КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/1321/2020 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власників майна адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року,
за участю
прокурора ОСОБА_9 ,
представника власників майна ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року задоволено клопотаннястаршого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора України ОСОБА_11 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 15.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на документи та речі, які вилучені в ході проведення обшуку 10 грудня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2019 року з квартири АДРЕСА_1 , у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ), а саме:

ноутбук марки «Lenovo», модель V580С с/n: WВ08043907, в корпусі сіро-чорного кольору;
мобільний телефон марки «Lenovo», в корпусі сірого кольору в силіконовому чохлі, вимкнений;
мобільний телефон марки «Nokia», модель: 1208, RН-105; імей: НОМЕР_2 ;
мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі чорного кольору, б/у, вимкнений;

мобільний телефон марки Prestigio Muze B1, s/n: НОМЕР_3 , імей: НОМЕР_4 , з сім-картками оператора «Київстар» 2 шт., в корпусі білого кольору;
мобільний телефон марки Meizu M3s, імей: НОМЕР_5 , в корпусі сірого кольору;
мобільний телефон марки «Samsung Duos», в корпусі білого кольору, вимкнений, імей: НОМЕР_6 , імей: НОМЕР_7 , s/n: НОМЕР_8 ;
мобільний телефон марки «Nokia», модель: 1280, RМ-647, імей: НОМЕР_9 , вимкнений, з сім-картою рожевого кольору;
мобільний телефон марки «Alcatel», модель: one touch 318D, імей: НОМЕР_10 , білого кольору, вимкнений;
мобільний телефон марки «ASTRO», в корпусі чорного з червоним, s/n: НОМЕР_11 , імей: НОМЕР_12 , вимкнений;
планшет марки «Samsung», в корпусі чорного кольору, з клавіатурою, вимкнений;
картки (2 шт) від сім-карт оператора «lifecell» з номерами НОМЕР_13 , НОМЕР_14 ;
картки (3 шт) від сім-карт оператора «Київстар» з номерами: НОМЕР_15 ; НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 .
флеш карти (2 шт) марки «Apacer», об`ємом 8 GB та 16 GB;
флеш карта марки «HI-RALI», в корпусі білого кольору, об`ємом 8 GB;
митна декларація на ОСОБА_7 щодо т.з. «OPEL-ZAFIRA-A», р.н. НОМЕР_18 ;
довіреність від 24.03.2018 на автомобіль OPEL-ZAFIRA-A», р.н. НОМЕР_18 ;
довіреність (копія) № ННС 187362;
іноземний документ на 2-х аркушах щодо автомобіля OPEL-ZAFIRA-A», р.н. НОМЕР_18 ;
копія ідентифікаційного коду на ОСОБА_7 від 01.09.2000;
копія паспорту громадянина України НОМЕР_19 на ОСОБА_7 ;
ухвала Вовчанського р/с від 20.09.2017 на 5-й аркушах відносно ОСОБА_7 ;
копії постанови від 13.01.2012 про порушення кримінальної справи, копія постанови Київського р/с від 19.03.2019, постанова Харківського р/с від 20.01.2012;
- блокноти з записами в кількості 4-й штуки та 1-а аркуш паперу з записом.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власників майна адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_10 , про арешт майна, а тимчасово вилучене майно, вилучене під час обшуку 10 грудня 2019 року, а саме:
ноутбук марки «Lenovo», модель V580С с/n: WВ08043907, в корпусі сіро-чорного кольору;
мобільний телефон марки «Lenovo», в корпусі сірого кольору в силіконовому чохлі, вимкнений;
мобільний телефон марки «Nokia», модель: 1208, RН-105; імей: НОМЕР_2 ;
мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі чорного кольору, б/у, вимкнений;

