Справа № 199/8114/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2020 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий: суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представників потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №0000426 від 17.05.2019 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 шляхом зменшення суми застави у кримінальному провадженні №0000426, частину якої повернути йому, захиснику.

Своє клопотання захисник ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що (далі мовою оригінала) «в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду знаходиться кримінальне провадження № 0000426 від 17.05.2019 року за ч.3. ст.286 КК України відносно ОСОБА_4
31травня 2019 року Дніпровським апеляційним судом підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та цією ж ухвалою визначено розмір заставі у 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 1 921 000,00 грн, яка 03 червня 2019 року була внесена ОСОБА_4 ».
Обґрунтовуючи клопотання захисник ОСОБА_5 , що «за час дії запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_12 питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, клопотань від прокурора до слідчого судді не надходило, а тому на підставі ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
Після обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, останній попросив його, як захисника зв`язатися з рідними та близькими людьми з метою зібрати грошові кошти на заставу.
В ході зустрічей він, як захисник ОСОБА_4 , отримав від родичів та близьких ОСОБА_4 грошові кошти в загальному розмірі 1 921 000,00 грн. необхідному для внесення застави.
Зазначені грошові кошти надавались для внесення застави на період досудового розслідування по кримінальному провадженню, строком на шість місяців і наразі повинні бути повернуті зазначеним особам.
Обвинувачений належним чином виконував покладені на нього обов`язків, не чинив та на даний час не чинить спроби перешкоджати кримінальному провадженню, з`являється за можливості за викликами до суду з урахуванням ситуації викликаної пандемією Kopoновіpycy(COVID-19) у світі та Україні в цілому, раніше не судимий, одружений, у нього на утриманні є три малолітні дитини, що свідчить про стійкі соціальні зв`язки, а також свідчить про необхідність здійснення затрат з метою влаштування сімейного життя, має батьків похилого віку, працевлаштований на посаді директора ТОВ «Могол-Агро», характеризується з позитивної сторони».
Просить взяти до уваги, що «встановлений 31 травня 2019 року Дніпровським апеляційним судом розмір застави - 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у 12,5 разів перевищує визначений законом максимальний розмір, щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, і на даний час є занадто надмірним та не вбачає виключних випадків, які б вказували на те, що застава у максимальних межах визначених для тяжкого злочину п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не здатна забезпечити виконання обов`язків обвинуваченим, передбачених ч.7 ст.42 КПК України».
З огляду на викладене, захисник ОСОБА_5 просить суд змінити «застосований 31 травня 2019 року Дніпровським апеляційним судом до обвинуваченого запобіжний захід, шляхом зменшення розміру призначеної застави до 260 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 499 460, 00 грн. і такий розмір сторона захисту вважає достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання ризику переховування його від суду».
В судовому засіданні захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили його задовольнити в повному обсязі.
Прокурор, потерпілі, представники потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 заперечували проти задоволення клопотання, а представник потерпілого ОСОБА_11 заявив про вирішення клопотання на розсуд суду.
Вирішуючи заявлене клопотання суд враховує наступне.
Відповідно до завдання кримінального провадження жодна особа не може бути піддана необґрунтованому процесуальному примусу і до кожного учасника кримінального провадження повинна застосуватись належна правова процедура (ст.2 КПК).

Запобіжні заходи є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, вони мають застосовуватися з метою досягнення дієвості цього провадження (стаття 131 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України застава віднесена до запобіжних заходів, які, в свою чергу включені до заходів забезпечення кримінального провадження.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.
Застава як один з видів запобіжних заходів полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) (ч.1,2 ст.182 КПК України).
Загальні обов`язки, які покладаються на підозрюваного, встановлює ч.7 ст.42 КПК України. Підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.
Запобіжні заходи, у тому числі застава, застосовуються для забезпечення виконання підозрюваним певних обов`язків: як тих, що визначені ухвалою слідчого судді відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, так і тих, що передбачені безпосередньо пунктами 1, 3, 4 ч.7 ст.42 КПК України.
Визначені в ч.5 ст.194 КПК України обов`язки можуть бути застосовані додатково до обраного щодо підозрюваного запобіжного заходу, який не пов`язаний із триманням під вартою. Обов`язки підозрюваного, передбачені в ч. 7 ст. 42 КПК України, покладаються на нього процесуальним законом і діють з часу набуття особою статусу підозрюваного, незалежно від застосування запобіжного заходу.
З викладеного слідує, що застава згідно ст.182 КПК України застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, - проте не лише визначених у ст.194 КПК України і покладених на нього ухвалою слідчого судді або суду, а і тих, які перелічені у ч.7 ст.42 КПК України. Адже у частині 1 ст.182 КПК України не вказується, що обов`язки повинні бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого саме судом.
Правилами ч.11 ст.182 КПК України встановлено підстави і умови повернення застави. Вона повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, якщо не була звернена в дохід держави.

