Справа № 161/8168/20
Провадження № 1-кс/161/4102/20
У Х В А Л А
про накладення арешту на майно
м. Луцьк 27 травня 2020 року
Старший слідчий СВ Луцького ВП ГУНП України в Волинській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки "Део Ланос" НОМЕР_1 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та керування вказаним автомобілем.
24.05.2020 близько 17 год. 30 хв. водій автомобіля марки "Део Ланос" НОМЕР_1 ОСОБА_5 рухаючись по вул. Дубнівській у напрямку с. Рованці допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка здійснювала перехід проїжджої частини з ліва на право відносно руху автомобіля.
В ході огляду місця події від 24.05.2020 року автомобіля марки "Део Ланос" НОМЕР_1 був оглянутий, вилучений та поміщений на територію майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів, що у м. Луцьку, вул. Ківерцівська, 34.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 12.04.2017 Центр 0741, власником автомобіля марки "Део Ланос" НОМЕР_1 є ОСОБА_5 .
Як вказано у клопотанні, зазначений вище транспортний засіб, має силу речового доказу, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи, що вказаний транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину та зберіг на собі сліди його вчинення, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на нього, із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним автомобілем.
Від слідчого ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.
Від власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності. Щодо задоволення клопотання заперечує.
Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно протоколу огляду місця події від 24.05.2020 року автомобіль марки "Део Ланос" НОМЕР_1 був вилучений та поміщений на територію майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів, що у м. Луцьку, вул. Ківерцівська, 34.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником автомобіля марки "Део Ланос", д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 .
На переконання слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні довів, що для збереження транспортного засобу марки "Део Ланос", д.н.з. НОМЕР_1 , як речового доказу, слід накласти арешт на нього.
При цьому слідчий суддя наголошує, що в даному випадку суспільний інтерес, який полягає в з`ясуванні об`єктивної істини у кримінальному провадженні за фактом ДТП, дозволяє втручання у право особи на мирне володіння своїм майном, що узгоджується з приписами ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Розглядаючи дане питання, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до положень п.4-6 ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна, повинен врахувати:1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);2) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;3) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Також відповідно до положень ч.4 ст.170 КК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Таким чином, зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні слідчим суддею доказів, доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки є достатньо-ґрунтовні підстави вважати, що з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, наявні у матеріалах клопотання фактичні дані, які дають достатні підстави вважати, що вищевказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому з метою належного збереження речового доказу та його дослідження, клопотання слідчого слід задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти в межах даного кримінального провадження арешт на транспортний засіб марки "Део Ланос" д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом до скасування арешту у встановленому порядку нормами діючого КПК України.
Зберігати автомобіль марки "Део Ланос" д.н.з. НОМЕР_1 на території майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів, що у м. Луцьку, вул. Ківерцівська, 34.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
На підставі ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області ОСОБА_1