02.01.2020
Справа № 642/8092/19
Провадження № 1-кп/642/960/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000161, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2019 року до Ленінського районного суду м. Харкова з Харківської місцевої прокуратури № 1 надійшов обвинувальний акт за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28.11.2019 року призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні судом було ініційоване питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою до спливу продовженого судом строку по кримінальному провадженню.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою зазначивши, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, ризики, передбачені п.п.1.3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу не змінилися та продовжують існувати.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, не має постійного джерела прибутків, раніше судимий, обвинувачується у вчинененні даного злочину у період відбуття покарання за попереднім вироком суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти продовження обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу заперечували, посилались на те, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься то категорії середньої тяжкості, що обвинувачений має місце проживання, де мешкає спільно з цивільною дружиною та малолітньою дитиною, не має наміру переховуватись від суду та впливати на свідків сторони обвинувачення, на даний час ризики, зазначені прокурором, не доведені. При цьому ОСОБА_4 , просивши відмовити у задоволенні клопотання прокурора, та змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Згідно матеріалів справи, дія запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, закінчується та завершити розгляд справи не вбачається за можливе.
Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд, незалежно від наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 нього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих кронами кримінального проваджений матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального

правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,

обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він

підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного

проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак колегія суддів не приймає доводи захисника та обвинувачених щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.
ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який відносяться до середньої тяжкості злочину.
При вирішенні питання про доцільність продовження обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що він раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні даного злочину в період відбуття покарання за попереднім вироком суду, не працює, не має постійного доходу, не має постійне місце реєстрації.
Даних про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, погіршення стану його здоров`я суду не надано, будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні на цій стадії процесу не встановлено.
За таких обставин колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків по справі, оскільки на даний час розгляд справи ще не розпочатий, свідки у справі не допитані, а також переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризики, які були враховані судом при обранні йому такого запобіжного заходу не зменшилися, у зв`язку з чим вважає, необхідним продовжити ОСОБА_4 дію обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме цей запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Суд також вважає, що зміна обвинуваченому обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід буде недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.176-178, 183, 194, 331, 371-372, 376 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И В:

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів з триманням в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», а саме до 29 лютого 2020 року включно.
Термін дії ухвали до 29.02.2020 року.
Ухвалу направити на виконання до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1