Згідно п.5 розділу III Реєстру матеріалів досудового розслідування до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000426 Колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду від 31.05.2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою у вигляді застави в розмірі 1.921.000 грн, сума якої внесена ОСОБА_4 , та з чим обвинувачений погоджувався, а тому, як на час внесення вказаної суми, так і на теперішній час, запобіжним заходом для обвинуваченого є застава, сума якої визначена Дніпровським апеляційним судом.

Ст.9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Ст.6 Конституції України закріплює положення, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Крім того, положення ст.19 Конституції України наголошує на тому, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до Засад державної політики України в галузі прав людини, затверджених Постановою Верховної Ради України від 17.06.1999 року №757-XIV, обмеженість свободи держави, її органів і посадових осіб визнається відповідно до принципу, згідно з яким дозволено лише те, що прямо передбачається законом.
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею чи про зміну способу їх виконання.
Разом з тим, не під час досудового розслідування, а в межах судового розгляду кримінального провадження, захисником ОСОБА_5 подане клопотання, яке хоч і має назву «клопотання про зміну запобіжного заходу», однак по суті є клопотанням про часткове скасування місцевим судом запобіжного заходу у вигляді застави, визначеногоКолегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду від 31.05.2019 року.
Про вказане свідчить як мотивувальна, так і прохальна частина клопотання, яка містить вимогу «змінити застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави, визначений ухвалою Дніпровського апеляційного суду 31 травня 2019 року, на запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 260 мінімальних прожиткових мінімумів, що складає 499460 гривень», а іншу частину повернути заставодавцю ОСОБА_5 , тобто захиснику.
Системний аналіз змісту ч.1 ст.201 КПК України, яка є імперативною нормою, оскільки містить категоричні приписи, що безпосередньо визначають поведінку суб`єктів, не дозволяють відхилятися від них і не можуть бути замінені за рішенням (домовленістю) цих суб`єктів іншими умовами, тому вказує, що вимоги захисника ОСОБА_5 не можуть бути предметом розгляду суду, та не можуть бути задоволені вимоги.
Також, щодо вимог захисника ОСОБА_5 , які він виклав в своєї заяві, суд зауважує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності. Відповідно до цього принципу у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду (рішення у справі Brumarescu v. Romania, заява № 28342/95, 28.11.1999, § 61, 62).
Крім того, суд вважає звернути увагу сторін кримінального провадження, що одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу, продовження строку дії такого запобіжного заходу, скасування, зміна запобіжного заходу, буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

За даним кримінальним провадженням суд враховує, що у відповідності до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 стала наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності до скоєння ним тяжкого необережного злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, наслідками якого сталася загибель трьох осіб, а відповідно обвинувального акту він продовжує обвинувачуватися у вчиненні вказаного злочину, за що законом передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого необережного злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, на думку суду, вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією ЄСПЛ щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

При цьому, не будучи самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, тяжкість обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши заставу для нього, визначену за рішенням апеляційного суду, оскільки суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 шляхом зменшення суми застави, частину якої повернути захиснику ОСОБА_5 , оскільки суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді застави у визначеній сумі з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, тому відхиляє клопотання захисника у зв`язку із викладеним, оскільки застава у розмірі на яку посилається захисник ОСОБА_5 не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого і контроль за ним.
Керуючись ст.ст.182, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У кримінальному провадженні №0000426 від 17.05.2019 відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 шляхом зменшення суми застави, частину якої повернути захиснику ОСОБА_5 ,

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: