_22 та ОСОБА_19 , з приводу подій, які відбулися в арці між 4 та 5 під`їздами будинку АДРЕСА_1 , за допомогою мобільного телефону викликав своїх товаришів, які також приймали участь у конфлікті в арці, після чого, через декілька хвилин, розпочалися постріли невстановленою в ході досудового розслідування особи, в бік потерпілих, на що відреагував сам ОСОБА_20 і почав рухатися в бік лунаючих пострілів, в цей час до потерпілого ОСОБА_19 з заду, із заздалегідь заготовленою дерев`яною палицею в руці підбіг ОСОБА_15 та в присутності сторонніх осіб, умисно, безпричинно наніс три удари, які чітко були спрямовані в область голови, від яких ОСОБА_19 впав на землю потягнувши за собою ОСОБА_15 , в результати чого ОСОБА_29 втратив палку, проте втримавшись на ногах та вставши над лежачим потерпілим продовжив наносити близько 5-ти ударів кулаками в область голови. В цей же час, до ОСОБА_15 , приєднався інший встановлений слідством учасник, матеріали відносно якого, виділені в окреме провадження, який аналогічним чином, підбігши до ОСОБА_19 із заздалегідь заготовленою дерев`яною палицею в руках, наніс один потужний удар палицею в область голови від якого та зламалася та піднявши уламок палиці наніс ним ще один удар та удар правою ногою в область голови, а ОСОБА_19 з метою захисту, в напівлежачому положенні затуляв голову руками і намагався припинити дії нападників.
В цей час, ОСОБА_20 , побачивши дії по відношенню до його товариша, підбіг йому на допомогу, збивши з ніг особу матеріали відносно якої виділені в окреме провадження впавши на землю разом з ним, а ОСОБА_29 наніс один удар правою ногою ОСОБА_19 та піднявши палицю, яку втратив, наніс ще З удари палицею в область голови.
В цей момент до ОСОБА_20 , який перебував у напівзігнутому положенні над особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підбіг ОСОБА_28 і в присутності сторонніх осіб, умисно, безпричинно наніс останньому два удари кулаком в область грудної клітини спереду, а його брат ОСОБА_30 перебуваючи позаду ОСОБА_20 наніс удар кулаком в область верхньої частини спини та нахилившись до низу, підняв предмет, схожий на ніж, після чого ОСОБА_20 були спричинені ще ряд ударів ОСОБА_28 та ОСОБА_31 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, які розмежувати в ході проведення досудового розслідування не представилось можливим, серед яких численні непроникаючі ножові поранення, про що свідчить висновок судово-медичної експертизи та порізи на його сумці і два проникаючі колючо-ріжучі удари в область серця. Після того, як ОСОБА_20 були спричинені проникаючі ножові поранення серця, останній почав по інерції відходити назад, його одяг вже був просякнутий кров`ю, а ОСОБА_14 , підійшовши збоку, наніс останньому цілеспрямований силовий удар кулаком в область обличчя, від якого ОСОБА_20 впав на землю і підвестися більше не зміг, особа стосовно якої виділені матеріали в окреме провадження, в цей час підбігла до лежачого і закривавленого ОСОБА_20 та нанесла останній удар палицею в область грудей, куди попередньо були спричинені ножові поранення.
В результаті вказаних протиправних дій нападників, які тривали декілька хвилин, здійнявся галас з боку дружини ОСОБА_20 та інших осіб, які були присутні на місце події, а тому нападники розуміючи, що в будь-який момент з`являться працівники поліції, розбіглися в різні сторони та покинули місце вчинення злочину.
