Справа № 372/4074/19
Провадження 1-кп-91/20
ухвала
Іменем України

24 червня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання про скасування запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 000643 від 16.07.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В:
На розгляді в суді перебуває вказана вище справа.
Захисник ОСОБА_5 , подав клопотання про скасування запобіжного заходу та повернення застави, на обґрунтування якого зазначив, що 21.10.2019 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 153680 грн. 00 коп. та покладено певні обов`язки. Зазначена сума обвинуваченим була сплачена, проте в подальшому строк дії обов`язків не продовжувався, а обвинуваченим чітко виконуються покладенні на нього обов`язки.
Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо повернення застави, оскільки розгляд справи не завершено

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.10.2019 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 153680 грн. 00 коп. та покладено обов`язки передбачені передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Копією дубліката квитанції № 0.0..1 від 28.10.2019, підтверджується внесення коштів на рахунок НОМЕР_1 , в якості застави відносно ОСОБА_4 , згідно ухвали №757/55435/19-к, в сумі 153680 грн. 00 коп.

За частиною 1 статті 182 КПК, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 №15 із наступними змінами), з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Отже, застава як один з видів запобіжних заходів має забезпечувати дієвість кримінального провадження, що обумовлюється забезпеченням виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

За частиною 3 статті 182 КПК, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Загальні процесуальні обов`язки підозрюваного, обвинуваченого визначені частиною 7 статті 42 КПК, й зокрема, це: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому зміна процесуального статусу з підозрюваного на обвинуваченого не знімає таких обов`зків.

Строк дії наведених загальних процесуальних обов`язків співпадає з періодом перебування особи у статусі підозрюваного, обвинуваченого та їх виконання не залежить від застосування до підозрюваного запобіжного заходу (крім обов`язків, передбачених пунктом 2 частини 7 статті 42 КПК).

Норма частини 5 статті 194 КПК, містить імперативний припис щодо визначення обов`язку підозрюваного, обвинуваченого (без визначення строку цього обов`язку) прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади при застосуванні до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Окремо від цього суд зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого виконувати один або декілька обов`язків, передбачених пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК на строк не більше двох місяців, який може бути продовжений (частина 7 статті 194 КПК). Тобто обов`язки, визначені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК, не є окремим запобіжним заходом, а застосовуються додатково до обраного підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу при наявності визначених в частині 5 статті 194 КПК умов,

Загальні обов`язки підозрюваного, обвинуваченого , які визначені частиною 7 статті 42 КПК та обов`язки, які передбачені статтею 194 КПК, не є взаємовиключними чи альтернативними.

Отже, застава забезпечує виконання підозрюваним, обвинуваченим як загальних процесуальних обов`язків, покладених на нього процесуальним законом - частиною 7 статті 42 КПК, так і обов`язків, покладених судом згідно з пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК. Тобто неявка належним чином повідомленого підозрюваного, обвинуваченого за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин або порушення інших покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язків є підставами для звернення застави в дохід держави.

За частиною 7 статті 194 КПК, після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Проте КПК не визначає, що припинення строку покладених обов`язків само по собі є підставою для припинення запобіжного заходу. Тобто в такому разі скасовуються лише обов`язки підозрюваного, обвинуваченого, передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК, а не запобіжний захід в цілому.

Частиною 11 статті 182 КПК встановлено підстави повернення застави, а саме після припинення дії цього запобіжного заходу, якщо застава не була звернена в дохід держави.

За статтею 203 КПК, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, системний аналіз норм статей 182, 194, 203 КПК свідчить, що запобіжні заходи у вигляді застави не мають визначеного строку дії та чинні до їх скасування, зміни, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження, тоді як обов`язки, покладені слідчим суддею чи судом є строковими.

Тому суд вважає необґрунтованими доводи захисника про те, що у зв`язку із закінченням строку дії покладених обов`язків, закінчилась дія запобіжного заходу у вигляді застави, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Крім того, переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які приймались до уваги при обранні запобіжного заходу суду не подавалось.

Ризики, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу залишаються актуальними, доводи захисту суд вважає непереконливими і необґрунтованими, а тому відсутні достатні підстави для скасування ОСОБА_4 запобіжного заходу та повернення застави.
Керуючись вимогами ст.ст. 284, 314, 315, 316, 369 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання про скасування запобіжного заходу відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області.
Повний текст ухвали виготовлено та підписано 25.06.2020.
Суддя ОСОБА_1