УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2020 Справа №607/1329/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту майна мопедом «SUZUKI», д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 липня 2019 року (справа №607/15989/19).

В ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 липня 2019 року в рамках кримінального провадження №0000253 від 01.07.2019 року, накладено арешт на майно мопед «SUZUKI», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 із забороною його використання та розпорядження, визначено місцезнаходження зберігання вказаного мопеда на території майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області, з метою збереження речового доказу для проведення необхідних експертиз.

Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Заявник у клопотанні також зазначає про те, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні вже проведено усі необхідні експертизи, а кримінальне провадження закрито постановою від 30 грудня 2019 року, з огляду на що можна дійти висновку, що мету, для досягнення якої судом було накладено арешт на мопед «SUZUKI», д.н.з. НОМЕР_1 , досягнуто і, відповідно, потреби в подальшому застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту немає.

В судове засідання строни не з`явились, що не перешкоджає розгляду даного клопотання. Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, здійснюючи розгляд клопотання в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.
Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, в умовах реалізації учасниками кримінального провадження конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею вставлені фактичні дані для висновку про відсутність у провадженні обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали арешт її майна.

Абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , є власником мопеда «SUZUKI», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Кримінальне провадження №0000253 від 01.07.2019 року за ч. 2 ст. 286 КК України, відкрите за фактом порушення водієм ОСОБА_5 правил дорожнього руху, що призвело до її смерті, було закрито постановою заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 30 грудня 2019 року.

Як слідує зі змісту постанови, в межах даного кримінального провадження проведено судово-медичну експертизу (висновок №544 від 31.07.2019), судово-автотехнічну експертизу (висновок 4.6-511/19 від 23.10.2019), судову транспортно-трасологічну експертизу (висновок 4.6-367/19 від 30.09.2019). Досудовим розслідуванням з урахуванням висновків експертиз встановлено, що водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, керувала технічно справним мопедом «SUZUKI», д.н.з. НОМЕР_1 , однак, порушивши вимоги п. 2.1 (а), 2.9 (а), ч. 1 п.. 1.5, п.1.10, 2.3 (б, д) 12.1 ПДР, в стані сильного алкогольного сп`яніння не була уважною, не врахувала дорожні умови, не обрала безпечної швидкості, внаслідок чого допустила наїзд на нерухомий автомобіль «VOLKSWAGEN Passat», д.н.з. НОМЕР_4 та від отриманих тілесних ушкоджень, померла під час транспортування в лікарню, що свідчить про прямий причинно-наслідковий зв`язок між наявним порушенням правил дорожнього руху та настанням смерті водія ОСОБА_5 . З урахуванням встановлених в межах досудового розслідування обставин, слідчий вбачав достатньо підстав для закриття кримінального провадження №0000253 від 01.07.2019 року на підставі п. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зважаючи на обставини кримінального провадження, із врахуванням основних цілей вжиття запобіжних заходів щодо належного особі майна у вигляді, зокрема, щодо накладення арешту майна в розумінні ст.. 170 КПК України, яким є запобігання відчуженню, пошкодженню чи знищенню речового доказу, і того, що такі ризики на даний час усунуто у зв`язку з проведенням необхідних дій з вказаним у клопотанні транспортним засобом як доказом в межах кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що потреба в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала, відтак, клопотання підлягає задоволенню, застосований відповідно до ухвали від 04.07.2019 року (№607/15989/19) захід забезпечення кримінального провадження скасуванню, а транспортний засіб мопед «SUZUKI», д.н.з. НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ) ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 липня 2019 року (справа №607/15989/19), а саме з мопеда «SUZUKI», д.н.з. НОМЕР_1 , повернувши вказаний мопед ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , як власнику вказаного майна, що належить їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Копію даної ухвали надіслати на адресу майданчика Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області (Тернопільська область, Кременецький р-н, м. Кременець, вул. Драгоманова 9); власнику майна: ОСОБА_4 , ( АДРЕСА_1 ), представнику Заявника адвокату ОСОБА_3 (пров. Шевченка, 1, м. Кременець, Кременецький р-н, Тернопільська область) та до СУ ГУНП в Тернопільській області (м. Тернопіль, вул. Валова 11).

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1