У Х В А Л А

27.12.2019 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі колегії:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в м. Біла Церква кримінальне провадження № 0001316 від 09.05.2019 відносно

ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6 ,

потерпіла: ОСОБА_7 ,

представник потерпілої-адвокат: ОСОБА_8 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_9 ,

обвинувачений: ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, перебуває в провадженні суду на стадії судового розгляду.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, термін дії якого продовжений по 04.01.2020 включно, оскільки до вказаної дати розглянути справу не представляється можливим, судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено питання доцільності продовження запобіжних заходів відносно обвинуваченого.

Позиція сторін та інших учасників.
Так, прокурором заявлене клопотання про продовження строків запобіжного заходу терміном на 60 днів відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки встановлені в ході досудового слідства ризики не зменшились та продовжують існувати, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що приведе до уникнення від кримінальної відповідальності, а також враховуючи, що обвинуваченому відомо місце проживання потерпілої та свідків, що не виключає ризиків здійснення з боку обвинуваченого тиску на вказаних осіб, крім цього враховуючи обставини, встановлені слідством під час досудового слідства за якими обвинувачується ОСОБА_5 , а саме вчинення злочину відносно свого знайомого, з корисливих мотивів, дає підстави вважати про відсутність у обвинуваченого елементарних морально-соціальних перепон при забезпеченні свого благополуччя, отже можливість настання для обвинуваченого наслідків у вигляді тривалого позбавлення волі дає можливість зробити висновки про потенційну загрозу вчинення ОСОБА_5 іншого злочину, тобто встановлені ризики не змінилися, продовжують існувати, тому більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти, ризику протиправної поведінки обвинуваченого.

Представник потерпілої та потерпіла в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання прокурора, просили його задовольнити з підстав викладених в ньому, а також враховувати, що молода дівчина втратила батька та хвилюється за свою безпеку.

Захисник просив змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки заявлені ризики не знайшли свого підтвердження, ризики заявлені прокурором носять формальний характер, не підтверджуються жодним доказом.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із вказаних питань.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 04.01.2020, а тому виникло питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

Враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 злочину, дані про його особу, те, що відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд приходить до висновку, що ризики передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився та обставини відповідно до статей 177, 178 КПК України, які враховував суд при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на сьогодні не зменшилися, таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику протиправної поведінки обвинуваченого.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке кожному інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Буд-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Стосовно питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером особи підозрюваного, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.

Доводи сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують.

Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 повинен бути продовжений на 60 днів.

Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 131-132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в державній установі «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України продовжити на 60 днів по 24.02.2020 включно.

В задоволенні клопотання захиснику адвокату ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосування електронного засобу контролю (браслет) за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Відкласти судовий розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на 13.01.2020 о 14.00год.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу підлягає оскарженню до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3