мобільний телефон марки Prestigio Muze B1, s/n: НОМЕР_3 , імей: НОМЕР_4 , з сім-картками оператора «Київстар» 2 шт., в корпусі білого кольору;
мобільний телефон марки Meizu M3s, імей: НОМЕР_5 , в корпусі сірого кольору;
мобільний телефон марки «Samsung Duos», в корпусі білого кольору, вимкнений, імей: НОМЕР_6 , імей: НОМЕР_7 , s/n: НОМЕР_8 ;
мобільний телефон марки «Nokia», модель: 1280, RМ-647, імей: НОМЕР_9 , вимкнений, з сім-картою рожевого кольору;
мобільний телефон марки «Alcatel», модель: one touch 318D, імей: НОМЕР_10 , білого кольору, вимкнений;
мобільний телефон марки «ASTRO», в корпусі чорного з червоним, s/n: НОМЕР_11 , імей: НОМЕР_12 , вимкнений;
планшет марки «Samsung», в корпусі чорного кольору, з клавіатурою, вимкнений;
картки (2 шт) від сім-карт оператора «lifecell» з номерами НОМЕР_13 , НОМЕР_14 ;
картки (3 шт) від сім-карт оператора «Київстар» з номерами: НОМЕР_15 ; НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 .
флеш карти (2 шт) марки «Apacer», об`ємом 8 GB та 16 GB;
флеш карта марки «HI-RALI», в корпусі білого кольору, об`ємом 8 GB;
митна декларація на ОСОБА_7 щодо т.з. «OPEL-ZAFIRA-A», р.н. НОМЕР_18 ;
довіреність від 24.03.2018 на автомобіль OPEL-ZAFIRA-A», р.н. НОМЕР_18 ;
довіреність (копія) № ННС 187362;
іноземний документ на 2-х аркушах щодо автомобіля OPEL-ZAFIRA-A», р.н. НОМЕР_18 ;
копія ідентифікаційного коду на ОСОБА_7 від 01.09.2000;
копія паспорту громадянина України НОМЕР_19 на ОСОБА_7 ;
ухвала Вовчанського р/с від 20.09.2017 на 5-й аркушах відносно ОСОБА_7 ;
копії постанови від 13.01.2012 про порушення кримінальної справи, копія постанови Київського р/с від 19.03.2019, постанова Харківського р/с від 20.01.2012;
- блокноти з записами в кількості 4-й штуки та 1-а аркуш паперу з записом., - повернути особі, у якої воно було вилучено ОСОБА_8 .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що обшук проведено за місцем мешкання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а саме у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2018 року. На підтвердження законності проведення обшуку у даному житловому приміщенні прокурором вручена ОСОБА_8 ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2019 року, якою дозволено проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , а не у квартирі АДРЕСА_1 , що є суттєвим порушенням приписів кримінально-процесуального законодавства України. Відповідно до відповіді Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 27.01.2020 року № 02-17/1-39, відповідно до якої багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 згідно погосподарської книги не має, інформація щодо житлового будинку АДРЕСА_2 та його мешканців згідно погосподарської книги, відсутня.

При цьому, прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_12 внесені завідомо неправдиві відомості до протоколів обшуку в частині відомостей про місце проведення обшуку.

Також апелянт зазначає, про незаконність та необґрунтованість проведення слідчих та процесуальних дій прокурором, та звертає увагу на те, що строки звернення з клопотанням про арешт майна та усі розумні строки накладення арешту на майно пройшли.
Крім того апелянт зазначає, що рішення слідчого судді не містить обґрунтування та посилання на докази, які свідчать про доведення слідчим обставин зазначених у ч. 3 ст. 132 КПК України, в тому числі наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України, а також потреб досудового розслідування на вилучення та арешт особистого манна ОСОБА_7 та ОСОБА_7 . Слідчий суддя, в ухвалі від 10 січня 2020 року, про повернення клопотання слідчому для усунення недоліків, а також в ухвалі від 24січня 2020 року не вирішив питання про поновлення слідчому строків звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна та не мав права вирішувати це питання, у зв`язку із чим рішення про арешт майна є очевидно незаконним та необґрунтованим, оскільки ч. 5 ст. 171 КПК України не передбачає можливості звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна після закінчення визначеного строку для звернення з відповідним клопотанням.

Апелянт також звертає увагу на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (як особа у якої було вилучене майно) не були повідомленібудь-яким можливим способом про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна. В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчим був здійсненний належний виклик власника майна до суду на розгляд клопотання про накладення арешту на майно, проте, під час розгляду справи слідчим суддею повинен здійснюватися судовий виклик, а не виклик слідчим чи прокурором.

На обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена без виклику ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представника, а копію отримано 28.01.2020.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо поданої апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, при цьому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу слідчого судді від 24.01.2020 року було постановлено без виклику власника майна та його представника, тобто без виклику особи, яка її оскаржує, оскільки слідчий судді послався на те, що слідчим було здійснено виклик власника майна до суду на розгляд клопотання про накладення арешту на майно. Однак, таке посилання слідчого судді не відповідає нормам процесуального закону, тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Як вбачається з матеріалів клопотання, що надійшли до суду апеляційної інстанції, СУ ФР Офісу великих платників податків ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000120 від 15.04.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Кримінальне провадження № 0000120 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_13 щодо вчинених відносно нього шахрайських дій малознайомою йому особою на ім`я « ОСОБА_14 », внаслідок чого заявнику спричинено матеріальну шкоду в розмірі 288 тис. грн.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що група мешканців міста Харкова та Харківської області, учасниками якої являються ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та інші невстановлені на даний час особи розробили протиправну схему з заволодіння грошовими коштами громадян під приводом надання послуг із перевезення товарів через державний контроль поза митним оформленням.
З метою перевірки і фіксації під час досудового розслідування відомостей про обставини скоєння злочину, у кримінальному провадженні на підставі ухвал слідчого судді та постанов слідчого, проведені негласні слідчі (розшукові) дії, які в подальшому постановою прокурора були розсекречені, а отримані за їх результатами відомості підтверджують факти дійсного надання вищевказаною групою осіб послуг із перевезення товарів через державний контроль поза митним оформленням значній кількості осіб.
Таким чином слідство має реальні підстави вважати, що на протязі 2019 року від шахрайських дій вищевказаної групи учасниками якої являються ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та інші невстановлені на даний час особи постраждала значна кількість осіб, яким спричинено матеріальну шкоду понад 6 млн. грн.
З метою виявлення та вилучення предметів, речей та документів, які можуть бути використані як докази вини причетних осіб до вчинення злочину 10.12.2019 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук квартири АДРЕСА_1 , в ході якого у учасника вищевказаної групи ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 (тел. НОМЕР_1 ) вилучено майно а саме: ноутбук, планшет, мобільні телефони, флеш карток, карток сім-карт, блокноту, копії паспорту та ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_7 , довіреності, митної декларації на автомобіль «OPEL-ZAFIRA-A», р.н. НОМЕР_18 , ухвали Вовчанського р/с від 20.09.2017 відносно ОСОБА_7 , копії постанови від 13.01.2012 про порушення кримінальної справи, копії постанови Київського р/с від 19.03.2019, постанови Харківського р/с від 20.01.2012.
Виявлені та вилучені документи та речі мають важливе значення у кримінальному провадженні у якості речових доказів, постановою від 11.12.2019 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, самі по собі, та в своїй сукупності можуть містити відомості, про вчинення кримінального правопорушення та у подальшому необхідні стороні обвинувачення для проведення ряду слідчих (процесуальних) дій, доказу вини причетних до злочинної діяльності у суді, майбутнього відшкодування збитків та пред`явлення цивільного позову.
Так, вилучені мобільні телефони, враховуючи результати проведених у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових) дій, можуть містити інформацію про коло спільників та інших причетних до вчинення кримінального правопорушення осіб.
Флеш карти, планшет, блокнот та чорнові записи можуть містити інформацію про незаконну діяльність щодо незаконного переміщення товарів та незаконно отримані кошти.
З огляду на вищевказане, відповідно до ст.ст.167, 170, 171 КПК України, виникла необхідність накладення арешту на вищевказане у клопотанні майно, яке є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, адже не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.
17.12.2019 Ленінським районним судом міста Харкова розглянуто клопотання слідчого про арешт майна та на підставі частини 3 ст. 172 КПК України постановлено ухвалу про усунення недоліків у вищевказаному клопотанні.
23.12.2019 року заступником Генерального прокурора України ОСОБА_16 кримінальне провадження передано за підслідністю до слідчого управління фінансових розслідувань Офісу ВПП ДФС.
09.01.2020 слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу ВПП ДФС отримано матеріали кримінального провадження та 10.01.2020 до суду подано клопотання про поновлення строків та накладення арешту на майно.
За наслідками розгляду клопотання слідчим суддею прийнято рішення про повернення клопотання слідчому для усунення недоліків та встановлено строк в 72 години для їх виправлення. Вказана ухвала отримана слідчим 23.01.2020.
23.01.2020 року старший слідчий з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора України ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 15.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Обґрунтовуючи дане клопотання слідчий послався на те, що вилучені предмети та речі визнані у кримінальному провадженні у якості речових доказів, повернення зазначених речей та документів може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження, зміни первинного змісту, унеможливить встановлення відомостей та отримання додаткових доказів, шляхом їх дослідження, інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, є необхідність у накладенні арешту.
24.01.2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, зокрема відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також доведеність мети застосування арешту майна, а саме збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути знищене.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги представника власника майна про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на відповідність майна вимогам ст. 98 КПК України.
Крім того, слідчим суддею накладено арешт на майно з урахуванням вимог ч. 11 ст. 170 КПК України з огляду на встановлені у судовому засіданні ризики.
Щодо не пред`явлення підозри, про що вказується в апеляційній скарзі, то враховуючи положення частини 2 статті 173 КПК України, яка є спеціальною нормою, вказану обставину слідчий суддя повинен врахувати лише у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 КПК України, тобто при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Доводи апеляційної скарги, що обшук проведено не за місцем дозволеного в ухвалі слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2019 року, а саме в квартирі АДРЕСА_1 , ау квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2018 року, то колегія суддів вважає їх безпідставними. Оскільки як вбачається з долученої до апеляційної скарги копії зазначеного договору ОСОБА_8 купила квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , а не квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, як вбачається з протоколу обшуку від 10.12.2019 року проведеного за адресою АДРЕСА_3 , при обшуку була присутня ОСОБА_8 , особа, в житлі якої проводився обшук. Поняті, присутні при обшуку приміщення ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , яким відповідно до даного протоколу він прочитаний вголос, підписаний як ОСОБА_8 та понятими без будь-яких заяв та зауважень. Тому посилання апелянта, що прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_12 внесені завідомо неправдиві відомості до протоколу обшуку в частині відомостей про місце проведення обшуку, на даний час не знайшли свого підтвердження.