Відповідно до висновку експерта, потерпілому ОСОБА_20 загалом спричинено наступні тілесні ушкодження: причиною смерті є два проникаючі поранення грудної клітки справа з ушкодженням серця та правої легені, які супроводжувались масивною внутрішньою кровотечею, що привело до гострого недокрів`я внутрішніх органів. При експертизі трупа виявлені наступні тілесні ушкодження: проникаючі поранення грудної клітки справа у вигляді двох ран в ділянці правого соска, двох ушкоджень четвертого ребра справа, ушкодження серцевої сорочки, правого шлуночка серця та правої легені, які виникли від дії якогось плаского колюче-ріжучого предмету, який в своїй будові має гостру ріжучу крайку (лезо) та обушок товщиною близько 1-2 мм. З добре вираженими ребрами. Таким предметом міг бути ніж. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, а вданому випадку привели до смерті. За даними судово-гістологічної експертизи після поранення серця та легені потерпілий міг жити в межах 30-40 хвилин до кількох годин (1-2 години) або час наближений до вказаного в бік збільшення. Поверхнева рана на передній поверхні грудної клітки справа, яка виникла від дії предмету, що володіє ознаками гострого колюче-ріжучого протягом доби до смерті та носить ознаки легкого тілесного ушкодження. Така рана могла утворитись від дії ножа в період часу спричинення рани № 1 та рани № 2 під час самооборони, чинення опору, нападу, тощо. Рана на внутрішній поверхні лівого ліктьового суглобу (рана № 3), яка виникла від дії предмету, що володіє ознаками гострого ріжучого протягом доби до смерті та носить ознаки легкого тілесного ушкодження. Така рана могла утворитися від дії леза ножа в період час спричинення рани № 1, №2 та № 5 під час самооборони, чинення опору, нападу, тощо. Садно та рана в лівій над вушній області (рана № 4), які виникли протягом доби до смерті, могли виникнути в період часу виникнення ушкоджень, що привели до смерті та носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Садно виникло від дії предмету, що володіє ознаками твердого тупого. За даними медико-криміналістичної експертизи рана виникла внаслідок дії твердого тупого предмету з обмеженою поверхнею в місці контакту, що в своєму складі містить певні конструктивні особливості можливо у вигляді слабко/помірно вираженого ребра. Подряпина на живості справа у верхній частині, яка виникла протягом доби до смерті від дії предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, могла виникнути від дії вістря (кінчика) клинка ножа під час самооборони, чинення опору, нападу, тощо та носить ознаки легкого тілесного ушкодження. Час виникнення вказаної подряпини може співпадати з періодом часу виникнення ушкоджень, що призвели до смерті. Синець на тильній поверхні правої кисті, який виник протягом доби до смерті від дії предмету, що володіє ознаками твердого тупого та носить ознаки легкого тілесного ушкодження. Час виникнення вказаного синця може співпадати з періодом часу виникнення ушкоджень, що призведи до смерті. Садно на лобі наближене по формі до трикутної, яке виникло протягом доби до смерті від дії предмету, що володіє ознаками твердого тупого та носить ознаки легкого тілесного ушкодження. Час виникнення вказаного садна може співпадати з періодом часу виникнення ушкоджень, що призвели до смерті. Численні дрібно і великоцяткові синці, садно в лобно-скронево-виличній області справа та садно на підборідді справа, які виникли протягом доби до смерті від дії (дій) предмету, що володіє ознаками твердого тупого та носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Час виникнення вказаних синців та саден може співпадати з періодом часу виникнення ушкоджень, що привели до смерті. Також при експертизі виявлено сліди медичних втручань.
Враховуючи множинність, локалізацію, характер та силу ударів, які наносили підозрювані ОСОБА_20 , у сукупності свідчать саме про намір вбивства останнього, а не про намір заподіяти йому тяжкі тілесні ушкодження.
Враховуючи, що умисне вбивство визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо у позбавленні життя потерпілого (потерпілих) брали участь за попередньою домовленістю як співвиконавці дві і більше особи. Кожна з осіб, які з умислом на вбивство завдали потерпілому (потерпілим) поранення, незалежно від того, яке з поранень виявилось безпосередньо причиною смерті потерпілого, повинні відповідати за умисел на вбивство як співвиконавці. Співвиконавцями умисного вбивства повинні визнаватися також ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо було заподіяно смерть потерпілого, але, будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого (потерпілих) життя, здійснили частину того обсягу дій, який група вважала за необхідне виконати з метою реалізації цього умислу.
З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчиняють вбивство за попередньою групою змовою, до таких дій можуть бути віднесені: в даному випадку - застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого (потерпілих) з метою приведення його (їх) у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть - в нашому випадку до потерпілих було застосовано розпилення в очі газовим балоном, що призвело до безпорадного стану потерпілого, проте, в результаті того, що на той момент їм завадили довести свій намір до кінця, останні вирішили озброїтись та довести свій умисел до завершення, а саме кожен з учасників здійснював дії по подоланню опору потерпілими ОСОБА_20 та ОСОБА_19 з метою полегшити заподіяння смерті іншим співвиконавцем (застосування до потерпілих фізичної сили за допомогою палиць, здійснення пострілів в їх бік, нанесення ударів руками), розцінюється як відвернення уваги потерпілого, сприяння доступу до жертви, систематичному та численному нанесенні тілесних ушкоджень потерпілим для досягнення кінцевого результату, оскільки нападники чітко розуміли можливість настання тяжких наслідків від неодноразових цілеспрямованих ударів та знали про наявність ножа в одного із співучасників та розуміли властивості даного колючо-ріжучого предмету, який при застосуванні може призвести до смерті особи.
Крім того, ОСОБА_18 , за попередньою змовою та разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , особою яка невстановлена в ході досудового розслідування та іншою особою, відносно якої виділені матеріали в окреме провадження, 16.08.2019 близько 01 години, в нічний час, знаходячись неподалік магазину «West market», що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Чорновола 142А, а саме на перехресті вулиць Чорновола-Чайковського в м. Черкаси, біля зупинки громадського транспорту, діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, маючи єдиний умисел, направлений на умисне вбивство, з хуліганських мотивів, з мотивів явної неповаги до суспільства, яке виразилося в нехтуванні загальнолюдськими правилами співжиття, ігноруючи норми моралі та правила поведінки, з особливою зухвалістю, безпідставно, вчинили наступне: ОСОБА_28 , спілкуючись з ОСОБА_20 , де також поруч перебувала його вагітна дружина ОСОБА_22 та ОСОБА_19 , з приводу подій, які відбулися в арці між 4 та 5 під`їздами будинку АДРЕСА_1 , в ході розмови ОСОБА_28 , за допомогою мобільного телефону викликав своїх товаришів, які також приймали участь у конфлікті в арці, після чого, через декілька хвилин, розпочалися постріли невстановленою в ході досудового розслідування особи, в бік потерпілих, на що відреагував сам ОСОБА_20 і почав рухатися в бік лунаючих пострілів, в цей час до потерпілого ОСОБА_19 з заду, із заздалегідь заготовленою дерев`яною палицею в руці підбіг ОСОБА_15 та в присутності сторонніх осіб, умисно, безпричинно наніс три удари, які чітко були спрямовані в область голови, від яких ОСОБА_19 впав на землю потягнувши за собою ОСОБА_15 , в результати чого ОСОБА_15 втратив палку, проте втримавшись на ногах та вставши над лежачим потерпілим продовжив наносити близько 5-ти ударів кулаками в область голови. В цей же час, до ОСОБА_15 , приєднався інший встановлений слідством учасник, матеріали відносно якого, виділені в окреме провадження, який аналогічним чином, підбігши до ОСОБА_19 із заздалегідь заготовленою дерев`яною палицею в руках, наніс один потужний удар палицею в область голови від якого та зламалася та піднявши уламок палиці наніс ним ще один удар та удар правою ногою в область голови, а ОСОБА_19 з метою захисту, в напівлежачому положенні затуляв голову руками і намагався припинити дії нападників.
В цей час, ОСОБА_20 , побачивши дії по відношенню до його товариша, підбіг йому на допомогу, збивши з ніг особу матеріали відносно якої виділені в окреме провадження впавши на землю разом з ним, а ОСОБА_15 наніс один удар правою ногою ОСОБА_19 та піднявши палицю, яку втратив, наніс ще З удари палицею в область голови.
В цей момент до ОСОБА_20 , який перебував у напівзігнутому положенні над особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підбіг ОСОБА_28 і в присутності сторонніх осіб, умисно, безпричинно наніс останньому два удари кулаком в область грудної клітини спереду, а його брат ОСОБА_30 перебуваючи позаду ОСОБА_20 наніс удар кулаком в область верхньої частини спини та нахилившись до низу, підняв предмет, схожий на ніж, після чого ОСОБА_20 були спричинені ще ряд ударів ОСОБА_28 та ОСОБА_31 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, які розмежувати в ході проведення досудового розслідування не представилось можливим, серед яких численні непроникаючі ножові поранення, про що свідчить висновок судово-медичної експертизи та порізи на його сумці і два проникаючі колючо-ріжучі удари в область серця. Після того, як ОСОБА_20 були спричинені проникаючі ножові поранення серця, останній почав по інерції відходити назад, його одяг вже був просякнутий кров`ю, а ОСОБА_14 , підійшовши збоку, наніс останньому цілеспрямований силовий удар кулаком в область обличчя, від якого ОСОБА_20 впав на землю і підвестися більше не зміг, особа стосовно якої виділені матеріали в окреме провадження, в цей час підбігла до лежачого і закривавленого ОСОБА_20 та нанесла останній удар палицею в область грудей, куди попередньо були спричинені ножові поранення.
