Справа № 569/6960/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0000021 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, командира ремонтного взводу військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, одруженого, із повною середньою освітою, сержанта,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України, -

з участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , в невстановлений слідством час, не раніше 01.10.2005 року, перебуваючи за адресою у місті Київ, площа Вокзальна, 1, діючи умисно та протиправно, вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим слідством особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме кримінальне провадження, щодо замовлення ОСОБА_3 та підроблення невстановленою слідством особою диплома серії НОМЕР_2 від 24 червня 2004 року, а саме ОСОБА_3 надав вказаній особі свої анкетні дані та ксерокопію паспорта, тобто засоби для підробки диплома з метою сприяння невстановленій особі, матеріали стосовно якої виділені у окреме кримінальне провадження, у підробленні диплома спеціаліста на своє ім`я, та в першій декаді жовтня 2005 року за адресою у місті Київ, площа Вокзальна, 1 отримав від невстановленої слідством особи підроблений диплом спеціаліста за спеціальністю «Автомобілі і автомобільне господарство» 2004 року серії НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) Держзнак. ПК «Україна», Зам. 4-3223.2004 та додаток до диплому про вищу освіту реєстраційний номер НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 з внесеними у них неправдивими відомостями про те, що ОСОБА_3 у 2004 році закінчив Національний транспортний університет за спеціальністю «Автомобілі і автомобільне господарство» та йому присвоєно кваліфікацію спеціаліста «інженер-механік».

Крім того, ОСОБА_3 , 10.03.2016 року близько 10 год. 00 хв. перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою укладення контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, достовірно знаючи про те, що диплом спеціаліста за спеціальністю «Автомобілі і автомобільне господарство» від 24 червня 2004 року серії НОМЕР_5 ) Держзнак. ПК «Україна», Зам. 4-3223.2004 та додаток до вказаного диплому про вищу освіту реєстраційний номер НОМЕР_4 є завідомо підробленими документами та в них міститься неправдива інформація про те, що ОСОБА_3 , у 2004 році закінчив Національний транспортний університет за спеціальністю «Автомобілі і автомобільне господарство» та йому присвоєно кваліфікацію спеціаліста «інженер-механік», надав їх старшому офіцеру мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старшому прапорщику ОСОБА_6 та т.в.о військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 майору ОСОБА_7 , при цьому надав згоду на збір та обробку персональних даних та заповнив заяву кандидата на військову службу за контрактом в Збройних Силах України.

Тобто, ОСОБА_3 , визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме, пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме, у використанні завідомо підробленого документа.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе виним у вчиненні злочинів, підтвердив обставини вчинення злочинів. Пояснив, що не раніше 01.10.2005 року, точного часу і дати він не пам`ятає, перебуваючи за адресою у місті Київ, площа Вокзальна, 1, надав невідомій йому особі, з якою розпивали алкогольні напої, свої анкетні дані та ксерокопію паспорта та в першій декаді жовтня 2005 року за адресою у місті Київ, площа Вокзальна, 1 отримав від невідомої особи підроблений диплом спеціаліста за спеціальністю «Автомобілі і автомобільне господарство» 2004 року та додаток до диплому про вищу освіту на ім`я ОСОБА_3 про те, що він у 2004 році закінчив Національний транспортний університет за спеціальністю «Автомобілі і автомобільне господарство» та йому присвоєно кваліфікацію спеціаліста «інженер-механік». За підроблений диплом передав невідомій йому особі 700 гривень.

10.03.2016 року близько 10 год. 00 хв. перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , надав їх старшому офіцеру мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старшому прапорщику ОСОБА_6 та т.в.о військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 майору ОСОБА_7 , при цьому надав згоду на збір та обробку персональних даних та заповнив заяву кандидата на військову службу за контрактом в Збройних Силах України. У вчиненому щиро розкаюється. На досудовому слідстві та в суді усе добровільно розповів.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не був судимий, характеризується посередньо, на «Д» обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є учасником бойових дій.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину та приймаючи до уваги наявність у ОСОБА_3 декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують тяжкість вчинених злочинів, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання в межах мінімальної санкції передбаченої ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 подано заяву про застосування амністії та звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є учасником бойових дій, що засвідчує посвідчення видане 13 лютого 2017 року управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_6 , серія НОМЕР_7 . Посвідчення учасника бойових дій він отримав за безпосередню участь в антитерористичній операції.

Статтею 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 брав безпосередню участь в антитерористичній операції та отримав посвідчення учасника бойових дій, Закон України «Про амністію» відносно нього раніше не застосовувався. Згода про застосування Закону України „Про амністію дана обвинуваченим в судовому засіданні і оформлена відповідною заявою.

Суд вважає за можливе застосувати Закон України „Про амністію в 2016 році та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України „Про амністію в 2016 році.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

По справі проведено ряд експертиз за ухвалою слідчого. Ці судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання:

за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

На підставі ст. 2 Закону України „Про амністію в 2016 році звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 5884,2 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Речові докази - диплом спеціаліста за спеціальністю «Автомобілі і автомобільне господарство» від 24 червня 2004 року серії НОМЕР_2 (А № 869573) Держзнак. ПК «Україна», Зам. 4-3223.2004 та додаток до вказаного диплому про вищу освіту реєстраційний номер 454 серії НОМЕР_8 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1