Доводи апелянта, що слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна з порушенням строку, встановленого ст.171 КПК України, є обґрунтованими в контексті даної статті, проте, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку це не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що потягло б за собою скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, з урахуванням обставин кримінального провадження, яке розслідується.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власників майна адвокату ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року.

Апеляційну скаргу представника власників майна адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року, якою задоволено клопотаннястаршого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора України ОСОБА_11 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 15.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на документи та речі, які вилучені в ході проведення обшуку 10 грудня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2019 року з квартири АДРЕСА_1 , у ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ), а саме:

ноутбук марки «Lenovo», модель V580С с/n: WВ08043907, в корпусі сіро-чорного кольору;
мобільний телефон марки «Lenovo», в корпусі сірого кольору в силіконовому чохлі, вимкнений;
мобільний телефон марки «Nokia», модель: 1208, RН-105; імей: НОМЕР_2 ;
мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі чорного кольору, б/у, вимкнений;

мобільний телефон марки Prestigio Muze B1, s/n: НОМЕР_3 , імей: НОМЕР_4 , з сім-картками оператора «Київстар» 2 шт., в корпусі білого кольору;
мобільний телефон марки Meizu M3s, імей: НОМЕР_5 , в корпусі сірого кольору;
мобільний телефон марки «Samsung Duos», в корпусі білого кольору, вимкнений, імей: НОМЕР_6 , імей: НОМЕР_7 , s/n: НОМЕР_8 ;
мобільний телефон марки «Nokia», модель: 1280, RМ-647, імей: НОМЕР_9 , вимкнений, з сім-картою рожевого кольору;
мобільний телефон марки «Alcatel», модель: one touch 318D, імей: НОМЕР_10 , білого кольору, вимкнений;
мобільний телефон марки «ASTRO», в корпусі чорного з червоним, s/n: НОМЕР_11 , імей: НОМЕР_12 , вимкнений;
планшет марки «Samsung», в корпусі чорного кольору, з клавіатурою, вимкнений;
картки (2 шт) від сім-карт оператора «lifecell» з номерами НОМЕР_13 , НОМЕР_14 ;
картки (3 шт) від сім-карт оператора «Київстар» з номерами: НОМЕР_15 ; НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 .
флеш карти (2 шт) марки «Apacer», об`ємом 8 GB та 16 GB;
флеш карта марки «HI-RALI», в корпусі білого кольору, об`ємом 8 GB;
митна декларація на ОСОБА_7 щодо т.з. «OPEL-ZAFIRA-A», р.н. НОМЕР_18 ;
довіреність від 24.03.2018 на автомобіль OPEL-ZAFIRA-A», р.н. НОМЕР_18 ;
довіреність (копія) № ННС 187362;
іноземний документ на 2-х аркушах щодо автомобіля OPEL-ZAFIRA-A», р.н. НОМЕР_18 ;
копія ідентифікаційного коду на ОСОБА_7 від 01.09.2000;
копія паспорту громадянина України НОМЕР_19 на ОСОБА_7 ;
ухвала Вовчанського р/с від 20.09.2017 на 5-й аркушах відносно ОСОБА_7 ;
копії постанови від 13.01.2012 про порушення кримінальної справи, копія постанови Київського р/с від 19.03.2019, постанова Харківського р/с від 20.01.2012;
- блокноти з записами в кількості 4-й штуки та 1-а аркуш паперу з записом., - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4