Потерпілому ОСОБА_19 , відповідно до висновку експерта, спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, садна на голові у лівій скроневій області, у своїй сукупності належать до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як 21 день. Забита рана на лівому передпліччі, садна на спині, в області правого ліктьового суглобу, на передпліччях, в області правого зап`ястка, на лівій кисті, лівій сідниці, правому стегні, в області правого колінного суглобу, на гомілках, в області правого гомілково-ступеневого суглобу, на правій стопі, в своїй сукупності на кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості.
Враховуючи множинність, локалізацію, характер та силу ударів, які наносили підозрювані ОСОБА_19 у сукупності свідчать саме про намір вбивства останнього, а не про намір заподіяти йому тяжкі тілесні ушкодження.
Крім того, умисне вбивство визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо у позбавленні життя потерпілого (потерпілих) брали участь за попередньою домовленістю як співвиконавці дві і більше особи. Кожна з осіб, які з умислом на вбивство завдали потерпілому (потерпілим) поранення, незалежно від того, яке з поранень виявилось безпосередньо причиною смерті потерпілого, повинні відповідати за умисел на вбивство як співвиконавці. Співвиконавцями умисного вбивства повинні визнаватися також ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо було заподіяно смерть потерпілого, але, будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого (потерпілих) життя, здійснили частину того обсягу дій, який група вважала за необхідне виконати з метою реалізації цього умислу.
З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчиняють вбивство за попередньою групою змовою, до таких дій можуть бути віднесені: в даному випадку - застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого (потерпілих) з метою приведення його (їх) у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть - в нашому випадку потерпілому ОСОБА_19 ззаду без будь-яких пояснень та попереджень, нанесли численні, цілеспрямовані удари палицею, руками та ногами в область голови, що призвело до безпорадного стану потерпілого ОСОБА_19 , крім того, кожен з учасників здійснював дії по подоланню опору як потерпілого ОСОБА_20 так і ОСОБА_19 з метою полегшити заподіяння смерті іншим співвиконавцем (застосування до потерпілих фізичної сили за допомогою палиць, здійснення пострілів в їх бік, нанесення ударів руками), розцінюється як відвернення уваги потерпілого, сприяння доступу до жертви, систематичному та численному нанесенні тілесних ушкоджень потерпілим для досягнення кінцевого результату, оскільки нападники чітко розуміли можливість настання тяжких наслідків від неодноразових цілеспрямованих ударів та знали про наявність ножа в одного із співучасників та розуміли властивості даного колючо- ріжучого предмету, який при застосуванні може призвести до смерті особи.
В результаті вказаних протиправних дій нападників, які тривали декілька хвилин, здійнявся галас з боку дружини ОСОБА_20 та інших осіб, які були присутні на місце події, а тому нападники змушені були припинити свої дій по відношенню до ОСОБА_19 не довівши свій злочинній намір до кінця, оскільки зрозуміли, що в будь-який момент з`являться працівники поліції, тому всі учасники розбіглися в різні сторони та покинули місце вчинення злочину.
А тому, орган досудового розслідування, в даному випадку, вважає, що дії кожного з співучасників, а саме: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та іншої особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження по відношенню до потерпілого ОСОБА_19 є закінченим замахом на злочин, з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема способу, знаряддю злочину, кількості, характеру локалізації тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку нападників і потерпілого, що передувала події, ставлення нападників до наслідків своїх дій та вчиненні особами з прямим умислом при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим на 2 місяці.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що продовжують існувати ризики передбачені ч.1 п.1, 2, 3, 4, ст.177 КПК України, а саме: те, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати здійсненню правосуддя, незаконно впливати на потерпілих, свідків, а тому перебуваючи на свободі можуть вплинути на них та їхні подальші покази та прийшов до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_17 у вигляді тримання під вартою в межах двомісячного строку, встановленого КПК України, а також не знайшов підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинувачених з тримання під вартою на інший більш м`який.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 просив скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_17 на 60 діб відмовити.
Свої вимоги обґрунтував тим, що згідно з Рішенням Конституційного Суду №1-р/2017 від 23.11.2017 року положення третього речення частини третьої статті 315 КПК відповідно до якого за відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим втратило чинність як таке, що не відповідає Конституції України.
Відповідно до Постанови колегії суддів Другої судової палати ККС від 13 грудня 2018 року у справі №483/1 186-16-к чіткого розмежування між поняттями застосування запобіжного заходу та обрання запобіжного заходу, який би мав різні процесуальні наслідки, кримінально процесуальний закон не містить, тобто поняття застосування запобіжного заходу та обрання запобіжного заходу є тотожними.
