Дата документу 19.02.2020 Справа № 554/1304/20
Провадження № 1-кс/554/2580/2020
УХВАЛА
Іменем України

19 лютого 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання заступника начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідування, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Полтавську область, прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 05.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тельманськ Ташаузської області, Туркменія, з вищою освітою, адвоката Ради адвокатів Луганської області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №464, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 cт. 369-2 КК України,
в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві за процесуального керівництва Прокуратурою Полтавською області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 05.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, щодо вимагання неправомірної вигоди адвокатом Ради адвокатів Луганської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в адвоката Ради адвокатів Полтавської області ОСОБА_6 за вплив на прийняття рішення працівниками правоохоронних органів щодо непритягнення останнього до відповідальності та непозбавлення свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

ОСОБА_5 , підозрюється в одержані неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто ч. 3 ст. 369-2 КК України.

17.02.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 cт. 369-2 КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також посилаючись на наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, а також покласти на нього обов`язки: 1) прибувати до слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, процесуальних керівників у кримінальному провадженні чи до Октябрського районного суду м. Полтави за першою вимогою; 2) не залишати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду; 3) носити електронний засіб контролю; 4) не спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні; 5) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, прохали його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому злочині не визнав, зазначив, що від як адвокат отримав плату за правову допомогу. При обранні щодо нього запобіжного заходу просив врахувати, що він має 2 вищі освіти, на утриманні малолітню дитину, яка навчається у школі, одружений. З 2014 року він жодного разу не перетинав кордон для виїзду на окуповану територію України. У зв`язку з цим, просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту у нічний час, оскільки у йому треба працювати, щоб утримувати сім`ю.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Встановлено, що СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві за процесуального керівництва Прокуратурою Полтавською області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 05.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, щодо вимагання неправомірної вигоди адвокатом Ради адвокатів Луганської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в адвоката Ради адвокатів Полтавської області ОСОБА_6 за вплив на прийняття рішення працівниками правоохоронних органів щодо непритягнення останнього до відповідальності та непозбавлення свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Під час проведених слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, встановлено, що ОСОБА_5 за рішенням Луганської обласної КДКА 21.01.2008 видано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 464.

У зв`язку із здійсненням своєї індивідуальної адвокатської діяльності ОСОБА_5 від невстановленого досудовим розслідуванням джерела стало відомо щодо можливого порушення адвокатом Ради адвокатів Полтавської області ОСОБА_6 ст. 6, п. 1, 7 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю без вищої юридичної освіти, що тягне за собою скасування вказаного свідоцтва та притягнення до відповідальності.

Після цього у ОСОБА_5 виник умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 за вплив на невстановлених в ході досудового розслідування посадових осіб правоохоронних органів, уповноважених на виконання функцій держави, щодо прийняття рішення про непритягнення ОСОБА_6 до відповідальності та непозбавлення його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, поєднаного з вимаганням такої вигоди.

17.02.2020, близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні кафе «Ваніль» за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 9/17, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення невстановленими в ході досудового розслідування посадовими особами правоохоронних органів, уповноважених на виконання функцій держави щодо непритягнення ОСОБА_6 до відповідальності та непозбавлення його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, поєднаного з вимаганням такої вигоди, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США (що згідно офіційного курсу Національного банку становить 244 470 грн.).

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється в одержані неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто ч. 3 ст. 369-2 КК України.

17.02.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 cт. 369-2 КК України.

В ході судового розгляду встановлено, що вручена 17.02.2020 року органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозра за ч. 3 cт. 369-2 КК України повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990р., п. 32, Series A, N 182). Крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

В матеріалах доданих до клопотання містяться достатні дані, підтверджуючі, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом обшуку від 17.02.2020, протоколами допиту у якості свідка ОСОБА_6 , оглядом документу, протоколом огляду, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
Проаналізувавши доводи слідчого та прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя вважає, що у судовому засідання знайшли підтвердження ризики, визначені п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.
Ризиком того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Так однієї тільки обіцянки підозрюваного не достатньо для переконання, що він буде дотримуватися відповідних процесуальних обов`язків за наявності загрози у покаранні за вчинення тяжкого злочину.

Не перебуваючи під домашнім арештом, він не буде позбавлений можливості впливати на свідків, анкетні дані та місце проживання, яких йому достовірно відомо (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому суд, бере до уваги, що підозрюваний має соціальні зв`язки та постійне місце проживання.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.
Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Суд вважає, що особисте зобов`язання не можливо застосувати тому, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків та через необхідність дотримання принципів співрозмірності між тяжкістю злочину та м`яким характером цього запобіжного заходу; заставу не можливо застосувати до підозрюваного у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків, а також слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу; поруку не можливо застосувати до підозрюваного у зв`язку з тим, що на адресу слідчого управління та прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного.

З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з носінням електронного засобу контролю, який, на думку слідчого судді, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.177,181,186, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21:00 по 06:00 год. за місцем проживання: АДРЕСА_2 , строком на 2 місяці з 19 лютого 2020 року по 17 квітня 2020 року, в межах строку досудового розслідування.

Домашній арешт застосувати з використанням засобів електронного контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконання наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом;

- носити електронний засіб контролю;

- не відлучатися з м. Полтави без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання;

- не спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 24.02.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1