Справа № 461/2735/20
Провадження № 1-кс/461/2032/20
УХВАЛА
іменем України

31.03.2020 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду скаргу потерпілого ОСОБА_3 , про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0001944 від 10.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Потерпілий у кримінальному провадженні № 0000004 від 21.03.2013 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_3 звернувся до Галицького районного суду м. Львова зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 26.09.2019 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0001944 від 10.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Скарга мотивовована тим, що оскаржувана постанова слідчого є передчасноюта необгрунтованою, винесеною без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, слідчий дійшов невірного висновку, який не відповідає дійсним обставинам справи, має місце неповнота досудового розслідування, не проведено всіх необхідних слідчих дій. Відтак вважає таку постанову необґрунтованою та просить її скасувати. Посить скаргу задоволити. В скарзі також просив провести розгляд вказаної скарги в режимі відео конференції через Геніченський районний суд Херсонської області, оскільки проживає у вказаному місті та не має можливості прибути на розгляд скарги у м. Львів.

Ухвалою слідчого судді від 30.03.2020 р. вказане клопотання скаржника було задоволено та призначено судове засідання у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 26.09.2019 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001944 від 10.06.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на 31.03.2020 р. о 15 год. 00 хв. в режимі відеоконференції з Генічеським районним судом Херсонської області.
Однак, до початку судового розгляду, скаржник ОСОБА_3 надіслав до слідчого судді заяву від 31.03.2020 р. про розгляд вказаної скарги від 18.03.2020 р. на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, без його участі. Вимоги скарги підтримав та просив скаргу задоволити. За таких обставин слідчий суддя прийшов до переконання про можливість розгляду вказаної скарги у відсутності скаржника.

Слідчий ОСОБА_5 та прокурор в судове засідання не прибули, матеріали кримінального провадження суду не надали. Відповідно до вимог ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у їх відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що 10.06.2019 р. близько 23.00 годин за містом Львів в смт. Малехів Жовківського району Львівської області на автодорозі Жовка-Львів, водій ОСОБА_6 керуючи вантажівкою скоїв на потерпілого ОСОБА_3 наїзд ззаду - в область спини, коли останній йшов в м. Львів по краю узбіччя автодороги, завдавши йому тяжких тілесних ушкоджень.

За вказаним фактом було внесено відомості в ЄРДР за №0001944 від 10.06.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

За результатами досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 26.09.2019 р. слідчим СУ ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі п. 8 ч. 2 ст. 40, ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Потерпілим ОСОБА_3 02.02.2020 р. направлялася письмова заява начальнику СУ ГУНП у Львівській області, щодо стану досудового розслідування вказаного кримінального провадження. 17.03.2020 р. скаржником було отримано поштою лист з СУ ГУНП у Львівській області, в якому був лист слідчого ОСОБА_4 від 10.03.2020 р. № С-59/16/06-20, в якому було повідомлено, про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0001944 від 10.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. За таких обставин скарга подана ОСОБА_3 , 18.03.2020 р. з дотриманням вимог ст. 304 КПК України та строк на оскарження не пропущено.
У даній постанові слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору є та обставина, що пішохід ОСОБА_3 , вийшов на смугу руху сідлового тягача марки «DAF XF 105/410 реєстраційний номер НОМЕР_1 із причепом, на такій відстані до останнього, яка вже була недостатньою для уникнення наїзду. В той же час слідчий зазначає у постанові, що в ході досудового розслідування встановити місце наїзду не представляється можливим по причині відсутності достатнього комплексу зафіксованих слідових ознак. Також в оскаржуваній постанові слідчий зазначив, що встановити свідків пригоди ДТП не представилось можливим.

Слідчий суддя зазначає, що такі висновки слідчого ОСОБА_5 є передчасними, оскільки, як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, слідчим не проведено всіх слідчих дії, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, а саме не допитано ретельно ОСОБА_3 як потерпілого про обставини скоєння ДТП, не допитано, як свідка ОСОБА_7 , прож. АДРЕСА_1 з обставин ДТП, щодо лікування потерпілого ОСОБА_3 , отриманих ним травм, його одягу під час ДТП; не допитано лікарів швидкої допомоги, які госпіталізували потерпілого до лікарні, з питань дати та часу скоєння ДТП, стану одягу потерпілого ОСОБА_3 місця скоєння ДТП; не проведено слідчий експеримент із працівниками швидкої допомоги, які забирали потерпілого з місця ДТП, щодо встановлення місця аварії та місця знаходження потерпілого під час їх приїзду; не проведено з потерпілим слідчий експеримент, за його результатами якого слід призначити та провести авто- технічну експертизу; не призначено додаткову судово-медичну експертизу з питань, виходячи з отриманих травм, куди саме (в яку частину тіла) прийшовся удар вантажівкою; не допитано водія ОСОБА_6 додатково, з питань, чи був з ним хтось під час ДТП, чи є в нього пристрій запису руху вантажівки тощо, якщо так вилучити його та приєднати як доказ до справи, чи розмовляв він по телефону в час ДТП, чи «осліпили» його автомашини, які рухались на зустріч тощо; не перевірено чи не розмовляв водій ОСОБА_6 під час ДТП по мобільному телефону, витребувавши відповідні дані операторів мобільного зв`язку, яким користується ОСОБА_6 ; не встановлено можливих свідків ДТП.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зі змісту ст.284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження припиняється в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до п. 111 рішення Європейського Суду з прав людини від 22 лютого 2005 р. у справі «Новоселець кий проти України» суд вказав, що прокуратура є державним органом правової держави, діяльність якого сприяє здійсненню правосуддя, і у випадку недотримання зобов`язань, покладених на цей орган, права, гарантовані Конвенцією, були б позбавлені їх "конкретного та ефективного сенсу. Одне з таких зобов`язань передбачає те, що сторона, яка постраждала, може сподіватись на уважний та ретельний розгляд її скарг, (див., mutatis mutandis, вищезазначена рішення Суругіу, § 65; також як рішення Руіс Торіа і Хіро Балані п. Іспанії від 9 грудня 1994 року, в серії А № 303 - и 303-В, стор. 12, § 29, та п.п. 29-30, § 27).
Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває пі д її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покапання- Опгани державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що слідчим не вжито вичерпних заходів для повного та всебічного дослідження обставин справи, а також встановлення об`єктивної істини у справі. Слідчий у судове засідання не з`явився, доводи викладені скарзі не спростував. Тому, вказані у скарзі обставини свідчать про неповноту досудового розслідування, в результаті чого постанова про закриття кримінального провадження винесене слідчим передчасно.

З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку, що слідчим не вжито належних заходів для встановлення істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування, а тому оскаржувану постанову слід скасувати.

Керуючись ст.ст.9, 91, 93, 94, 284, 303-307, 369, 376 КПК України, ст.55 Конституції України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задоволити.

Постанову слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 26.09.2019 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0001944 від 10.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, - скасувати.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1