Продовження тримання під вартою під час судового розгляду кримінального провадження регулюється ч.3 ст. 331 КПК України.
Разом з тим, 9 жовтня 2014 року ВССУ в інформаційному листі Щодо вжиття заходів загального характеру, зумовлених порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які встановлені у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 жовтня 2014 року у справі Чанєв проти України вказав, що під час проведення підготовчого судового засідання необхідно враховувати, що застосування ч. 3 ст. 331 КПК під час підготовчого провадження є помилковим та не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства
Вказав, що повноваження суду під час підготовки до судового розгляду встановлені у ст. 315 КПК. Серед іншого передбачено право суду за клопотанням учасників судового провадження - обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Тобто для підготовчого засідання у ч.3 ст. 315 КПК з питань запобіжних заходів передбачена можливість лише їх обрання, зміни чи скасування судом. Продовження строку дії запобіжних заходів, на відміну від інших відповідних норм КПК - ч.3 ст. 315 КПК не передбачає.
Отже суд першої інстанції задовольняючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вийшов за межі повноважень, визначених ч. 3 ст. 315 КПК України, чим істотно порушив вимоги кримінально процесуального закону.

Аналогічні апеляційні скарги подано адвокатом ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , адвокатом ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 та адвокатом ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 .

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 та обвинуваченого ОСОБА_13 , адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 та обвинуваченого ОСОБА_13 , адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 та обвинуваченого ОСОБА_15 , адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_14 , які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження №712/2994/20, в провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004535 від 16.08.2019 відносно ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п.7, 12 ч. 2 ст. 115, п.п.7, 12 ч. 2 ст.115КК України.

Прокурором до суду подано письмове клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися та є достатні підстави вважати, що особа може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників події, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання під час судового засідання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_17 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 загалом дотримався вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено колегією суддів в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження №712/2994/20, 08.04.2020 року в судовому засіданні судом першої інстанції було розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_17 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з обґрунтуванням доцільності продовження даного запобіжного заходу.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_17 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати здійсненню правосуддя, незаконно впливати на потерпілих, свідків, а тому перебуваючи на свободі можуть вплинути на них та їхні подальші покази, що на думку суду свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного слідчим суддею під час досудового розслідування ОСОБА_17 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для відмови в застосуванні стосовно обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не встановлено.

Вищезазначені обставини на переконання колегії суддів є виправданими та необхідними елементами, ризиками, що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи і які на час розгляду клопотання не зникли та продовжують існувати.

Крім того, на переконання колегії суддів матеріали виділеного провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під вартою та обвинуваченими і їх захисниками в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом.

Доводи апеляційних скарг щодо істотного порушення судом першої вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими та безпідставними, оскільки суд першої інстанції у відповідності до ст. 315 КПК України розглянув клопотання прокурора у підготовчому судовому засіданні про продовження запобіжного заходу обвинуваченим, тобто суд першої інстанції прийняв не допустив автоматичного продовження дії запобіжного заходу, а у підготовчому судовому засідання розглянув клопотання прокурора, заслухавши при цьому думку учасників процесу на надав при цьому в ухвалі належну правову оцінку наявним ризикам передбаченим ст.177 КПК України, та виніс рішення у відповідності до законодавства та в межах своїх повноважень. Крім того рішенням Конституційного суду України №1-р/2017 від 23.11.2017 року втратила чинності останнє речення ст.315 КПК України, щодо того, що за відсутності клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Разом із тим як вбачається із матеріалів провадження, як зазначено вище в даній ухвалі, суд першої інстанції не допустив автоматичного продовження дії запобіжного заходу, а у підготовчому судовому засідання розглянув заявлене клопотання прокурора, заслухавши при цьому думку учасників процесу, дослідивши обґрунтування клопотання, перевірив обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених, пов`язаних з обмеженням їх права на свободу та особисту недоторканість, надав при цьому в ухвалі належну правову оцінку наявним ризикам передбаченим ст.177 КПК України, та виніс рішення у відповідності до законодавства та в межах своїх повноважень. Крім того, при цьому колегія суддів враховує вимоги ст.331 КПК України.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.
Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг сторони захисту та скасування ухвали суду першої інстанції та відмову в задоволенні клопотань прокурора про застосування до обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 , адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2020 року щодо обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_32 Ремез