Справа № 605/57/20
ВИРОК
Іменем України
"05" березня 2020 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №605/57/20 про обвинувачення

ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

03 листопада 2013 року житель с. Угринів, Підгаєцького району Тернопільської області ОСОБА_6 , звернуся в Угринівську сільську раду Підгаєцького району Тернопільської області із заявою про уточнення рішення сесії від 04.05.1994 року в частині площі та цільового призначення земельних ділянок відповідно до чинного земельного законодавства.

Рішенням Угринівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області від 13 листопада 2013 року № 224 Про уточнення рішення сесії від 04.05.1994 року, прийняте згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 15-92 Про приватизацію земельних ділянок та передачу земельних ділянок у власність уточнено рішення Угринівської сільської ради 04.05.1994 року, в частині площі та цільового призначення земельних ділянок, а саме:

-земельну ділянку площею 0,1666 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в межах населеного пункту АДРЕСА_1 , із земель житлової та громадської забудови Угринівської сільської ради;

-земельну ділянку площею 0,5733 га - для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля);

-громадянину ОСОБА_6 зареєструвати речове право на земельну ділянку у встановленому законодавством порядку виконувати обов`язки власника земельної ділянки відповідно до вимог ст.91 Земельного кодексу України.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_6 , вище вказаними земельними ділянками користується ОСОБА_4 .

Протягом травня - червня 2019 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, на земельній ділянці площею 0,028 га. без кадастрового номера, яка належить до земель сільськогогосподарського призначення, комунальної форми власності, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (рілля), яка розташована в межах населеного пункту АДРЕСА_1 , обвинуваченим ОСОБА_4 , всупереч вимогам ч.2 ст.168 ЗК України, було зайнято для облаштування штучної водойми, а також знято ґрунтовий покрив земельної ділянки без спеціального дозволу, що призвело до виведення вказаної ділянки із сільськогосподарського обороту.

Обвинувачений, в порушення вимог земельного законодавства, діючи умисно та проявляючи безгосподарність при використанні земельної ділянки площею 0,5733 га. без кадастрового номера, яка належить до земель сільськогогосподарського призначення, комунальної форми власності, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (рілля), яка розташована в межах населеного пункту АДРЕСА_1 , вирішив без зміни її цільового призначення та переведення в землі водного фонду, облаштувати на частині вищевказаної земельної ділянки штучну водойму площею 0,028 га для власних потреб.

Не ініціюючи питання зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,5733 га. без кадастрового номера, перед Угринівською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області, та не маючи в наявності готового та затвердженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, ОСОБА_4 протягом травня - червня 2019 року (точного періоду досудовим розслідуванням не встановлено) активно використовував трактор, за допомогою якого проводив виїмку (зняття) ґрунтового покриву, внаслідок чого незаконно облаштував штучну водойму (ставок), загальною площею 0,028 га.

Внаслідок облаштування ОСОБА_4 штучної водойми (ставка), без зміни цільового призначення земельної ділянки, виділеної для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), без кадастрового номера, частина земельної ділянки площею 0,028 га. безпідставно була виведена з земель сільськогосподарського обороту.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 шляхом безгосподарського використання земельної ділянки площею 0,5733 га. без кадастрового номера, яка належить до земель сільськогогосподарського призначення, комунальної форми власності, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (рілля), вивів з неї 0,028 га. землі з сільськогосподарського обороту.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.254 КК України, тобто безгосподарське використання землі, що спричинило її виведення з сільськогосподарського обороту.

Під час досудового розслідування, а саме 31 січня 2020 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності його захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, яку разом із обвинувальним актом надіслано до суду.

Відповідно до вищезазначеної угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі в судовому провадженні. Згідно з угодою про визнання винуватості, сторони погодилися на призначення обвинуваченому покарання, передбаченого ч.1 ст.254 КК України у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

Згідно п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4 п.1, абзацу 2 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

ОСОБА_4 обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди, в порядку передбаченому статтями 468-475 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Він цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом і те, що для нього наслідком укладення і затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями статтей 394 та 424 КПК України та його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим і четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Просить затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ним і прокурором.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні пояснив, що угода про визнання винуватості добровільно укладена між ним та підозрюваним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Він розуміє, що для нього наслідком укладення і затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження прав на оскарження вироку, згідно з положеннями статтей 394 та 424 КПК України.

Із змісту угоди вбачається, що вона відповідає вимогам ст.472 КПК України. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При укладенні угоди прокурором враховано обставини, передбачені ст.470 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що угоду про визнання винуватості укладену між сторонами, необхідно затвердити і призначити обвинуваченому покарання, передбачене ч.1 ст.254 КК України, узгоджене ними.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік, що злочин ним вчинений вперше, а також, що вину визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, відсутність обставин, які обтяжують покарання, що в сукупності суд вважає істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого і приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 392-395, п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4, 5 ст.469, 472-476 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 січня 2020 року укладену між прокурором в кримінальному провадженні прокурором Підгаєцького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 254 КК України у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої ст.389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляції до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляції, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий: ОСОБА_1