У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2020 рокуСправа № 634/1347/19 Провадження № 1-кс/634/162/20

Слідчий суддя Сахновщинського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на незаконний висновок від 14.03.2020 року експерта КЗ ХОБСМЕ ОСОБА_3 № 09-2449/2019, -
встановив:
До Сахновщинського районного суду Харківської області 20.05.2020року надійшла вказана скарга, в якій заявник просить:
-визнати незаконним висновок експерта від 14.03.2020 року № 09-2449/2019 комунального закладу «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» .
На обґрунтування скарги заявник зазначає, що є потерпілим у кримінальному провадженні від 22.08.2019 року № 0000363 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. У рамках вказаного кримінального провадження експертом КЗ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_3 була проведена судово-медична експертиза щодо встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , у результаті якої не встановлено легких тілесних ушкоджень потерпілого. Звертаючись до слідчого судді, скаржник посилається на порушення експертом положень ЗУ «Про судову експертизу», що стало причиною для надання необ`єктивного та необгрунтованого письмового висновку.
Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за скаргою, виходячи з наступного.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Як зазначено вище, заявник, у поданій до суду скарзі просить визнати незаконним висновок експерта від 14.03.2020 року № 09-2449/2019 комунального закладу «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи».
Частина 1 статті 303 КПК України містить вичерпний перелік суб`єктів оскарження, рішення, дія чи бездіяльність котрих можуть бути оскаржена до слідчого судді під час досудового розслідування, який розширеному тлумаченню не підлягає.
Разом з тим, згідно із положеннями ч.1 ст. 69 КПК України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.
Пункт 25 ч.1 ст.3 КПК України відносить експерта до категорії «учасники кримінального провадження». Параграфом 5 глави 3 Кримінального-процесуального кодексу України, згадана категорія набуває більш широкого тлумачення і звучить як «інші учасники кримінального провадження», до яких і належить експерт.
Чинним КПК України не передбачено можливість оскарження до слідчого судді висновку експерта щодо визнання його незаконним.
Таким чином, вимоги, викладені в поданій до суду скарзі, не можуть бути оскаржені в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України слідчому судді.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Оскільки заявником заявлені вимоги, які не входять до переліку, визначеного ст. 303 КПК України, на виконання вимог ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою.
Слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити право скаржника звернутися до слідчого судді зі скаргою, з вимогами передбаченими ч. 1 ст. 303 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 303, 304, 372 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на незаконний висновок від 14.03.2020 року експерта КЗ ХОБСМЕ ОСОБА_3 № 09-2449/2019 відмовити.
Роз`яснити заявнику право звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: